Справа № 202/5328/16-к
Провадження № 1в/202/3/2017
УХВАЛА
Іменем України
12 січня 2017 року Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в складі ОСОБА_1 розглянувши заяву ОСОБА_2 щодо повернення майна, яке було вилучено під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000493

ВСТАНОВИВ:

Заява мотивована тим, що під час обшуку, в рамках кримінального провадження № 0000493, який проведено у будинку АДРЕСА_1 , де знаходився у той час заявник, був проведений його особистий огляд та його речей і вилучено особисто йому належні грошові кошти в розмірі 913 000 грн., посилаючись на те, що при розгляді вказаного провадження судом не вирішене питання, щодо вилученого у нього майна, просить, в порядку виконання вироку вирішити питання щодо повернення йому грошових коштів.

Вважаю, що заява не підлягає розгляду у зв`язку з нижчевикладеним.

Вироком Індустріального районного суду від 06 вересня 2016 року розглянуто кримінальне провадження № 0000493, затверджено угоду про визнання винуватості від 12 серпня 2016 року, укладену в м. Київ між підозрюваним ОСОБА_3 та прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 ..

ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян- 17000( сімнадцяти тисяч) гривень.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, що були надані суду, вирішується судом під час ухвалення рішення, яким закінчується кримінальне провадження. У зв`язку з тим, що на розгляді суду знаходилась угода про визнання винуватості, суду не надавались ні докази щодо винуватості обвинуваченого ні речові докази, тому судом не вирішувалась доля речових доказів.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2016 року розглянута заява ОСОБА_2 щодо повернення майна, яке було вилучено під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000493, тобто аналогічна заява.

Суд з посиланням на те, що суду надано ксерокопію протоколу про проведення обшуку, ксерокопію постанови про визнання 913 000 грн. речовими доказами, ксерокопію постанови про передачу коштів на зберігання, отриманих нібито в рамках кримінального провадження № 0000493, визнав, що не завірені ксерокопії вказаних документів не можуть вважатись допустимими доказами, оскільки вони отримані у порядку, не передбаченому КПК і відмовив в задоволенні заяви.

Крім того, відмовляючи у задоволенні заяви, суд послався на статтю 537 КПК України, якою визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Однак, цей перелік не передбачає повноважень суду щодо вирішення питання речових доказів, які не були предметом розгляду суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, судом встановлено, що вже існує ухвала суду, яка набрала законної сили, по тому самому питанню і по тим самим обставинам, що і у заяві, яка надійшла до суду.

Із аналізу положень ст.539 КПК України вбачається, що повторний розгляд судом одного і того самого питання можливий, але за певних умов і тільки щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, про відмову в задоволенні клопотання щодо зняття судимості.

За таких обставин, суд відмовляє у відкритті провадження та повертає заяву.

керуючись ст. 539 КПК України, суд

п о с т а в н о в и в :
заяву ОСОБА_2 щодо повернення майна- грошових коштів, які було вилучено під час обшуку у кримінальному провадженні № 0000493- повернути.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 7 діб з дня її ухвалення.
Суддя: ОСОБА_5