Справа № 569/5082/17
УХВАЛА

10 квітня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернулася зі скаргою до Рівненського міського суду на бездіяльність слідчого яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення.
Скаржник мотивує скаргу тим, що 28 жовтня 2016року на електронну адресу до ГЕНЕРАЛЬНОЇ ПРОКУРАТУРИ УКРАЇНИ та ДЕРЖАВНОЇ ФІКСАЛЬНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ; 14 листопада 2016року до ПРОКУРОРА РІВНЕНСЬКОЇ області ОСОБА_5 надійшли "ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО ЗЛОЧИН ДЕРЖАВНОЇ АРХІТЕКТУРНО-БУДІВЕЛЬНОЇ ІНСПЕКЦІЇ У РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ".
18 листопада 2016року в Радивилівському відділі НП в Рівненської області- представнику УПРАВЛІННЯ ЗАХИСТУ ЕКОНОМІКИ В РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ МАЙОРУ ПОЛІЦІЇ ОСОБА_6 надала письмові пояснення з питань пов"язаних повідомлення про злочин ДАБІ у Рівненській області , тобто від 28жовтня 2016року та 14 листопада 2016 року.
10 березня 2017року за вхідним №М-45 до НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ УКРАЇНИ ДЕПАРТАМЕНТУ ЗАХИСТУ ЕКОНОМІКИ на гарячу лінію поступило повідомлення, про бездіяльність майора поліції ОСОБА_6 , який укриває злочин щодо ДАБІ в Рівненській області на повідомлення від 28 жовтня 2016 року та 14 листопада 2016року.
16 березня 2017року №М-45/39/116/03-2017 від УПРАВЛІННЯ ЗАХИСТУ ЕКОНОМІКИ в Рівненській області розглянуто у відповідності до Закону України "Про звернення громадян", прийнято рішення про відмову в задоволенні вимог,які можуть обгрунтовано свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Вважаю такі дії слідчого протиправною бездіяльністю, а зазначене рішення УПРАВЛІННЯ ЗАХИСТУ ЕКОНОМІКИ в Рівненській області протиправними.
Просить зобов"язати слідчого (заступника начальника з УПРАВЛІННЯ ЗАХИСТУ ЕКОНОМІКИ в Рівненській області- ОСОБА_7 ), внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань наступні відомості:-Час та дату надходження заяви заявника ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення; -Призвіще, ім"я, по -батькові заявника;-Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених заявником; -Попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначеної статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність; -Призвіще, ім"я, по батькові та посада особи(слідчого), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування.
Скаржник в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Скаргу підтримала в повному обсязі.
Прокурор в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення скарги. Пояснив, що скарга необґрунтована та до задоволення не підлягає.
Заслухавши пояснення прокурора, слідчий суддя вважає, що скарга до задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч. 3 статті 366 КК України вбачається, що з об`єктивної сторони злочин може полягати у таких формах:
1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.
Внесення у офіційні документи неправдивих відомостей передбачає внесення у дійсний офіційний документ даних, що не відповідають дійсності повністю або частково (наприклад, внесення неправдивих відомостей у бухгалтерські книги).
Підроблення документів передбачає часткову чи повну заміну,. змісту дійсного документа. Спосіб підроблення документів (дописка, підчистка, заміна тексту чи окремих слів, дати, підпису чи інших ' реквізитів) для кваліфікації діяння за сг. 366 значення не має.
Складання неправдивих документів - це внесення до документа, який зовні оформлено правильно, відомостей, що не відповідають дійсності повністю або частково (наприклад, запис у дійсний ' бланк, який має відтиск печатки і підпис, неправдивих відомостей про фактичне використання сировини та матеріалів).
Видача неправдивих документів - надання або випуск службовою особою документів, зміст яких повністю або частково не відповідає дійсності і які були складені цією ж або іншою службовою особою (наприклад, надання певним суб`єктам підприємницької ді`ільності завідомо фіктивних документів з метою приховування їх нечинної діяльності, або випуск фіктивних ліцензій, патентів з метою їх подальшого продажу тощо).
Внесення в офіційні документи, які не є предметом службової Діяльності службової особи, завідомо неправдивих відомостей, виготовлення таких документів (документів, підроблення яких доступне будь-якому громадянину) без використання службового становища тягне за наявності інших необхідних ознак відповідальність за злочин, передбачений ч. ч. 1 або 2 ст. 358.
Якщо службове підроблення виступало способом вчинення іншого злочину, такі дії слід кваліфікувати за сукупністю злочинів - за ст. 366 та відповідною статтею, що передбачає відповідальність за вчинений злочин (розкрадання, обман покупців та замовників тощо). Якщо ж службове підроблення мало характер готування до злочину, який не був вчинений винним, його дії необхідно кваліфікувати як службове підроблення і готування до відповідного злочину, якщо він не є злочином невеликої тяжкості.
У випадку, коли службове підроблення є основною ознакою іншого злочину (наприклад, притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності - ст. 381) або створює спеціальний склад злочину (скажімо, підлог виборчих документів - ст. 158), за правилами конкуренції норм відповідальність настає лише за такий злочин.
Службове підроблення, вчинене з метою приховати зловживання владою або службовим становищем, кваліфікується за сукупністю ст. 366 і ст. 364.
