Дата документу Справа № 1
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-сс/778/137/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/997/17 Категорія: ст. 183 КПК України Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні, матеріали кримінального провадження № 000161 відомості про яке внесені до ЄРДР 21 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого техніком ТОВ «Телесвіт», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України.

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду звернувся захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України строком до 25.03.2017 року. Роз`ясненні наслідки порушення вказаних зобов`язань.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного обов`язки - прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому провадженні та іншими підозрюваними, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість висунутої підозри, доведеність ризику впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, разом з тим вказав, що не доведено, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді щодо ОСОБА_7 скасувати, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що відповідно до перехідних положень п.9, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ухвали колегії Апеляційного суду Запорізької області від 30.03.2016р., якою вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2015р. було скасовано, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишено без змін, а саме підписка про не виїзд. Тобто на момент звернення слідчого з клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 вже діяв запобіжний захід який на час звернення не було скасовано або змінено. Крім того клопотання про обрання запобіжного заходу не відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Крім чого слідчим суддею покладено на ОСОБА_7 процесуальний обов`язок утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженої та іншими підозрюваними. Захисник вважає, що даний обов`язок суперечить вимогам ст.ст. 8, 9, 11 КПК України, так як серед свідків є батьки підозрюваного, його дружина та друзі, сусіді. Як можливо виконувати даний обов`язок слідчим суддею не роз`яснено.

За ухвалою слідчого судді, старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

В клопотанні органу досудового розслідування було зазначено, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, судимість за вчинення якого в установленому законом порядку не знята і не погашена, на шлях виправлення не став і діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, у порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою організації та здійснення незаконного збуту психотропних речовин, у жовтні 2011 року організував стійку злочинну групу, до якої залучив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Спільно з зазначеними особами, як за попередньою змовою, так і в складі організованої ним групи, в період з жовтня 2011 року по березень 2012 року, ОСОБА_7 , перебуваючи на території м. Запоріжжя систематично незаконно придбав, перевозив, зберігав з метою збуту та збував психотропні речовини метамфетамін та амфетамін, обіг яких обмежено відповідно до списку № 2, переліку психотропних речовин, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Так, у жовтні 2011 року ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що в середовищі молоді м. Запоріжжя користуються великим попитом психотропні речовини, такі як метамфетамін та амфетамін, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення вирішив використовувати дану обставину для організації на території м. Запоріжжя діяльності з незаконного збуту зазначених психотропних речовин.

З цією метою, а також розуміючи, що вчинити злочини протягом тривалого часу на території м. Запоріжжя не викриваючи свою одноособову незаконну діяльність не можливо, ОСОБА_7 вирішив залучити своїх знайомих, у тому числі з кола наркозалежних осіб, організувавши та очоливши стійку злочинну групу.

З цією метою, в жовтні 2011 року ОСОБА_7 , формуючи склад організованої групи і підшукав канали придбання психотропних речовин у невстановлених під час досудового розслідування осіб, які мали можливість виготовляти і збувати йому психотропні речовин.

ОСОБА_7 , порівнюючи ціну подальшого збуту психотропних речовин, розподіл витрат і прибутку, вживши заходів для приховування джерела їх придбання, став підшукувати осіб, з числа близьких знайомих, які повинні були зайнятися розповсюдженням цих психотропних речовин.

Формуючи склад злочинної групи, ОСОБА_7 , за для створення мережі реалі заторів, запропонував своїм давнім знайомим, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які були наркозалежними та підтримують дружні стосунки з особами, які вживають наркотичні, а також психотропні речовини, здійснювати збут метамфетаміну та амфетаміну на території м. Запоріжжя.

Так, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , визначивши з ОСОБА_7 умови своєї винагороди, у вигляді однієї дози за кожен факт збуту психотропної речовини за грошові кошти, погодилися з пропозицією ОСОБА_7 на вчинення злочинів зазначеної категорії у співучасті.

Таким чином, в жовтні 2011 року під керівництвом ОСОБА_7 зазначені особи попередньо зорганізувались у стійке об`єднання для вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Будучи організатором групи, ОСОБА_7 здійснював загальне керівництво діями співучасників, визначав вартість продажу і кількість реалізованих членами групи психотропних речовин, виробляв з відома інших учасників групи систему дій, спрямовану на забезпечення безпеки і конспірації протиправних дій всієї групи. Спільно з членами групи приймав рішення про кількість психотропної речовини при збуті, місця збуту, а так само безпосередньо брав участь в її збуті, розподіляв грошові кошти отримані злочинним шляхом.

Будучи активними учасниками та безпосередніми виконавцями організованої групи, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , виконуючи відведені їм ролі, підшукували з числа знайомих покупців, виконували конкретні дії з дотриманням конспірації, спрямовані на досягнення спільної злочинної мети, а так само здійснювали збут психотропних речовин, при цьому, виручені грошові кошти передавали ОСОБА_7 , для отримання заздалегідь обумовленої винагороди.

