Справа № 347/1178/17
Провадження № 1-кп/347/115/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" липня 2017 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області, в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Косів кримінальне провадження № 0000211 від 10.06.2017 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого однією сім`єю, але не перебуває у шлюбі, на утриманні нікого немає, депутатом не являється, інвалідом не являється, раніше не судимого,

за ч.1 ст.213 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

з третьої декади травня по червень 2017 року ОСОБА_4 протягом 2017 року, будучи фізичною особою, діючи умисно, в порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи вимоги ст.ст. 4, 5 Закону України «Про металобрухт», без акту обстеження місцевої державної адміністрації, як спеціалізованого підприємства, без державної реєстрації відповідно до вимог ст. 89 ЦК України, ст. 58 ГК України, умисно організував незаконний пункт прийому, схову металобрухту, а саме: на подвір`ї свого домогосподарства, яке розташоване в АДРЕСА_1 , розмістив механічні ваги вітчизняного виробництва сірого кольору для зважування прийнятого від населення металобрухту, підготував територію господарства для прийому, схову та зберігання металобрухту.

Використовуючи механічні ваги, в порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне одержання прибутку, самовільно здійснював прийом брухту чорних металів шляхом придбання у різних фізичних осіб за готівкові кошти та планував його реалізацію, тобто передачу права власності на металобрухт іншим власникам (приймальному пункту спеціалізованого підприємства) в обмін на еквівалентну суму коштів за більш вигідною ціною.

Зокрема, 14.05.2017 близько 11.30 години ОСОБА_4 на подвір`ї свого господарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , здійснював заготівлю брухту чорних металів, а саме купив металобрухт чорних металів у ОСОБА_6 вагою 5,5 кілограми за ціною 2,80 грн. за 1 кг. металобрухту, заплативши йому грошові кошти в розмірі 15 грн.

14.06.2017 близько 10.00 години ОСОБА_4 , на подвір`ї свого господарства, яке розташоване в АДРЕСА_2 , здійснював заготівлю брухту чорних металів, а саме купив металобрухт чорних металів у ОСОБА_6 вагою 23 кілограми за ціною 2,80 грн. за 1 кг. металобрухту, заплативши йому грошові кошти в розмірі 65 грн.

Цього ж числа 14.06.2017 о 10:30 год. під час проведення санкціонованого обшуку господарства ОСОБА_4 , яке розташоване в АДРЕСА_2 працівниками поліції Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області було виявлено та вилучено 200 (двісті) кілограм металобрухту, який ОСОБА_4 незаконно заготовляв у населення та механічні ваги для зважування металобрухту.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у здійсненні прийому брухту чорних металів фізичними особами та організації незаконного пункту прийому, схову металобрухту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.213 КК України.

22 червня 2017 року, між прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Окрім того, при вирішенні питання щодо виду та міри покарання ОСОБА_4 , сторони враховують всі обставини справи, ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину невеликої тяжкості, від якого потерпілих не має, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, до яких віднесено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, вчинення злочину вперше, а також те, що на час досудового слідства свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, прийшли до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому прийшли до висновку, що ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті у виді обмеження волі, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання ОСОБА_4 потрібно звільнити з випробуванням, з іспитовим строком з покладанням на підозрюваного, відповідно до ст. 76 КК України, певних обов`язків.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.213 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

У підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_5 підтримав укладену між прокурором та його підзахисним угоду про визнання винуватості, просить її затвердити.
Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди, дотримані вимоги КПК України та КК України,просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною четвертою ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України, за ч.1 ст.213 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Згідно ч.5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Пунктом першим ч.3 ст. 314 КПК України встановлено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості, а частиною другою ст.474 КПК України встановлено, що розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, а також має права визначені пунктом першим ч.4 ст.474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, зокрема: про характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та що він цілком розуміє свої права передбачені ч.5 ст. 474 КПК України.
Вислухавши сторони кримінального провадження, зокрема обвинуваченого ОСОБА_4 , який пояснив, що укладення угоди з його сторони є добровільним, оцінюючи викладені обставини провадження у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Виходячи з наведеного, приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 472 КПК України та КК України, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно ст.475 КПК України, у випадку якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені і йому зрозумілі наслідки невиконання угоди, встановлені ст.476 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 червня 2017 року, укладену між прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.213 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості, призначити ОСОБА_4 за ч.1 ст.213 КК України, узгоджене сторонами покарання, у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

В силу ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

В силу ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

грошові кошти в сумі 65 гривень, які передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 , повернути йому як законному власнику;

механічні ваги вітчизняного виробництва сірого кольору, які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, конфіскувати в користь держави;

металобрухт вагою 200 кг., який передано на відповідальне зберігання ТзОВ "Укрметгруп", що в селі Смодна Косівського району Івано-Франківської області, конфіскувати в користь держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1