АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2017 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:
Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000763 від 16 грудня 2016 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юрківці Немирівського району Вінницької області, який проживає по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , діючої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 30 грудня 2016 року задоволено клопотання слідчого СУ УМВС України в Чернівецької області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Чернівецькій установі виконання покарань відділу ВДПтСУ в Чернівецькій області (№33) терміном 30 діб до 14 години 10 хвилин 29 січня 2017 року.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_7 16.12.2016 року в обідній час маючи намір попросити грошей, прийшов до господарства своєї односельчанки ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_2 . Виявивши, що вхідні двері в житловий будинок зачинені, ОСОБА_7 руками відтягнув віконну раму одного з вікон будинку, після чого проник всередину. Увійшовши в одну з кімнат, він виявив там господарку будинку Провадження №11-сс/794/2/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія: ст. 194 КПК України Доповідач: ОСОБА_1
ОСОБА_9 , яка, побачивши його, вчинили сварку і почала виганяти його з свого будинку. В ході сварки ОСОБА_7 , переслідуючи мету направлену на умисне позбавлення життя потерпілої, бажаючи настання смерті ОСОБА_9 , схопив її обома руками за шию, після чого, діючи умисно, протиправно, шляхом стискання органів шиї руками, заподіяв смерть останній.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що викладені у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою та у підозрі у вчиненні кримінального правопорушення обставини нічим необґрунтовані, невмотивовані та не підтверджують винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Зазначає, що докази, на які посилається слідчий суддя в своїй ухвалі, не доводять винуватість ОСОБА_7 .

Крім того, відповідно до рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 25.02.2003 року ОСОБА_7 визнаний недієздатним та йому було призначено опікуна, а 27.12.2016 року постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області до нього було застосовано примусові заходи медичного характеру.

Також в апеляційній скарзі захисника вказано й те, що до клопотання про застосування міри запобіжного заходу слідчим, прокурором не надано жодних доказів, які б підтверджували існування ризиків, наведених у клопотанні.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, думку захисника ОСОБА_6 , яка просила задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на доводи в ній зазначені, міркування прокурора з цього приводу, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається із наданих в апеляційний суд матеріалів провадження, СУ УМВС України в Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000763 від 30 грудня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за яким 28 грудня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у його вчиненні.

Зібрані досудовим розслідуванням матеріали з великою вірогідністю свідчать про те, що дії ОСОБА_7 , які були вчинені ним 16.12.2016 року, можуть бути кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України .

30 грудня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 і взято його під варту із зали суду.

Колегія суддів, приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне та належним чином вмотивоване рішення.

Слідчий в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навів обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Оскільки під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим обґрунтовано було наведено необхідність обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та передбаченого покарання), незаконно впливати на потерпілу та свідків (які є його односельчанами), може вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів поданих разом із клопотанням слідчого, вбачається, що ОСОБА_7 є особою раніше не судимою, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за які законом передбачені покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Крім цього, можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та /або суду, підтверджується характеризуючими даними особи ОСОБА_7 , а саме, відсутність у нього будь-кого на утриманні, те, що він не працює та не навчається, неодружений, а як наслідок відсутність міцних соціальних зв`язків.

Що стосується ризиків, то суд першої прийшов до правильного висновку, що існує ризик впливу на свідків у випадку залишення ОСОБА_7 на свободі, оскільки на день слухання клопотання він обізнаний з частиною доказової бази даного кримінального провадження.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку слідчим було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність достатніх підстав вважати, що забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, неможливо.

Тому посилання апелянта в апеляційній скарзі щодо скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, з яким погоджується і колегія суддів щодо того, що застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити його належну поведінку.

Твердження апелянта про те, що суд лише формально перерахував зазначені у клопотанні неперевірені факти є необґрунтованими і спростовуються наданими

матеріалами кримінального провадження.

Що стосується інших посилань адвоката, то вони також не можуть бути взяті до уваги, оскільки під час розгляду клопотання слідчого, суд не розглядає питання допустимості та належності доказів на цій стадії процесу, а лише дає оцінку чи була підозра, яка висунута ОСОБА_7 обґрунтованою.

Крім того, посилання автора апеляційної скарги на те, що ОСОБА_7 визнаний рішенням Новоселицького районного суд Чернівецької області від 25.02.2003 року недієздатним та те, що 27 грудня 2016 року Кіцманським районним судом Чернівецької області прийнята постанова про застосування примусових заходів медичного характеру щодо нього, не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з урахування й того, що таких даних про те, що ОСОБА_7 є саме неосудною особою, матеріали справи не містять, а доказів на підтвердження цієї обставини апелянт не надав.

При цьому обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосований лише найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою, який зможе достатньою мірою запобігти вищевказаним ризикам.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 422 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ УМВС України в Чернівецької області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1
Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

Копія згідно з оригіналом:
суддя ( ОСОБА_1 )