Справа № 128/852/17
ВИРОК
Іменем України
26 липня 2017 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
за участю обвинуваченої: ОСОБА_4
законного представника обвинуваченої: ОСОБА_5
за ч. 1 ст. 185 КК України, -
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнала повністю, пояснивши, що вона навчається в Ворновицькому ПТУ № 14, проживає в гуртожитку в кімнаті №7 разом з ОСОБА_8 . 26.01.2017 року, коли вона була в кімнаті одна, вирішила викрасти банківську карту ОСОБА_9 , так як на той час у неї не було грошей. Напередодні вони отримали стипендію і вона знала ПІН код картки, так як часто, на прохання ОСОБА_7 , знімала гроші з банкомату «Приват Банк». Через декілька днів, скориставшись даною карткою, вона зняла 400 грн., які потратила на власні потреби. Про скоєне нею вона жалкує, щиро розкаюється у скоєному, просить суд її суворо не карати, запевняючи у неповторенні подібного та призначити мінімальне покарання. Цей прикрий випадок стався з нею в зв`язку з тим, що вона перебувала в скрутному матеріальному становищі, так як проживає лише з батьком, мати з ними не живе, оскільки має іншу сім`ю, і коштів на її навчання та харчування у них не завжди вистачає. Заподіяну шкоду вона повністю відшкодувала потерпілій ОСОБА_7 та попросила у неї вибачення.
Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 суду пояснив, що донька проживає разом з ним та навчається в Вороновицькому ПТУ; йому важко одному виховувати та утримувати дитину, так як колишня дружина проживає окремо з іншою сім`єю, коштів не завжди вистачає на виховання ОСОБА_10 . Про даний випадок крадіжки йому стало відомо лише тоді, коли він отримав повістку.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченої, законного представника неповнолітньої обвинуваченої та дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченої і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченої ОСОБА_4 , що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винної, те що вона раніше несудима, загалом позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, однак має негативну психолого педагогічну характеристику, на обліку в лікаря нарколога та психіатра, в Вінницькому РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, у секторі ювенальної превенції СП Вінницького РВП ВВП ГУНП у Вінницькій області, в службі у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації - не перебуває, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілої.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої, суд встановив: щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та вчинення злочину неповнолітньою.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винної дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і їй, з урахуванням самостійного джерела доходу стипендії, необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді штрафу.
При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.
Питання щодо речових доказів судом не вирішується, оскільки такі докази стороною обвинувачення не надавалися.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.
Суддя: