Ухвала

12 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 30 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 травня 2016 року було задоволено подання начальника Сєвєродонецького МВ КВІ УДПтСУ в Луганській області, скасовано випробувальний строк відносно ОСОБА_4 та направлено засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 липня 2013 року.

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 30 червня 2016 року зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується з вказаними судовими рішеннями.

Виходячи з положень ст. 429 КПК України касаційна скарга має відповідати вимогам, визначеним ст. 427 цього Кодексу, відповідно до яких у касаційній скарзі зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; прізвище, ім`я, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає касаційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є, судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції; перелік матеріалів, які додаються.

Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Однак, касаційна скарга засудженого не відповідає наведеним вимогам процесуального закону.

Так, касаційна скарга засудженого не містить належного обґрунтування незаконності оскаржуваних ухвал судів першої та апеляційної інстанцій і необхідності їх скасування з огляду на положення статей 412, 413, 419 КПК України.

Також, вимоги засудженого до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України щодо того, яке рішення має право прийняти суд у результаті касаційного розгляду справи.

Крім того, що стосується вказівок засудженого на те, що суди безпідставно не застосували до нього Закон України «Про амністію у 2014 році», то це порушення не є істотним, оскільки його може бути усунено в порядку передбаченим ст. 539 КПК України з поданням відповідного клопотання до місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК України у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України та п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів»,колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 31 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 30 червня 2016 року щодо нього залишити без руху і надати йому для усунення вказаних недоліків п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог суду касаційну скаргу йому буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ОСОБА_1 ___________________ ОСОБА_2 _________________ ОСОБА_3