У разі, коли ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів або його приховання вчинено шляхом службового підроблення, дії винної особи мають додатково кваліфікуватися за ст. 366. При цьому підроблення документів службовою особою може кваліфікуватися за ст. 366 незалежно від того, до якої відлові' дальності (кримінальної чи адміністративної) Її буде притягнуто за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів.
Злочин, передбачений ст. 366, вважається закінченим з моменту підроблення або складання завідомо неправдивого документа незалежно від подальшого його використання, а при видачі документа - з моменту його передачі зацікавленій особі.
Крім того відповідно до ст..367 КК України, вбачається, що службова недбалість може проявлятись у формі: 1) невиконання службових, обов`язків через несумлінне ставлення до них; 2) неналежного виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них.
Невиконання службових обов`язків означає невиконання службовою особою дій, передбачених як безумовних для виконання нею по службі. Цей вид недбалості називають "чистою" бездіяльністю - службова особа повністю не виконує свої обов`язки.
Неналежне виконання службових обов`язків - це такі дії службової особи в межах службових обов`язків, які виконані не так, як того вимагають інтереси служби. Такий вид службової недбалості
4 "взивають "змішаною" бездіяльністю, за якої службова особа виконує свої обов`язки неналежне, діє не до кінця, не вчиняє всіх очікуваних від неї дій.
Відповідальність за ст. 367 настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, іншими словами, якщо обов`язок діяти відповідним чином юридичне був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.
Для наявності складу службової недбалості слід встановити, що службова особа мала реальну можливість виконати належним чином свої обов`язки. Визначення можливості (чи неможливості) виконання нею своїх обов`язків здійснюється за допомогою відповідних об`єктивних та суб`єктивних факторів. До об`єктивних факторів належать зовнішні умови, в які поставлена службова особа (забезпечення охорони матеріальних цінностей, наявність транспорту чи людських ресурсів), а до суб`єктивних - особливості цієї особи (її фізичні дані, ступінь інтелектуального розвитку, наявність спеціальних знань, досвіду роботи тощо).
При службовій недбалості за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально, неякісне ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (поверхово, неуважно несумлінно) або взагалі не виконує.
Склад службової недбалості передбачає заподіяння істотної шкоди. Про поняття цієї ознаки див. коментар, викладений у Загальних положеннях до цього розділу.
Для кваліфікації діяння за ст. 367 слід встановити, що воно вчинене службовою особою під час виконання владних, організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій. Діяння, яке полягало у невиконанні чи неналежному виконанні професійних функцій, навіть якщо воно призвело до істотної шкоди, не може розцінюватись як службова недбалість (наприклад, застосування лікарем неправильного лікування, невдала операція тощо),
Шкода, заподіяна через недосвідченість, недостатню кваліфікацію службової особи або з інших обставин, що не залежали від неї і не давали можливості справитись належним чином з роботою, не дають підстав говорити про наявність злочинної службової недбалості. Так само не утворюють складу цього злочину шкідливі наслідки, що настали з причин, які службова особа не могла усунути,
Службова недбалість вважається закінченим злочином з моменту настання наслідків, зазначених у ч. 1 або ч. 2 ст. 367.
Службова недбалість - це єдиний злочин у сфері службової діяльності, який вчинюється тільки з необережності. З суб`єктивної сторони він характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на "й відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті ЇЇ поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити).
Кваліфікуючою ознакою злочину є спричинення тяжких наслідків. Про поняття тяжких наслідків див. коментар, викладений у Загальних положеннях до цього розділу.
Судом встановлено, що 28 жовтня 2016року на електронну адресу до ГЕНЕРАЛЬНОЇ ПРОКУРАТУРИ УКРАЇНИ та ДЕРЖАВНОЇ ФІКСАЛЬНОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ; 14 листопада 2016року до ПРОКУРОРА РІВНЕНСЬКОЇ області ОСОБА_5 надійшли "ПОВІДОМЛЕННЯ ПРО ЗЛОЧИН ДЕРЖАВНОЇ АРХІТЕКТУРНО-БУДІВЕЛЬНОЇ ІНСПЕКЦІЇ У РІВНЕНСЬКІЙ ОБЛАСТІ".
Отже, з вищевикладених положень закону вбачається, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Однак, у поданій ОСОБА_4 заяві не наведено жодних об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про наявність ознак злочину, зокрема, часу, місця, способу та інших обставин вчинення злочину. За таких обставин, підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст..ст. 366, 367 КК України не вбачається.
Відповідно до п. 1.2 Розділу ІІ Положення «Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань» відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України.
Також слідчий суддя враховуючи ст.ст. 2 ч.1, 11 КК України вважає, що в заяві про злочин мають бути вказані фактичні дані про вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки складу злочину.
Отже, за змістом заяви з приводу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст..ст. 366, 367 КК України, не є заявою про кримінальне правопорушення, вчинене вказаними працівниками, оскільки в ній викладено власні міркування скаржника щодо вчинення правопорушень та висловлено незгоду з прийнятими рішеннями. Скарга не містить об`єктивних даних, що свідчать про ознаки того чи іншого правопорушення і ґрунтується лише на припущеннях та суперечить відомостям внесеним до ЄРДР, з огляду на, що вона не може вважатись такою, яка підлягає внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що скарга не обґрунтована такою, тому в задоволенні скарги ОСОБА_4 - слід відмовити.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення - відмовити.
Ухвала слідчого судді, відповідно до ст.309 КПК України є остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1