Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/550/17
провадження № 1-кп/368/57/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.05.2017 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000251 від 25.04.2017 року стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кагарлик, Київської області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої в АДРЕСА_2 , освіта середня, неодруженої, непрацюючої, раніше судимої:
?09.09.2015 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. 16 грудня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. замінено на 50 год. громадських робіт,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
- сторони обвинувачення - прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4
- сторони захисту обвинуваченої ОСОБА_3 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 24 квітня 2017 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, перебуваючи в спальній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_3 виявила на поверхні столу мобільний телефон марки «Samsung» та сережки з металу жовтого кольору, що не є дорогоцінним металом, із вставками з недорогоцінного каміння білого кольору, які разом з телефоном належать ОСОБА_5 та вирішила вчинити крадіжку зазначеного майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно з корисливим мотивом з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна ОСОБА_3 , впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, та усвідомлюючи, що вчиняє свої дії таємно від власників таємно викрала мобільний телефон марки «Samsung» модель GT-S7262, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 вартістю 1001 гривня 40 копійок, в якому перебував флеш носій інформації «Kingston» з об`ємом пам`яті 4 Gb вартістю 111 гривень та пару жіночих сережок з металу жовтого кольору, що не є дорогоцінним металом, з вставками із камінців білого кольору загальною вартістю 194 гривні. Утримуючи при собі викрадене майно ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1306,40 гривень.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнала повністю та суду пояснила, що 24 квітня 2017 року її разом із співмешканцем запросила до себе ОСОБА_7 . Перебуваючи у хаті, вона побачила на столі лежав телефон, які вона взяла, при цьому її ніхто не бачив. Щодо сережок, то вона їх приміряла та забула зняти. Телефон вона здала в ломбард. Збитки потерпілій нею відшкодовано, шляхом повернення всіх вкрадених речей. Кається, що таке вчинила, адже потерпіла є її родичем, яка зараз з нею не спілкується. Просить вибачення і обіцяє більше такого робити не буде. Просить її суворо не карати.
Крім власного визнання своєї винуватості винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні доводиться перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, про що свідчить розписка про отримання судової повістки.
За згодою обвинуваченої та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності її позиції немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження і учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій учасниками процесу не оспорюються.
Обвинувачена ОСОБА_3 під час досудового розслідування добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнала свою винуватість у вчинені нею злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року) та щиро покаялася, що підтвердила це і у судовому засіданні.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , яке містить склад злочину, передбаченого ч. 2 ст.. 185 КК України (в редакції 2001 року), а саме: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, обвинувачена винна у вчиненні даного злочину та підлягає покаранню.
Обставини, які характеризують особу обвинуваченої.
Згідно паспорту серії НОМЕР_3 , виданого 15 березня 2004 року обвинувачена ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кагарлик Київської області, відповідно, на момент вчинення злочину була повнолітня та є громадянкою України.
Згідно посвідчення серія НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_3 , вбачається, що вона є громадянкою, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоконтролю, 4 категорії.
Згідно характеристики, виданою виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області вбачається, що на гр.. ОСОБА_3 при міськвиконкомі на цей час відсутні будь які відомості.
Згідно вимоги про судимість № 2318/109/1009/1/02-17 від 26.04.2017 станом на 26.04.2017 року ОСОБА_3 являється раніше судимою:
?09.09.2015 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. 16 грудня 2016 року Кагарлицьким районним судом Київської області покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. замінено на 50 год. громадських робіт. Знята з обліку 07.04.2017 року у зв`язку з відбуттям призначеної судом кількості годин громадських робіт.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 319 обвинувачена ОСОБА_3 за наркологічною допомогою не зверталася та на обліку в лікаря - нарколога не перебуває.
Згідно довідки поліклініки Кагарлицької центральної районної лікарні № 123 обвинувачена ОСОБА_3 за психіатричною допомогою не зверталася та на обліку в лікаря - психіатра не перебуває.

Обгрунтування судом призначення обвинуваченій ОСОБА_3 міри та виду покарання.
Так, санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно ч. 3 ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, вчинений обвинуваченою ОСОБА_3 , є злочином середньої тяжкості.
При призначенні обвинуваченій покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахуванні ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України (в редакції 2001 року), суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України (в редакції 2001 року), суд не вбачає.
Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Однак, призначаючи покарання, суд також враховує і принцип гуманізації відповідальності при призначенні покарання, який повинен бути застосований виходячи із засад визначених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відтак, приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе в умовах без ізоляції від суспільства.
При призначенні обвинуваченій покарання суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченої, зокрема, по справі за місцем проживання характеризується позитивно, з урахуванням обставин, що пом`якшує покарання та відсутністю обставин, що обтяжують покарання, та призначає їй покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді обмеження волі.
Щодо покарання у виді арешту, то суд приходить до висновку про те, що її виправлення і перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд не обирає їй даний вид покарання, так як воно пов`язане в триманні засудженої в умовах ізоляції.
Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому суд вважає за необхідне ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Що стосується початку відбування покарання, то суд в даному випадку керується п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання»№ 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з яким іспитовий строк обчислюється з дня постановлення вироку незалежно від того, судом якої інстанції застосовано ст.. 75 КК України (2001 року).
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: пара жіночих сережок з металу жовтого кольору, що не являється дорогоцінним металом, з вставками із камінців білого кольору та флеш носій інформації марки «Kingston» з об`ємом пам`яті 4 Gb, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Samsung», модель GT-S7262, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 .
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на три роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши два роки іспитового строку.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженої покласти на уповноважені органи з питань пробації (органи кримінально-виконавчої інспекції) за місцем її проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженню: пара жіночих сережок з металу жовтого кольору, що не являється дорогоцінним металом, з вставками із камінців білого кольору та флеш носій інформації марки «Kingston» з об`ємом пам`яті 4 Gb, які передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 ; мобільний телефон марки «Samsung», модель GT-S7262, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили - залишити ОСОБА_5 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1