Провадження №1-кс/317/545/2017
Справа № 317/1906/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 15.02.2017 року про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2017 року адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_5 , звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 15.02.2017 року про закриття кримінального провадження.

Скаргу обґрунтовано наступним.

03 лютого 2016 року, приблизно о 23 год. 30 хв., водій ОСОБА_7 (громадянин Канади), керуючи технічно справним автомобілем «Ford Transit», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині дороги по вул. Центральній в с. Миколай-Поле Запорізького району Запорізької області в районі будинку № 94 по вказаній вулиці скоїв наїзд на громадянина ОСОБА_5 , який лежав на проїжджій частині. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження. Вказані відомості 04.02.2016 р. було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000189 з кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.

Оскаржуваною постановою слідчого від 15 лютого 2017 року зазначене кримінальне провадження було закрите в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Органом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні було проведено ряд слідчих дій. В той же час, на думку скаржника, органом досудового розслідування не в повній мірі було встановлено обставини ДТП, які мають суттєве значення для об`єктивного розгляду кримінального провадження:

на вирішення судово-медичної експертизи не було поставлене питання щодо механізму спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень, в тому числі щодо перевірки показань Верхуга Герріта Ен Віллєма відносно розташування громадянина ОСОБА_5 на проїжджій частині в момент наїзду на нього (лежачи чи стоячи) та можливості завдання останньому визначених тілесних ушкоджень за обставин, вказаних Верхугом Геррітом Ен Віллємом;

органом досудового розслідування не було здійснено першочергових слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин ДТП та прийняття законного остаточного процесуального рішення;

під час досудового розслідування не було усунуто протиріччя між показаннями Верхуга Герріта Ен Віллєма та показаннями ОСОБА_5

висновки слідчого відносно відсутності в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ґрунтуються на припущеннях.

Безпідставне та необґрунтоване закриття кримінального провадження без здійснення всіх можливих заходів для встановлення істини у справі, на думку скаржника, порушує фундаментальне право ОСОБА_5 на судовий захист.

На підставі викладеного, скаржник просила суд скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала вимоги поданої скарги та просила слідчого суддю її задовольнити.

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 Запорізької області ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечував, оскільки вважає, що оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження винесено в повній відповідності до вимог КПК України, оскільки органом досудового розслідування було вжито всіх заходів для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, вислухавши осіб, які беруть участь у розгляді скарги, дослідивши матеріали, прийшов до наступних висновків.

Статтею другою КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У відповідності до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий, при цьому, користується рядом повноважень, визначених ч. 2 ст. 40 КПК України.

Докази в кримінальному провадженні збираються та оцінюються в порядку, визначеному статтями 93 та 94 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 КПК України слідчими діями є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Перелік таких дій, які може проводити слідчий органу досудового розслідування, встановлений Главою 20 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий органу досудового розслідування під час проведення такого розслідування в кримінальному провадженні зобов`язаний вчинити всі необхідні дії на підставі повноважень та в порядку, визначеному КПК України, для повного, об`єктивного та точного встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні.

Оглядом матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні встановлено, що під час проведення досудового розслідування слідчим фактично не було встановлено механізм завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень: не визначено положення потерпілого відносно проїжджої частини та автомобіля, який здійснив на нього наїзд; не встановлено якими саме частинами автомобіля були завдані конкретні тілесні ушкодження ОСОБА_5 ; не перевірено сукупністю об`єктивних даних показання водія автомобіля Верхуга Герріта Ен Віллєма щодо обставин руху його автомобіля безпосередньо перед наїздом на ОСОБА_5 ; не усунуто протиріччя між показаннями водія Верхуга Герріта Ен Віллєма, який заявив, що перед зіткненням з пішоходом він, об`їжджаючи вибоїни на правій частині дороги, звернув на її ліву частину, де й відбулось зіткнення з ОСОБА_5 та показаннями свідка ОСОБА_8 , який зазначив що ділянка автошляху, де відбулась ДТП, була рівна, пряма та без вибоїн і нерівностей. В протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.02.2016 р. також зазначено про наявність на проїжджій частині дороги, де відбулась ДТП, лише незначних пошкоджень та відсутня будь-яка інформація про вибоїни на дорозі.

Вказані обставини слідчим перевірені не були.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000189, які були оглянуті в судовому засіданні, на початку проведення досудового розслідування потерпілим в даному кримінальному провадженні зі слів свідка ОСОБА_8 було помилково зазначено ОСОБА_9 .

05 лютого 2016 року в даному кримінальному провадженні було сформовано план розслідування та начальником слідчого підрозділу було надано вказівки слідчому щодо проведення ряду процесуальних дій, які необхідно вчинити під час здійснення розслідування в кримінальному провадженні № 0000189.

Незважаючи на те, що 05.02.2016 р. з пояснень свідка ОСОБА_8 слідчому стало відомо про те, що ОСОБА_9 не є потерпілим в даному кримінальному провадженні, вказані вище вказівки слідчому та план розслідування у кримінальному провадженні, які складені в той же день містять невірні відомості щодо особи потерпілого.

Слідчий суддя погоджується з доводами скарги та вважає, що органом досудового розслідування не вичерпано засобів для більш повного та точного встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 03 лютого 2016 року та внаслідок якої було завдано тяжких тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на постанову слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 15.02.2017 року про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 15.02.2017 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2016 року за № 0000189 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1