Справа №461/4445/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/783/544/17 Доповідач ОСОБА_2
Судді Апеляційного суду
19 липня 2017 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області завершено розгляд апеляційної скарги адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2017 р. про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Ухвалою апеляційного суду від 19 липня 2017 р. апеляційну скаргу захисника задоволено: ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 03 липня 2017 р. скасовано, а в задоволенні клопотання старшого детектива Національного бюро Першого відділу детективів Четвертого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави відмовлено. Також постановлено негайно звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти.
У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.375 КПК України судове рішення ухвалюється простою більшістю голосів суддів, що входять до складу суду, при цьому у разі ухвалення судового рішення в нарадчій кімнаті його підписують усі судді.
Обов`язок підписати ухвалене рішення згідно із ч.3 ст.375 КПК України не позбавляє права судді члена колегії суддів письмово викласти окрему думку, яка не оголошується в судовому засіданні, а приєднується до матеріалів провадження і є відкритою для ознайомлення.
У зв`язку з особистою незгодою із висновком колегії суддів щодо відсутності підстав у застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 вважаю за необхідне викласти свою окрему думку з цього питання.
Вважаю, що такий висновок не кореспондується з положеннями чинного кримінального процесуального законодавства.
Так, у відповідності до п.9 ч.2 ст.131 КПК України запобіжні заходи є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Згідно із ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Крім цього, ч.6 ст.132 КПК України передбачає, що до клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Аналіз зазначених норм в сукупності, на мою думку, свідчить про те, що запобіжні заходи обираються у конкретному кримінальному провадженні для досягнення мети, визначеної ч.1 ст.131 КПК України, саме для цього провадження. При цьому, КПК України не містить норм, які б виключали можливість обрання запобіжних заходів у кожному кримінальному провадженні, якщо таких щодо особи є кілька і вони розслідуються чи розглядаються в суді окремо.
Таким чином, процесуальний закон пов`язує запобіжні заходи, в першу чергу, із конкретним кримінальним провадженням, а не підозрюваною чи обвинуваченою особою.
Подібна правова позиція висловлена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.11 інформаційного листа № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України». Суд касаційної інстанції, даючи методичні рекомендації судам нижчого рівня щодо належного застосування вимог процесуального законодавства, у вказаному пункті листа зазначив, що «окремо слід зауважити про необхідність ретельного аналізу наявності підстав застосування запобіжного заходу у разі виконання ухвали слідчого судді, суду щодо застосування до підозрюваного, обвинуваченого на час розгляду відповідного клопотання запобіжного заходу в іншому кримінальному провадженні. Така обставина має бути оцінена при розгляді відповідного клопотання для забезпечення можливості встановлення достатнього ступеня суворості запобіжного заходу до підозрюваного, обвинуваченого за правилами ст.194 КПК».
Отже, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ не заперечує можливості обрання запобіжних заходів у різних кримінальних провадженнях щодо тієї ж особи. При цьому, звертаю увагу на те, що обставини обрання і виконання запобіжного заходу в одному кримінальному провадженні повинні враховуватись при визначенні ступеня суворості запобіжного заходу в іншому провадженні щодо підозрюваного чи обвинуваченого.
Суддя Апеляційного суду
Львівської області ОСОБА_3