Справа №489/5966/16-к 13.04.2017
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 11-кп/784/275/17 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
категорія ст.185 ч. 2 КК України доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 квітня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участі секретаря: ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаїв, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:
1) 05.02.2007 р. Алуштинським районним судом АР Крим за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України на 1 рік обмеження волі. Звільнений 03.05.2007 р. за ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 26.04.2007 р. на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 2 місяця 6 днів;
2) 26.10.2007 р. Баштанським районним судом Миколаївської області за ст. ст. 190 ч. 1, 289 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 5 років позбавлення волі. Постановою Казанківського районного суду Миколаївської області від 03.06.2010 року невідбутий строк покарання замінено на 2 роки 4 місяці 23 днів обмеження волі в порядку ст. 82 КК України. Звільнений 07.04.2011 р. за ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області від 31.03.2011 р. на підставі ст. 81 КК України умовно достроково на 1 рік 6 місяців 26 днів.
3) 16.01.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 71 КК України на 3 роки позбавлення волі.
4) 29.02.2012 р. Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч.2 КК України із застосуванням ст.ст. 70 ч. 1, 70 ч.4 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 05.07.2015 р. за відбуттям покарання.
5) 25.07.2012 р. Заводським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України на 4 роки позбавлення волі.
6) 05.04.2016 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 185 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі.
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого.
За змістом апеляційної скарги обвинувачений не погоджується з вироком в частині призначеного покарання та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.01.2017 р. ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, за якою призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.04.2016 р. та остаточно призначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 72 ч.5 КК України строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 26.11.2016 р. (дня прибуття до СІЗО) по 17.01.2017 р. зараховано у строк покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Узагальнені доводи апелянта.
Вважає, що при призначенні покарання не враховано стан його здоров`я. За змістом апеляційної скарги також не погоджується із зарахованим судом періодом попереднього ув`язнення у строк покарання у визначеному законом співвідношенні.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
На початку травня 2016 р. (точної дати в ході судового розгляду не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом підбору ключа до замка водійських дверей, проник до належного ОСОБА_8 автомобіля ГАЗ 2705 державний номер НОМЕР_1 . Звідки таємно викрав авто-магнітолу «Autofan - DVA 3210 UA», заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1100 грн. Після цього з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
На початку червня 2016 р. ( точної дати в ході судового розгляду не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи біля під`їзду № 4 будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, діючи повторно, шляхом підбору ключа до замка водійської двері проник до належного ОСОБА_9 автомобіля «Москвич 408» державний номер НОМЕР_2 . Звідки таємно викрав гайковий ключ, ключ розвідний, викрутку, пасатижі, каністру рідини WD-40, кришку трамблера, гальмівний шланг та набір голівок з ключем, заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн. Після цього з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені цього злочину, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду вироку суду 1 інстанції судом апеляційної інстанції, оскаржуваний вирок в цій частині не переглядається.
Що стосується призначеного покарання, то воно призначено судом у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який є середньої тяжкості, особи обвинуваченого, який раніше судимий, конкретних обставин вчинення злочинів, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання у виді позбавлення волі, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.
Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства, апеляційний суд не вбачає.
Посилання апелянта на стан здоров`я не є підставою для пом`якшення призначеного покарання і ступінь тяжкості вчиненого істотно не знижує, тим більш, що апелянт ніяким чином не підтвердив цю обставину.
З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання, у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.
Немає підстав і для перерахування строку попереднього ув`язнення оскільки із матеріалів провадження вбачається, що запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 не обирався.
Керуючись ст. 405, 407, 424,532 КПК України апеляційний суд,-
П о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 січня 2017 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий:
Судді: