Провадження №1-кп/748/117/17
Єдиний унікальний № 740/149/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові судове засідання по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 24 січня 2017 року вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівськогої області від 05 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 27 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 за п. 1,13 ч. 2 ст. 115 КК України скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

На підставі подання в.о. голови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 28 лютого 2017 року підсудність кримінального провадження № 0001477 від 27 травня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 за п. 1,13 ч. 2 ст. 115 КК України визначена за Чернігівським районним судом Чернігівської області.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою. Обвинувачений та захисник обвинуваченого заперечували проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Відповідно до частини третьої ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку тримання під вартою.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчинені злочину, враховуючи його вік, зважаючи на те, що існує реальний ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення і можливості обвинуваченого переховатися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, суд дійшов до висновку про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.178, 183, 197, 331, 371-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, але не більше дня завершення судового провадження.

Строк дії ухвали до 19 червня 2017 року, але не більше дня закінчення судового розгляду.

Копію ухвали вручити прокурору та для відому та виконання направити Начальнику СіЗо № 31 м.Чернігова.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3