Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/925/17
Провадження № 1-кп/209/211/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" липня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янське Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом № 0000103 за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15.05.2012 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.186 ч.2, 69 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 02.10.2012 Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, у відп. ст.70 ч.4 КК України приєднано покарання по вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15.05.2012 року, остаточно до відбуття 2 роки позбавлення волі;

- 02.02.2016 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.289 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 2 років 9 місяців 10 днів позбавлення волі, 02.12.2016 року постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області по ст.185 ч.2, 289 ч.2, 69, 70 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, у відп. ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді 3 місяців 10 днів позбавлення волі по вироку Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 02.10.2012 року, остаточно до відбуття 2 роки 9 місяців 10 днів позбавлення волі, звільнений 10.03.2016 року по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Повторно, обвинувачений ОСОБА_4 , 15 січня 2017 року,у нічний час доби (точної дати слідством не встановлено) проходив повз СЗШ № 26 по вул. Освітній, 29, у м. Кам`янське Дніпропетровської області .
Підійшовши до вищевказаної школи у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна із даної школи. Після цього,
обвинувачений ОСОБА_4 , переліз через паркан на територію СЗШ №26, підійшов до вікна та шляхом віджиму даного пластикового вікна проник до кабінету №2 вищевказаної школи, де в даному приміщенні, на стіні побачив телевізор «STLED 40FHD500U», що належить ОСОБА_5 .. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 , впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно,з корисливих мотивів, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди потерпілій особі, повністю
розуміючи, що своїми діями він вчиняє незаконне, безоплатне вилученнячужого майна поза волею власника, викрав телевізор «STLED 40FHD500U» чорного кольору, спричинивши ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на суму 5530,00 гривень, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №507 від 17.02.2017 року.
У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що дійсно , у січні 2017 року , точно дату не пам`ятає , він знаходився у Дніпровському районі . Проходив повз школи та вирішив викрасти звідти майно. За допомогоюю відкрутки він відкрив він віджав пластикове скло у вікні та проник до приміщення школи № 26. З приміщення школи він викрав телевізор, марки не пам`ятає. Телевізор надалі попросив закласти до ломбарду свого знайомого. В скоєному щиро кається. Більше злочини вчиняти не буде.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено право на захист.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 ,"поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Виходячи з вищевикладених обставин ,суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 , і кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України, тому що він скоїв таємне заволодіння чужим майном (крадіжку), поєднаному із проникненням в інше приміщення , вчинене повторно .
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
При обранні міри покарання , суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого , при цьому суд також враховує висновки досудової доповіді, складеної Дніпровським районним сектором Кам"янського міського відділу Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 10.07.2017 року.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого .
До обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, який є раніше судимим, скоїв тяжкий злочин, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря - нарколога , не перебуває на обліку у лікаря - психіатра.
По справі потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 5530 грн.
Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
На підставі ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі у сумі 5530 грн. , та підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі , оскільки підтверджена письмовими доказами по справі.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судовоїх товарознавчої експертизи в сумі 170 грн. та судової трасологічної експертизи в сумі 527 грн.76 коп., які належним чином підтверджені ( а.с. 39,45) відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України необхідно покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .
Долю речових доказів по кримінальному провадженню вирішити відповідно до ст. 100 КПК України .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369- 371- 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України та призначити покарання у вигляді 3(трьох) років позбавлення волі .
Запобіжний захід до набрання вироком законної чинності залишити тримання під вартою.
Зарахувати засудженому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 02 березня 2017 року по 20.06.2017 року , включно , із розрахунку, передбаченого ч.5 ст. 72 КК України - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 5530 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Стягнути зі ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведження судової товарознавчої експертизи в сумі 170 грн. та судової трасологічної експертизи в сумі 527 грн. 76 коп.
Речовий доказ по справі: 1 спецпакет зі слідом знаряддя зламу, який зберіагється в камері схову речових доказів Дніпровського ВП- знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1