Справа № 442/1102/17
Провадження № 1-кс/442/232/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,
в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000173 від 04.02.2017 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, погодженим прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна.

Подане клопотання мотивує тим, що 04 лютого 2017 року Дрогобицьким ВП ГУ НП у Львівській області розпочате кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 січня 2017 року, невстановлена особа, шляхом обману та зловживання довірою заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 .

Згідно рапорту Старшого інспектора ВПК у Львівській області ОСОБА_6 , встановлено, що в ході проведення розшукових заходів біля банкомату ПАТ „Приватбанк на пл. Ринок в м. Дрогобичі, було помічено невідомого громадянина, який прикриваючи обличчя шарфом, здійснював операції з банкоматом. Після чого був зупинений працівниками ВПК, даний громадянин добровільно видав мобільний телефон марки „Nokia, мобільний телефон марки „KENEKSI Q 3, три карточки „Ощадбанк, сім картки „Київстар.

Під час огляду місця події 09.02.2017 року у ОСОБА_7 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки „Nokia, мобільний телефон марки „KENEKSI Q 3, три карточки „Ощадбанк, сім картки „Київстар..

Оскільки існують достатні підстави вважати, що вищевказані предмети є знаряддям, за допомогою якого вчинено кримінальне правопорушення та можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що підлягають встановленню у даному кримінальному проваджені, просить з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищезазначеного майна накласти на таке арешт.

Зазначає, що існують достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи те, що з метою забезпечення арешту майна, клопотання слід розглядати без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а тому вважаю за можливе провести розгляд клопотання у їх відсутності відповідно до ст.172 КПК України.

В розумінні ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до абз.1 ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вивчивши матеріали клопотання, враховуючи те, що з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене вище майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст.ст.170-173 КПК України,

у х в а л и в :
Клопотання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно у ОСОБА_7 під час огляду місця події, а саме: мобільний телефон марки „Nokia, мобільний телефон марки „KENEKSI Q 3, три карточки „Ощадбанк, сім картки „Київстар.

Місцем зберігання арештованих речей, визначити камеру зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області по вул. Стрийській, 22 в м. Дрогобич Львівської області.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1