АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/687/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 643/14204/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України
за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2016 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2016 року затверджено угоду від 11.11.2016 року в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, про примирення, укладену між представником потерпілого КП «Харківські теплові мережі», ОСОБА_9 , та підозрюваним ОСОБА_7 . ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. Згідно ч.1 п.п.2,3 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи. Вирішено долю речових доказів по справі.

З цим вироком не погодився заступник прокурора Харківської області ОСОБА_8 , який в апеляційній скарзі ставить питання про скасування вироку Московського районного суду міста Харкова від 13.12.2016 року у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та неправильним застосуванням кримінального закону. Просить направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора, обвинуваченого, представника потерпілого, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора області підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 13.10.2016 року близько 17:30 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 57Б, де побачив на землі біля теплового пункту металеву кришку, що прикривала резервуар, яка належить КП «Харківські теплові мережі». ОСОБА_7 , діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, і реалізуючи його, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав металеву кришку резервуару вартістю 355, 79 гривень, яка належала КП «Харківські теплові мережі». Таким чином, ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, однак не довів свій злочинний намір до кінця та не обернув викрадене на свою користь з причин, які не залежали від його волі, так як дійшовши до супермаркету «Велмарт» по пр. Тракторобудівників, 56/59 м. Харкова, був зупинений співробітниками поліції та в подальшому вищевказане викрадене майно вилучено слідчим.

Ці дії ОСОБА_7 було кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Під час досудового розслідування між представником потерпілого КП «Харківські теплові мережі», ОСОБА_9 , та підозрюваним ОСОБА_10 11.11.2016 укладена угода про примирення. Згідно з угодою ОСОБА_7 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, події якого мали місце 13.10.2016, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Представник потерпілого не заперечував, що збитки, спричинені злочином, скоєним ОСОБА_7 , повністю відшкодовані, в ході досудового розслідування, матеріальних претензій до ОСОБА_7 не має.

Сторонами було узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1-го року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.
З таким рішенням суду першої інстанції неможливо погодитися, зважаючи на таке:
Відповідно до вимог ч. З ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам, інтересам фізичної особи тощо і не зачіпає публічні інтереси.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що єдиним засновником КП «Харківські теплові мережі» є Харківська міська Рада, тобто зазначене підприємство створено територіальною громадою м.Харкова.
За ч.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» суди дотримуючись вимог, встановлених ч.3 ст.469 КПК, щодо укладення угод про примирення повинні враховувати, що така угода може бути укладена тільки у випадках, коли кримінальне правопорушення завдає шкоди приватним інтересам (інтересам фізичної особи) та/або майновим інтересам юридичної особи. Відповідно до п.19 зазначеної Постанови у разі, якщо до суду надійшла угода про примирення, однією зі сторін якої є юридична особа приватного права, створена державою, Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою, а також якщо одним із засновників юридичної особи приватного права є фізична чи (та) юридична особа, а іншим держава, Автономна Республіка Крим чи територіальна громада, суд має відмовити у затвердженні угоди про примирення на підставі п.2 ч.7. ст. 474 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду на підставі угоди суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок ї направити провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, якщо угода була укладена під час досудового розслідування.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 надійшов до суду разом з угодою. Крім того, що угоду взагалі неможливо було затверджувати за наведених вище причин, суд першої інстанції, затверджуючи вказану угоду, порушив вимоги п.2 ч.1 ст. 413 КПК України і застосував кримінальний закон, який не підлягав застосуванню.
Санкцією ч.1 ст.185 КК України кримінальне покарання у виді обмеження волі, яке було застосоване до обвинуваченого судом першої інстанції, не передбачене взагалі.
Таким чином, вирок Московського районного суду м.Харкова від 13 грудня 2016 року підлягає скасуванню у зв`язку з допущеним істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального закону з направленням кримінального провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області ОСОБА_8 задовольнити.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 13 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ _________________

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13