УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва юриста другого класу ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки у кримінальному провадженні №0000039 від 22.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.205, ч. 3 ст. 212 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Прокурор відділу прокуратури м. Києва юрист другого класу ОСОБА_3 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням по кримінальному провадженню №0000039, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.205, ч. 3 ст. 212 КК України, згідно якого просила надати дозвіл на проведення позапланової документальної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства України ТОВ «Грано-Комерц» ().

Клопотання мотивовано тим, що службові особи групи підприємств, в тому числі ТОВ «Грано-Комерц» (), які зареєстровані на території м. Києва, Одеської, Миколаївської областей та протягом 2016-2017 років, експортуючи товари за межі митної територію України, ухилились від сплати податків в особливо великих розмірах шляхом невідображення в податковій звітності з податку на прибуток об`єктів оподаткування, що призвело до фактичної несплати до бюджету коштів у загальній сумі 24 436 957, 86 грн., що є особливо великим розміром. Порушення податкового законодавства в частині невідображення в податковій звітності з податку на прибуток об`єктів оподаткування підтверджується аналітичною довідкою від 11.04.2017 б/н головного державного інспектора ОУ ГУ ДФС у м. Києві.

ТОВ «Грано-Комерц» () зареєстровано 09.07.2014 Миколаївською міською радою за № 0030308, перебуває на податковому обліку в ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області. ТОВ «Грано-Комерц» 01.11.2016 зареєстровано платником ПДВ, свідоцтво № (дійсне). ТОВ «Грано-Комерц» укладено зовнішньоекономічний контракт від 30.11.2016 року № 30/11 з компанією нерезидентом HALENBERG MANAGEMENT LIMITED. Згідно умов вказаного контракту ТОВ «Грано-Комерц» протягом грудня 2016 року поставило в адресу Cereales Y Harinas Garsan S.L. 352,04 тон олії соняшникової, що підтверджується поданою ТОВ «Грано-Комерц» до Одеської митниці ДФС митною декларацією ЕК10ДР 500040408/2016/7114 від 13.12.2016, згідно якої вказане товариство здійснило у 2016 році експорт олії соняшникової загальною вартістю 6 909 904 грн.

Оглядом наявних Інформаціних ресурсів ГУ ДФС у м. Києві встановлено, що службовими особами ТОВ «Грано-Комерц» податкову декларацію з податку на прибуток за 2016 рік до відповідної ДПІ не подано. Також не подано до ДПІ декларацію з податку на додану вартість за грудень 2016 року та січень, лютий, березень 2017 року.

Відповідно до протоколу огляду від 24.04.2017 року інформаційних ресурсів ГУ ДФС у м. Києві, зареєстрованих належним чином податкових накладних, які б свідчили про відображення в податковому обліку операції з купівлі-продажу товару, що експортувався за межі митної території України по вище переліченим митним деклараціям, не виявлено. Даний факт свідчить про те, що кукурудзу та пшеницю, врожаю 2016 року загальною вартістю понад 6 909 904 грн. придбано у не платників ПДВ, а за готівку з метою приховати від оподаткування дані господарські операції. Наявність готівки обсягом понад 6 909 904 грн. свідчить про незаконне походження даних грошових коштів.

Необхідність проведення перевірки виникла у зв`язку з вирахуванням збитків, завданих державі діями службових осіб ТОВ «Грано-Комерц» ().

У судове засідання прокурор відділу прокуратури м. Києва юрист другого класу ОСОБА_3 не з`явилася, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Вивчивши матеріали клопотання, суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Частиною 2 ст. 131 КПК України передбачено, що заходами забезпечення кримінального провадження є : 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 1 та ч. 2 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Частина 2 даної статті вказує, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

При винесенні рішення слідчий суддя посилався на п. 75.1.2. ст. 75 Податкового кодексу України, відповідно до якого, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Відповідно до вимог п.п. 78.1.11 ст. 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку отримання судового рішення суду (слідчого судді) про призначення перевірки або постанови органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого, прокурора, винесену ними відповідно до закону. Тобто, вказана норма відсилає до Закону в порядку якого має бути отримано зазначене судове рішення, а процесуальний порядок визначений саме КПК України. Проте, вирішення слідчим суддею вказаних клопотань не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватися в спосіб, передбачений процесуальним законом, адже не відносяться ані до заходів забезпечення кримінального провадження, ані до слідчих дій, ані до негласних слідчих дій. Отже, КПК України не передбачає права слідчого, прокурора на звернення до слідчого судді з клопотанням про призначення (проведення) позапланової перевірки, більше того, в КПК відсутня процесуальна процедура розгляду такого виду клопотань.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні ЄСПЛ «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 року (п. 25 Рішення), де зазначається, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, він також стосується якості відповідного законодавства і потребує, аби воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права. Ті ж самі обґрунтування стосуються і посилань слідчого судді на положення ч.2 ст. 93 КПК України , адже дана норма передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розщукових) дій, та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК і не містить окремого права прокурора, слідчого звертатися до слідчого судді з даними клопотаннями.

Враховуючи те, що ст. 131 КПК України містить вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, де не зазначено стосовно проведення позапланової перевірки, крім того, клопотання подано у спосіб, який не ґрунтується на вимогах процесуального закону, прокурором у поданому клопотанні не зазначено, що вирішення питання стосовно проведення позапланової перевірки належить до повноважень слідчого судді, крім того, прокурор в судове засідання не з`явився, вимоги клопотання не підтримав, не обґрунтував причини надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки, не довів наявність достатніх для цього підстав, у зв`язку з якими подається клопотання, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому клопотання задоволенню не підлягає.

Неявка без поважної причини сторони кримінального провадження, якою подане клопотання про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки, свідчить про фактичне не підтримання поданого клопотання та не доведення згаданих обставин, що має оцінюватись як підстава для відмови в задоволенні такого клопотання.

Керуючись ст. 110, 131, 132 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва юриста другого класу ОСОБА_3 про надання дозволу на проведення позапланової документальної перевірки у кримінальному провадженні №0000039 від 22.03.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.205, ч. 3 ст. 212 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя