Справа № 344/9232/17
Провадження № 1-кс/344/2691/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обгрунтування якого посилався на те, що слідчим відділом прокуратури Івано-Франківської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000105 від 17.07.2017 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Зокрема зазначається, що ОСОБА_4 , діючи умисно, починаючи з 11.07.2017 пропонував, а 19.07.2017 року біля будинку № 14Г по вул. Національної Гвардії у м. Івано-Франківську надав завідувачу сектору дослідження зброї, трасологічних видів досліджень та обліків відділу криміналістичних видів досліджень Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 600 (шістсот) доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 15558 гривням, за вчинення дій з використанням його службового становища під час проведення балістичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000009 від 12.01.2017 року, а саме визнання непридатними для стрільби вилучених в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 бойових припасів.

У клопотанні вказано, що 19 липня 2017 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 20.07.2017 року йому оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечили вимоги клопотання, вказавши на безпідставність наведених у клопотанні ризиків, просили визначити підозрюваному мінімальну заставу, встановлено наступне.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами клопотання зазначається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 українець, громадянин України, не працює, пенсіонер органів внутрішніх справ, одружений, раніше не судимий.

Можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме: протокол заявою ОСОБА_6 , протоколами допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом огляду місця події від 19.07.2017 року, грошовими коштами у сумі 600 доларів США, які було вилучено в ході проведення вказаного огляду місця події та іншими зібраними доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 369 КК України відноситься до тяжких злочинів, оскільки максимальне покарання передбачене санкцією статті вісім років позбавлення волі.

В судовому засіданні встановлено, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачене покарання виключно у вигляді позбавлення волі та який був скоєний ним з корисливих мотивів. Його дії і сам ОСОБА_4 , як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання, може залишити місце проживання - виїхати за межі державного кордону України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; будучи обізнаним про методи роботи правоохоронних органів, оскільки є колишнім працівником органів внутрішніх справ, може знищувати та приховувати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину так як знає їх анкетні дані; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, через що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам

При вирішенні клопотання, слідчим суддею окрім норм КПК України, враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_4 , посягає на важливі для суспільства відносини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Разом із тим, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. (ч.3 ст. 183 КПК України). Розмір застави, у відповідності до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вважаю за необхідне визначити заставу у розмірі 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 320 000 (триста двадцять тисяч) гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - до 16.09.2017 року.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Розмір застави визначити в межах 200 (двісті) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 320 000 (триста двадцять тисяч) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ м. Київ, МФО: 820172, р/р: 2265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 24 липня 2017 року.