З метою конспірації протиправної діяльності, ОСОБА_7 , інших учасників групи, не ставив до відома про джерела придбання психотропних речовин.

В ході злочинної діяльності ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були проінформовані один про одного та про ролі кожного При здійсненні злочинів, проте ОСОБА_7 , як організатор групи, з метою власної безпеки та постачальників не інформував учасників про джерела виготовлення і постачання психотропних речовин. Таким чином, співучасники, в разі їх затримання не змогли б сприяти правоохоронним органам у встановленні осіб, які здійснюють поставку психотропних речовин.

Так само з метою конспірації учасники домовилися, що в розмовах між собою, особливо за допомогою мобільних телефонів назви психотропних речовин вони вказувати не будуть, при цьому будуть зазначати тільки необхідний розмір або суму грошових коштів, відповідно до ваги психотропної речовини.

Для забезпечення мобільності під час перевезення психотропних речовин до місць зберігання і збуту, ОСОБА_7 використовував транспортні засоби в основному автомобілі таксі, при цьому, не ставлячи водіїв до відома про перевезення психотропної речовини, а так само автомобіль «Geely СК», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить його дружині - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебував у його розпорядженні.

Призначені для збуту психотропні речовини, ОСОБА_7 , до передачі їх членам групи, незаконно зберігав у місцях на території м. Запоріжжя: за місцем своєї реєстрації та проживання по АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання - АДРЕСА_2 , в автомобілі «Geely CK» р.н. НОМЕР_1 , а так само в інших заздалегідь обумовлених схованках, відомих всім членам групи.

Крім того, ОСОБА_7 за вказаними адресами, в автомобілі, а так само в інших невстановлених місцях особисто здійснював розфасовку психотропних речовин для зручності їх перевезення, зберігання та збуту в паперові згортки і згортки з фольгованого паперу, розділяючи на пакунки - «чеки», дозуючи для зручності збуту і розрахунку на суми по 100 та 200 гривень.

ОСОБА_7 , залучаючи до збуту «метамфетаміну» ОСОБА_13 і ОСОБА_11 , в яких серед кола їх знайомих було багато осіб схильних до вживання «метамфетаміну», налагодив мережу по якій він міг безперешкодно збувати психотропні речовин на території Комунарського району м. Запоріжжя не зустрічаючись особисто з покупцями, а спілкуючись тільки з ОСОБА_14 і ОСОБА_11 , яким повністю довіряв у виборі клієнтів.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 місцями збуту психотропної речовини визначали територію в залежності від свого місця знаходження і місця знаходження особи яка вирішила придбати в них психотропну речовину. Як правило збут психотропних речовин здійснювався у районі вул. м.Ласточкіна (колишня вул. Чапаева) та вул. Автозаводській у Комунарському районі м. Запоріжжя.

Так, ОСОБА_7 , як організатор групи, отримуючи максимальний прибуток від злочинної діяльності та відповідно до зазначеної схеми: підшукував джерела постачання психотропних речовин; незаконно придбав психотропні речовини, розфасовував їх для більш зручної реалізації, зберігав до моменту безпосереднього збуту як при собі, в місцях свого проживання, в автомобілі так і в інших невстановлених слідством місцях; перевозив психотропні речовини до заздалегідь обумовленого місця зустрічі з

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , де передавав їм для подальшого збуту, при цьому

приймаючи від них грошові кошти, отримані від покупця в якості оплати за збут метамфетаміну та амфетаміну; здійснював розрахунок з учасниками організованої групи у вигляді надання дози психотропної речовини, видаючи в якості винагороди за здійснення збуту психотропної речовини.

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 будучи активними учасниками злочинної групи, для досягнення загального злочинного плану діючи під керівництвом та за вказівкою ОСОБА_7 , відповідно до розробленої схеми виконували наступне: з кола своїх знайомих підшукували бажаючих придбати психотропну речовину, при цьому уточнювали суму, на яку покупець бажає придбати дані речовини; про наявність клієнта і суми грошей, на яку він бажав придбати «метамфетамін», вони ставили до відома ОСОБА_7 , дізнавалися можливість збуту на певну суму, узгоджували місця зустрічі для отримання психотропної речовини, призначеної для збуту; зустрічалися з клієнтом, від якого отримували грошові кошти за «метамфетамін» та призначали місце і час, для передачі йому психотропної речовини; при зустрічі з ОСОБА_7 вони передавали йому грошові кошти, отримані від клієнта, натомість отримували дозу у пакунку - «чек» метамфетаміну для клієнта і для особистого споживання в якості винагороди; при зустрічі з клієнтом передавали йому оплачену кількість метамфетаміну.

Також, відповідно до даної схеми, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 отримували метамфетамін від ОСОБА_7 для реалізації як з попередньою оплатою покупцем, так і з оплатою безпосередньо під час передачі йому психотропної речовини.

