Дата документу 24.11.2016 Справа № 334/6816/16-к
Провадження № 1-кс/334/1390/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0002361,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження.

Скарга обґрунтована наступним чином.

29.10.2015 р. приблизно о 20 годині 10 хвилин, при перетинанні вул. Дослідна станція у смт. Балабине зліва направо за напрямком руху автомобіля ВАЗ-2110 під керуванням ОСОБА_5 останній скоїв наїзд пішохода ОСОБА_3 , причинивши їй тяжкі тілесні ушкодження.

22.06.2016 р. слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Зазначену постанову було отримано представником скаржниці 04 жовтня 2016 року, тому, вважає, що 10-ти денний строк на оскарження постанови не було пропущено.

Свою постанову слідчий обґрунтовує тим, що згідно висновку автотехнічної експертизи 739/15 від 08 грудня 2015 року в діях водія ОСОБА_5 невідповідностей вимогам ПДР України, що з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з подією ДТП, не вбачається.

Слідчим не повно досліджені докази, існують обставини, які не досліджувалися.

В своїх поясненнях водій автомобіля ОСОБА_5 зазначає, що перед наїздом в зустрічному напрямку рухався автомобіль, зустрічний світ фар якого погіршив видимість руху.

Зазначені обставини не були взяті до уваги слідчим.

Водій Волошин стверджував, що швидкість його автомобіля під час ДТП була 60 км на годину, (отже він міг при такий швидкості уникнути наїзду), але на думку експерта швидкість була не менш 84,1 - 87,8 км на годину, що спростовує пояснення водія, але це не перешкодило експерту дійти висновку, що порушення ОСОБА_5 п.п. 12.3, 12.4, 12.9 ПДР не знаходяться у причинному зв`язку з подією, тобто значним перевищенням скорості автомобіля з сумнівним технічним станом (про що свідчать сліди гальмування) та наслідками - отримання потерпілою тяжких тілесних ушкоджень.

Представником потерпілої 22 червня 2016 року було подано клопотання слідчому про призначення повторної судово-автотехнічної експертизи, поставивши ряд питань, частина яких не була зазначена при призначенні попередньої експертизи.

Однак, в задоволенні клопотання було безпідставно відмовлено постановою від 22 червня 2016 року, копію якої було отримано 04 жовтня 2016 року.

Вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії та не назначені усі необхідні експертні дослідження, а тому постанова слідчого є незаконною.

Представник скаржниці - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив скасувати оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження. При цьому додав, що у справі була призначена і проведена судово-автотехнічна експертиза від 08.12.2016 року, оскільки при призначенні зазначеної експертизи були розбіжності, а також на той час не було проведено слідчий експеримент, а також, не були поставлені питання, які мають значення для вирішення справи, він клопоче про призначення по кримінальному провадженні саме додаткову судову-автотехнічну експертизу ( відповідно до п. 1.2.11. Інструкції «Про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 № 53/5), з урахуванням слідчого експерименту та пояснень водія автомобіля «ВАЗ 2110», поставивши на вирішення експерта наступні питання:

1) Якою була швидкість автомобіля «ВАЗ 2110» у різні моменти розвитку ДТП?

2) Яка була швидкість автомобіля «ВАЗ 2110» з урахуванням пошкоджень, які він отримав при зіткненні?

3) Якою є допустима швидкість ТЗ на заокругленні дороги даного радіусу?

4) Якою була відстань між ТЗ і місцем наїзду у момент виникнення небезпеки для руху?

5) На якій відстані від місця наїзду міг знаходитися ТЗ у момент, коли водій сприйняв дорожню обстановку як таку, що потребує екстреного гальмування?

6) Як повинен був діяти водій у даній дорожній обстановці з точки зору вимог Правил дорожнього руху України?

7) Як повинен був діяти водій з точки зору вимог Правил дорожнього руху України згідно пояснень водія: « ОСОБА_7 попутном для меня направлении впереди меня никакие автомобили не двигались. Во встречном направлении двигался один автомобиль. На нем был включен ближний свет фар. Это незначительно ухудшило для меня видимость. Когда произошёл встречный разъезд со встречным автомобилем, я внезапно для себя увидел, что на полосу моего движения слева направо по ходу моего движения движется пешеход. Это была девушка. Она двигалась в темпе бега?

8) Чи маються у водія «ВАЗ 2110» невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України з урахуванням відповідей на попередні питання?

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши доводи учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві заявником, її представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Зазначена скарга подана належною особою.

Згідно із ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, клопотання потерпілої про призначення повторної судової автотехнічної експертизи було відхилено слідчим 22 червня 2016 року, тобто в один день з постановою про закриття кримінального провадження. Таким чином, потерпілу було позбавлено можливості своєчасно оскаржити вказану процесуальну дію.

Окрім того, протиріччя щодо висновків експерта, викладені в оскаржуваній постанові, та на які вказує потерпіла, залишені слідчим без вирішення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини головною метою розслідування, здійснюваного з дотриманням позитивного обов`язку за пунктом 1 статті 2 Конвенції, полягає у забезпеченні ефективного виконання національного законодавства, яке захищає право на життя. Задля досягнення такої мети форми розслідування можуть бути різними залежно від обставин, оскільки обов`язок його проведення не є обов`язком досягти результату, це обов`язок вжити заходів. Органи державної влади повинні були вжити всіх необхідних заходів для отримання доказів, які стосуються справи. Таким чином, будь-який недолік у розслідуванні, який підриває його здатність встановити причину смерті або винних осіб, можуть суперечити такому стандарту. Розслідування має бути швидким і достатньо оперативним, незважаючи навіть на те, що в певній ситуації можуть існувати складнощі та перепони, які перешкоджають його прогресу. Однак, негайна реакція органів державної влади при розслідуванні використання сили, що спричинила смерть, або зникнення, є важливою для забезпечення громадської впевненості в дотриманні ними принципу верховенства права у попередженні будь-яких ознак змови або поблажливості до незаконних дій.

За таких обставин доводи скарги є цілком обґрунтовані, слідчим не вжито заходів щодо повного та об`єктивного проведення досудового розслідування, висновок слідчого про відсутність підстав для проведення будь-яких експертиз є передчасним, а тому постанова про закриття кримінального провадження повинна бути скасована.

Керуючись ст.ст.303-307, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0002361 від 2.06.2016 року як незаконну.

Зобов`язати слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_4 під час досудового розслідування призначити та провести додаткову судову автотехнічну експертизу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1