Провадження № 1-кп/643/719/17
Справа № 643/7076/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.07.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0002856 від 04.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 10.11.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, з застосуванням ст. 76 КК України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , будучи засудженим 10.11.2015 Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, з застосуванням ст. 76 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову скоїв корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 03.04.2016 року, близько 23.00 години, ОСОБА_5 , знаходячись на алеї біля будинку № 103-А по пр. Тракторобудівників в м. Харкові, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_4 , який проходячи повз нього користувався мобільним телефоном. Тоді, ОСОБА_5 , діючи умисно за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_4 та діючи відкрито для потерпілого, повторно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, скориставшись тим, що потерпілий тримав мобільний телефон у руках, шляхом ривка вихопив його, таким чином заволодівши мобільним телефоном Lenovo A 760, IMEI # НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , вартістю згідно з висновком товарознавчої експертизи № 95 від 23.03.2017 700,00 гривень, після чого ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, обернувши його на свою користь і розпорядившись ним на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду у розмірі 700,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленими як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. При цьому зазначив, що 03 квітня 2016 року близько 11 години вечора йшов повз будинок № 103-А по проспекту Тракторобудівників в м. Харкові та побачив раніше незнайомого хлопця, як потім з`ясувалося це був ОСОБА_6 , який тримав у руці мобільний телефон. Він відібрав у хлопця телефон Lenovo A 760 та пішов геть. Зазначений телефон здав у ломбард на своє ім`я, за що отримав 700 гривень. Зобов`язався добровільно відшкодувати потерпілому шкоду у розмірі 3500 гривень.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не

заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо

обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 03 квітня 2016 року біля 11 години вечора йшов додому повз будинок АДРЕСА_3 . Він слухав музику, у вухах у нього були наушники, а в руці тримав мобільний телефон Lenovo A 760 чорного кольору. До нього підійшов чоловік, якого потім впізнав як ОСОБА_7 , та забрав з руки телефон. Цього чоловіка він не став переслідувати, а пішов додому та звернувся до поліції. Мобільний телефон йому до цього часу не повернули та ніякої шкоди не відшкодували.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.

Обвинувачений раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, перебуває в цивільному шлюбі та має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має постійне місце мешкання. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, данні про його особистість, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 неможливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, за якою він засуджується.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2015 року в період іспитового строку, суд призначає йому покарання за сукупністю вироків за ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому в ході досудового розслідування у вигляді особистого зобов`язання, суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

По справі цивільний позов не заявлений. Судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Московського районного суду м. Харкова від 10.11.2015 року у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 4 (чотири) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк обчислення покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речовий доказ лист формату А 4 з надписом ПТ «Ломбард ДОНКРЕДИТ ТОВ «ІНТЕР-РІЕЛТІ» І КОМПАНІЯ» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ картонна коробка з зображенням емблеми ТМ «Lenovo», яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , залишити у його володінні.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурору, засудженому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1