Справа № 640/1269/17
н/п 1-кс/640/663/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю заявника - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Київського ВП ГУ НП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -
встановив:
27.01.2017 року до Київського районного суду м. Харкова зі скаргою звернулась ОСОБА_3 , в якій просить суд зобов`язати працівників Київського ВП ГУ НП в Харківській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення по її заяві від 15.01.2017 р.
На обґрунтування скарги зазначає, що 16.01.2017 року вона звернулась до Київського районного суду м. Харкова із заявою від 15.01.2017 р. про відкриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за ст.ст. 182, 162 КК України, яку судом було направлено до Київського ВП ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР.
Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, уповноваженою особою Київського ВП ГУ НП в Харківській області не були внесені відомості до ЄРДР за її заявою від 15.01.2017 р., чим порушені права заявника.
В судове засідання скаржник з`явилась та надала суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у скарзі. Просить скаргу задовольнити.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву з проханням слухати скаргу за її відсутності.
Представник Київського ВП ГУ НП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Відсутність суб`єкту оскарження, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно до вимог ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право заявника оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
З наданих даних встановлено, що 17.01.2017 року до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_3 від 15.01.2017 р. про відкриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення за ст.ст. 182, 162 КК України.
Листом за підписом в.о. голови Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_5 за №07-02/М-6 від 20.01.2017 р., заяву ОСОБА_3 від 15.01.2017 р. направлено до Київського ВП ГУ НП в Харківській області для вирішення питання про внесення відомостей до ЄРДР за вказаною заявою.
Згідно до листа № 61/561 від 27.01.2017 р. за підписом начальника Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , заява ОСОБА_3 від 15.01.2017 р. зареєстрована в ЖЄО Київського ВП за №2320 від 25.01.2017 р. та доручена сектору превенції.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. 4, п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).
При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
Також, згідно з ч. 1 розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016, до Реєстру вносяться відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
За вищевикладених обставин та норм законодавства реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, а саме сукупності зовнішніх ознак вчиненого злочину (об`єктивна сторона): час, місце, спосіб, засоби, обстановка та й інші обставини вчинення злочину.
Вивченням заяви про вчинення кримінального правопорушення за підписом ОСОБА_3 встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 214 КПК України, та не містить відомостей, які вказували б на наявність в діях будь-яких осіб об`єктивних ознак складу кримінального правопорушення (злочину), як це передбачено положеннями ст. 11 КК України. За відсутності конкретних даних про ознаки кримінального караного діяння зазначена заява не підлягає внесенню до ЄРДР, що не позбавляє заявника права, у разі встановлення вищевказаних ознак, повторно звернутися із належним чином оформленою заявою до відповідного правоохоронного органу, до компетенції якого відноситься розслідування виявленого злочину.
Слідчий суддя вважає, що при зверненні із заявою від 15.01.2017 р. заявником не в повній мірі були виконані вимоги ч.5 ст. 214 КПК України, заява про кримінальне правопорушення за своїм змістом не є повідомленням про злочин, оскільки не містить відомостей, які характеризують кримінальне правопорушення.
Так, у своїй заяві ОСОБА_3 стверджувала про вчинення начальником відділу по претензійно-позовної роботи Юридичного департаменту КП «Харківводоканал» ОСОБА_7 злочину, однак заява за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки не містить достатніх даних про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, а більше стосується цивільно-правових відносин між двома суб`єктами.
Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, слідчий суддя відмовляє в задоволенні скарги.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Київського ВП ГУ НП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1