Справа № 686/739/17
УХВАЛА
16 січня 2017 року м. Хмельницький
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно.
Зважаючи на викладене слід прийти до висновку, що на даний момент наявні вагомі підстави вважати, що не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії досудового розслідування може призвести до його відчуження та унеможливить забезпечення відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди. Окрім цього, записники, банківські картки, візитівки, документи та їх копії являються речовими доказами, адже інформація котра в них міститься може бути використана для встановлення суттєвих обставин вчинених кримінальних правопорушень та забезпечить повне, всебічне та об`єктивне розслідування.
А тому, в ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладення арешту на наявне у власності ОСОБА_4 майно, котре було вилучене з дозволу ОСОБА_37 під час огляду металевих контейнерів (торгівельних місць) на ринку МКП «Ранковий Бартер», що по вул. Геологів, м. Хмельницький, а саме ряд 62 місце 7А, ряд 55 місце 20, ряд 56 місце 19, ряд 57 місце 7, ряд 57 місце 5. Дане майно було залишене підозрюваною у місцях його реалізації після того, як остання покинула м. Хмельницький та була оголошена у розшук.
При цьому, слід зазначити, що вилучене майно може бути знищене, приховане, або ж відчужене будь-яким способом, а тому вважаю що під час досудового розслідування наявні достатні підстави для заборони користування даним майном, адже лише перебування даного майна у спеціально обладнаних кімнатах для зберігання речових доказів може гарантувати його збереження.
Слідчий клопотання підтримав та з метою забезпечення збереження та недопущення відчуження майна підозрюваної ОСОБА_4 , яке може підлягати конфіскації, забезпечувати відшкодування завданої потерпілим матеріальної шкоди, а також майна, яке зберігло на собі сліди кримінальних правопорушень та використовувалось під час їх вчинення просив задоволити.
ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечувала.
Так, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Дослідивши матеріали клопотання та надані для ознайомлення документи, заслухавши слідчого, вважаю, що слідчим наведені обґрунтовані підстави для накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_4 , на праві власності, клопотання слід задовольнити.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173 КПК України,-
Клопотання задовольнити.
Відповідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.
Відповідно ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, згідно ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець мана, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна, відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: