АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/446/17 Справа № 202/1647/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

представника скаржника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою директора товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-92» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року,

В с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпро ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 про накладення арешту на грошові кошти. Накладено арешт на грошові кошти у видатковій частині, що знаходяться на рахунку ТОВ "ІНВЕСТ - 92" (код 20205342) № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ "ВТБ БАНК" (МФО 321767). Зупинено видаткові операції по вищевказаним рахункам за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та суми залишку, пов`язаних з виплатою заробітної плати. Зобов`язано службових осіб ПАТ "ВТБ БАНК" направляти виписки (довідки) із зазначенням по вищевказаним рахункам даних про зміну суми грошових коштів на вищезазначених рахунках із вказівкою слідчому в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , за адресою м. Дніпро, вул. Боброва, 32, Та надавати виписки (довідки) із зазначенням по вищевказаним рахунку даних про зміну суми грошових коштів на вищезазначених рахунках на письмові запити слідчих слідчої групи по кримінальному провадженню № 0001061.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя з посиланням на ст.170 КПК України та клопотання слідчого зазначив, що воно підлягає частковому задоволенню, оскільки є достатньо підстав вважати, що безготівкові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках суб`єктів господарювання «тіньового» сектору економіки, мають важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та є ключовими доказами, які допоможуть встановити джерела їх надходження, а також необхідні для забезпечення у майбутньому цивільного позову з метою відшкодування спричинених державі збитків. Також слідчий суддя зазначив, що клопотання в частині надання права накладення арешту на грошові кошти слідчим слідчої групи по кримінальному провадженню № 0001061 задоволенню не підлягає, оскільки це не передбачено чинним КПК України.

Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, директором ТОВ «ІНВЕСТ-92» ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 січня 2017 року як незаконну та необґрунтовану та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог директор ТОВ «ІНВЕСТ-92» ОСОБА_7 зазначає, що дане товариство не є юридичною особою, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, посадовим особам підприємства про підозру не повідомлялось, останні навіть не допитувались у межах цього кримінального провадження, цивільний позов та будь-яка майнова шкода відсутні. Також вказує на те, що на момент застосування заходів забезпечення на рахунку, відкритому у «ВТБ Банк» не було коштів, у зв`язку з чим вважає застосування заходу забезпечення слідчим суддею є передвчасним та незаконним, оскільки він не забезпечує кримінальний процес, а заважає нормальної підприємницької діяльності суб`єкта господарювання.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку представника скаржника ОСОБА_6 , дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга директора товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-92» ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 грудня 2016 року до ЄРДР були внесені відомості з зазначенням того, що посадові особи КП «Нікопольтеплоенерго», КП «Новомосковськтеплоенерго», КП «Жовтоводськтепломережа», КП «Павлоградтеплоенерго», КП «Тернівське ЖКП», КП «Теплоенерго» ДМР, КП «Дніпродзержинськтепломережа», КП «Дніпропетровські теплові мережі», КП «Теплотранс», КП «Першотравенське МЖКП», ОМКП «Орджонікідзетеплоенерго», КПТМ «Криворіжтепломережа», ДП «Криворізька теплоцентраль», КП «Коменергосервіс», КП «Дніпротеплоенерго» ДОР, які в період 2014-2016 роки при проведенні фінансово-господарських операцій в своїх корисливих інтересах здійснили розтрату бюджетних коштів зазначених підприємств, за попередньою змовою з посадовими особами Департаменту житлово-комунального господарства Дніпропетровської обласної адміністрації, за сприяння службових осіб контролюючих та правозахисних органів,шляхом безпідставного перерахування грошових коштів на адресу фіктивних підприємств, чим заподіяли державі збитки в особливо великих розмірах.

03 березня 2017 року старший слідчий СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпро ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти у видатковій частині, що знаходяться на рахунку ТОВ "ІНВЕСТ - 92" (код 20205342) № НОМЕР_1 , відкритому в ПАТ "ВТБ БАНК" (МФО 321767), зупинення видаткових операцій по вищевказаним рахункам за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та суми залишку, пов`язаних з виплатою заробітної плати. Після пред`явлення ухвали, кошти на зазначеним рахункам заарештувати негайно, про що зобов`язати службових осіб вказаної банківської установи зробити відмітку на ухвалі суду із вказівкою дати й часу її надання ухвали в банківську установу, а також суми коштів арештованих на рахунку та часу накладання арешту на кошти. Зобов`язати службових осіб ПАТ "ВТБ БАНК" направляти виписки (довідки) із зазначенням по вищевказаним рахункам даних про зміну суми грошових коштів на вищезазначених рахунках із вказівкою слідчому в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , за адресою м. Дніпро, вул. Боброва, 32. Просив зобов`язати службових осіб ПАТ "ВТБ БАНК" надавати виписки (довідки) із зазначенням по вищевказаним рахунку даних про зміну суми грошових коштів на вищезазначених рахунках на письмові запити слідчих слідчої групи по кримінальному провадженню № 0001061: слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , старшого слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_8 , заступника начальника СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_11 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.94 КПК України, ст.132 КПК України, ст.173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, в тому числі, є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п.1) ч.2 ст.171 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів, при цьому, згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Однак зазначених вимог закону прокурор, який вніс клопотання та слідчий суддя, який розглядав зазначене клопотання, не дотрималися, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення.

Відповідно до ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном тощо.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Подаючи клопотання до суду першої інстанції слідчий не зазначив, зокрема, підстави для накладення арешту на майно, відповідно до положень статті 170 КПК України, а є посилання лише на мету забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Також ні орган досудового розслідування, який вносив клопотання, ні слідчий суддя, задовольняючи зазначене клопотання, не звернули свою увагу на те, що на день розгляду клопотання в суді першої інстанції жодній особі у даному кримінальному провадженні не пред`явлено підозри та розмір завданих кримінальними правопорушеннями збитків належним чином не визначено,

Суд першої інстанції належним чином не взяв до уваги розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, та всупереч нормам чинного законодавства застосував такий спосіб арешту майна, який фактично призвів до зупинення чи надмірного обмеження господарської діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зазначені вимоги норм кримінального процесуального закону слідчим суддею при постановлені оскаржуваної ухвали враховано не було, що істотно вплинуло на правильність прийнятого судового рішення, оскільки дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна не відповідає вимогам ст.170 КПК України, ст.171 КПК України, а тому підлягає поверненню з метою усунення недоліків.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з викладеного та враховуючи те, що при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна прокурором та слідчим суддею були порушені зазначені вище норми кримінального процесуального закону, колегія суддів, з огляду на вимоги ст.370 КПК України, ч.3 ст.407 КПК України вважає, що апеляційна директора товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-92» ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року - скасуванню, з постановленням на підставі п.2) ч.3 ст.407 КПК України нової ухвали колегією суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою зазначене вищезазначене клопотання від 03 березня 2017 року слід повернути прокурору з метою усунення недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, протягом семидесяти двох годин з моменту отримання ухвали.

Керуючись ст.170, ст.173, ч.3 ст.407, ст.418, ст.422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу директора товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ-92» ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпро ОСОБА_8 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , про накладення арешту на грошові кошти - скасувати та постановити нову, якою клопотання старшого слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпро ОСОБА_8 повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4