Справа № 569/7508/16-к
УХВАЛА

29 листопада 2016 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6
захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши заяву захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про відвід прокурора по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -
встановив:
До початку розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_8 подав письмову заяву про відвід прокурора ОСОБА_3 . Заяву обґрунтовує тим, що в даному кримінальному провадженні була визначена група прокурорів, які здійснюють повноваження прокурора в порядку ст. 37 КПК України, до складу якої не входив прокурор ОСОБА_3 . В порушення вищевказаних вимог КПК України, без наявності підстав і з перевищенням своїх повноважень, заступником прокурора Рівненської області ОСОБА_9 , а не керівником прокуратури, 20.01.2016 року винесено постанову про заміну у складі групи прокурорів у кримінальному провадженні , якою повноваження прокурорів у цьому кримінальному провадженні покладено на інших прокурорів - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_3 , старшим з яких призначено ОСОБА_10 .
Крім того, 24 лютого 2016 року за наслідком розгляду його клопотання прокурором ОСОБА_3 винесено постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання , якою, зокрема, зобов`язано слідчих СУ ГУ Національної поліції в Рівненський області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надати для ознайомлення в порядку ст. 221 КПК України матеріали кримінального провадження, за винятком вказівок прокурора, рапортів оперативного підрозділу, матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій. Копія постанови прокурора ОСОБА_3 про часткову відмову в задоволенні клопотання не містила в собі відомостей про місце та час (строки) її виконання і про можливість та порядок оскарження постанови.
В зв`язку із цим він 31 березня 2016 року письмово звернувся до ОСОБА_3 з проханням вжити заходів реагування до слідчих ГУ НП України в Рівненський області ОСОБА_14 та ОСОБА_13 за порушення вимог ст. 221 КПК України та невиконання постанови прокурора (процесуального керівника) від 24 лютого 2016 року, а також привести постанову про часткову відмову в задоволенні клопотання захисника від 24 лютого 2016 року у відповідність до ч. 5 ст. 110 КПК України, вказавши, зокрема, відомості про місце та час (строки) її виконання і про можливість та порядок оскарження постанови і надати копію у встановлений законом строк. Зазначене клопотання по суті не розглянуто, постанова у відповідність до вимог КПК України не приведена.
8 червня 2016 року на адресу прокурора ОСОБА_3 , надіслано відповідь на його запит про прийняття рішення про надання йому доступу до матеріалів, які сторона захисту має намір використати, як докази у суді. Проігнорувавши лист захисту, не дослідивши вищезазначені матеріали і обставини кримінального провадження, ОСОБА_3 8 червня 2016 року затвердив обвинувальний акт і спрямував його до суду.
Захист 10 червня 2016 року звернувся до суду з клопотанням встановити строк для ознайомлення прокурора ОСОБА_3 з матеріалами, які сторона захисту має намір використати як докази у суді по кримінальному провадженню № 0000047. Лише під час розгляду клопотання 14 червня 2016 року прокурор ОСОБА_3 , попросивши перерву у судовому засіданні, ознайомився з матеріалами захисту.
Не будучі старшим групи прокурорів, які здійснюють повноваження у кримінальному провадженні, ОСОБА_3 затвердив обвинувальний акт.
Крім того, ОСОБА_5 в період з квітня 2010 року по лютий 2011 року працювала головою Дубенської райдержадміністрації, а ОСОБА_3 в той же час обіймав посаду заступника прокурора Дубенського району і між ними можуть існувати неприязні стосунки на підґрунті виконання посадових обов`язків.
Зазначені вище обставини і порушення порядку призначення прокурором, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, у своїй сукупності свідчать про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості прокурора ОСОБА_3 ..
Прокурором ОСОБА_3 були подані письмові заперечення проти задоволення заяви захисника про його відвід, які він в судовому засідання підтримав та пояснив, що заміна прокурорів у кримінальному провадженні № 0000047, яке перебувало у провадженні слідчих СВ УСБУ в Рівненській області, відбулась 01.10.2015 у зв`язку із зміною підслідності . 23.09.2015 за слідчими СУ ГУНП в Рівненській області та до її складу був включений він , як прокурор, який здійснював безпосередній нагляд за здійсненням досудового розслідування вказаним органом.
В подальшому, у кримінальному провадженні старшим групи прокурорів було визначено прокурора ОСОБА_10 , та у зв`язку із тим, що останній нетривалий час здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, обвинувальний акт у ньому затверджував він. Крім того, чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку затвердження обвинувального акту старшим прокурором групи.
Крім того, він не міг ознайомитись з матеріалами сторони захисту, оскільки повідомлення про їх відкриття прокурору надійшло 10.06.2016, а обвинувальний акт слідчим вже був складений 09.06.2016 та ним затверджений.
А щодо посилань захисника, що перебування ним на посаді заступника Дубенського міжрайонного прокурора в період перебування ОСОБА_5 на посаді голови Дубенської РДА, то ця обставина жодним чином не може викликати сумнів в його неупередженості.
В судовому засіданні захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_4 підтримали заяву захисника ОСОБА_8 про відвід прокурора ОСОБА_3 .
Суд, заслухавши заяву про відвід, пояснення прокурора та думку інших учасників судового провадження, вважає, що заява обвинуваченого про відвід прокурору задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, а згідно з ч. 2 цієї ж статті за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Суд вважає, що обставини, викладені захисником ОСОБА_8 у заяві про відвід прокурора є надуманими та не узгоджуються із вимогами ст. 77 КПК України, а тому підстави для задоволення заяви про відвід прокурора відсутні.
Керуючись ст. ст. 75-79, 80 КПК України, суд -
ухвалив:
В задоволенні заяви захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 про відвід прокурора по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1