Крім того, члени організованої групи, бажаючи уникнути кримінальної відповідальності та конспірації, збували психотропні речовини тільки тим особам, які, на їхню думку, були схильні до постійного споживання зазначених речовин, які їм знайомі і в зв`язку з цим не бажали б повідомляти про їх злочинної діяльності правоохоронні органи.

Постійний збут психотропних речовин для ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , так як вони самі вживали дані речовини і ніде не працювали, був основним джерелом придбання метамфетаміну для особистого споживання, а для ОСОБА_7 ще й був одним з джерел доходу.

Для мобільності спілкування, коригування та узгодженості дій, спілкування з клієнтами, а так само підтримки постійного зв`язку між собою, учасники групи використовували наявні у них мобільні телефони, за якими постійно повідомляли один одному інформацію щодо клієнтів, наявності грошових коштів, необхідної кількості психотропної речовини, місце знаходження і часу зустрічей.

Грошові кошти, отримані в ході злочинної діяльності, передавалися членами групи ОСОБА_7 , який в свою чергу, використовував їх для подальшого придбання психотропних речовин, а так само для оплати виникаючих у зв`язку з цим витрат (транспортні витрати, мобільний зв`язок та інше) і для особистих потреб. Набутий «метафетамін» ОСОБА_7 використовував для реалізації, для особистого споживання і в якості оплати ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , згідно виконуваних ними ролей під час вчинення злочинів.

В період часу з жовтня 2011 року по березень 2012 року, реалізуючи спільний злочинний умисел, члени організованої групи, діючи умисно, незаконно, повторно, з корисливих мотивів та метою незаконного збагачення, придбавали при невстановлених слідством обставинах у невстановлених осіб, перевозили, зберігали з метою збуту, а так само збували психотропні речовини «метамфетамін» та «амфетамін», які згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, віднесені до психотропних речовин, обіг яких обмежено, загальною масою 0,207 г. та 0,0210 г. відповідно.

Крім того, 21 березня 2012 року ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, при невстановлених обставинах на території південного мікрорайону м. Запоріжжя, незаконно, придбав з метою збуту порошкоподібну речовину загальною вагою 2,0269 г, що містить психотропну речовину метамфетамін вагою рівним 0,7248 г, яке незаконно зберігаючи при собі, з метою збуту, перевіз до будинку АДРЕСА_3 , де вказану психотропну речовину розфасував в один поліетиленовий зіп-пакет та три паперових згортки з вагою речовини рівним 0,7317 г, 0,4747 г, 0,5314 г і 0,2891 г (відповідно), що містить психотропну речовину метамфетамін вагою 0,2661 г, 0,1402 г, 0,1568 г і 0,1617 г (відповідно).

Після чого, ОСОБА_7 , у невстановлений час, діючи незаконно, повторно, вказану психотропну речовину, незаконно зберігаючи при собі, з метою збуту, переніс до 6 під`їзду будинку №12 по вул. Яценко в м. Запоріжжя, де в 15 годині, збув частину порошкоподібної речовини в поліетиленовому зіп-пакеті вагою рівним 0,7317г. що містить психотропну речовину - метамфетамін вагою рівною 0,2661 г, збувши за 200 гривень ОСОБА_15 , який проводив оперативну закупівлю, а порошкоподібну речовину, розфасовану в три паперових згортки, загальною вагою рівним 1,2952 г, що містить психотропну речовину - метамфетамін, маса якого становить 0,4587 г, повторно продовжував незаконно зберігати при собі, з метою збуту до 15 години 30 хвилин, коли вказана речовина вилучена у нього працівниками міліції біля будинку №12 по вул. Яценко в м. Запоріжжя.

Крім того, в період часу з початку жовтня 2011 року по 21 березня 2012 року ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, систематично використовував кошти, здобуті від незаконного збуту психотропної речовини «метамфетамін», для продовження незаконного обігу зазначеної психотропної речовини.

Таким чином, в період не пізніше 19 жовтня 2011 року по 21 березня 2012 року, для виконання злочинного умислу, спрямованого на незаконний оборот психотропних речовин, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, використовував частину коштів в сумі не менш ніж 1590 гривень, отриманих від збуту психотропної речовини метамфетамін, для придбання вказаної психотропної речовини з метою його подальшого незаконного збуту.

24.01.2017 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, 3 ст.307, ч.2 ст.306 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст.ст. 177,178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

У відповідності до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту та обираючи щодо останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя вірно з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України ухвалив рішення про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, при цьому слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, які зібрані у даному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя правильно вказав на недоведеність прокурором в суді існування тих ризиків, на які він посилається в клопотанні в обґрунтування обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та прийшов до вмотивованого висновку про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, що може запобігти вказаним ризикам, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 ч. 5 КПК України.

Доводи апелянта щодо існування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання, після повернення справи на додаткове розслідування і внесення відомостей про злочин до ЄРДР в порядку КПК України 2012 року, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Апеляційний суд зазначає, що наведені обставини давали слідчому судді підстави відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді щодо нього, яка відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.177, 178, 179, 405, 407, 409, 418, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 січня 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого і до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4