Дата документу 02.02.2017
Справа № 334/35/17
Провадження № 1-кп/334/205/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0006021 від 04 жовтня 2016 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 03 жовтня 2016 року приблизно о 18 годині 15 хвилин, разом з ОСОБА_5 , кримінальне провадження відносно якого закрито на підставі п. 5 ст. 284 КПК України, діючи за попередньою змовою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер свої дії та переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, їх злочинним намірам перешкодити ніхто не зможе, таємно намагались викрасти металеву кришку погребу, вартістю 191 гривня 23 копійки, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , але не змогли вчинити усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками поліції на місця вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване йому діяння. У скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені право оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вивчаючи особу винного, судом встановлено наступне: ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо.

При визначенні виду та розміру покарання суд бере до уваги, що ОСОБА_4 провину визнав повністю, розкаявся у скоєному як обставини які пом`якшують покарання, обтяжуючих обставин в ході судового слідства не встановлено.

Враховуючи ці обставини, ступінь і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимого, який провину свою визнав повністю, в скоєному розкаявся, суд приходить до висновку, про призначення покарання не в максимальних межах санкції ч.3 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України, що буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.3 ст.15 - ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази:

-металеву кришку погребу, розміром 70х70х4см., сірого кольору, яка по даному кримінальному провадженню визнана речовим доказом та відповідно до гарантійної розписки перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити законному власнику за належністю;

-молоток з дерев`яною ручкою, фомка металева, викрутка з дерев`яною ручкою, які по даному кримінальному провадженню визнано речовими доказами та відповідно до квитанції №1176 перебуває на зберіганні в камері схову Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1