Справа № 761/6238/17
Провадження № 1-кс/761/3967/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 22.02.2017 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 29.06.2016 року за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 5 ст. 191 КК України, про арешт майна.

Кримінальне провадження № 0000250, зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 5 ст. 191 КК України, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на майно, оскільки, арешт накладається виключно на підставі рішення суду.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000250 від 29.06.2016 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 5 ст. 191 КК України.

У судовому засіданні старший слідчий в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковник юстиції ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Власник майна в судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки слідчий суддя, враховуючи обставини, зазначені слідчим у клопотанні, дійшов висновку, що це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановою про визнання речовим доказом від 01 лютого 2017 року, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000250 від 29.06.2016 року.

Як вбачається з матеріалів клопотання, а саме листа Регіонального сервісного центру в Кіровоградській області від 11.11.2016 року № 31/113379 та матеріалів АП МВС України, автомобіль SСANIA R420, 2007 року виписку, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 20.06.2013 року, належить ТОВ «Агротех», ; автомобіль MAN TGA 18.480, 2008 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 14.11.2014 року, належить ТОВ «Агротех», ; автомобіль VOLVO FH 12-42N, 2004 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_9 від 20.08.2011 року, належить ТОВ «Агротех», .

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Відтак, враховуючи правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим доведено необхідність арешту вказаного у клопотанні майна.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий просить заборонити використання та розпорядження вказаним майном, а також проведення щодо нього будь-яких реєстраційних дій органами Державної реєстраційної служби та територіальними органами з надання сервісних послуг МВС, оскільки незастосування цих дій може призвести до зникнення, втрати або пошкодження цього майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, однак слідчим не надано підтвердження того, що незастосування заборони розпорядження майном призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна, а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання в цій частині.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 131, 170-173, 175, 309, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України підполковника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобілі марок: SСANIA R420, 2007 року виписку, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 від 20.06.2013 року, належить ТОВ «Агротех», ; MAN TGA 18.480, 2008 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 від 14.11.2014 року, належить ТОВ «Агротех», ; VOLVO FH 12-42N, 2004 року випуску, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_7 , номер шасі НОМЕР_8 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_9 від 20.08.2011 року, належить ТОВ «Агротех», .

Копію ухвали надати слідчому, а також надіслати прокурору та власнику майна.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Слідчий суддя