Справа №718/646/17
Провадження №1-кп/718/38/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.05.2017 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000785 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мамаївці Кіцманського району Чернівецької області, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 07.03.2017 року Кіцманським районним судом за ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений з річним іспитовим строком, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

06.12.2016 року біля 24:00 години ОСОБА_3 , переслідуючи корисливу мету на викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, прибув до стрілочного поста №1 Лужанської залізничної станції, що знаходиться в смт. Лужани Кіцманського району, неподалік вулиці Центральної, де переконавшись в тому, що його ніхто не бачить, діючи умисно, підійшов до місця зберігання кам`яного вугілля марки ГКОМ-13-100 та таємно викрав 137 кілограм даного вугілля, яке погрузив у три поліетиленових мішка, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, чим своїми діями спричинив ПАТ «Укрзалізниці» матеріальну шкоду на загальну суму 378 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна.

Свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що 06.12.2016 року він дійсно викрав з стрілочного посту залізниці три мішка вугілля з метою отоплення житлової кімнати.

Представник потерпілої сторони, ПАТ «Укразалізниця», ОСОБА_5 суду показав, що в ніч з 06.12.2016 року з стрілочного поста №1 Лужанської залізничної станції було викрадено вугілля.

За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого доведена, в його діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, зокрема те, що згідно із ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття.

Також судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, а також ті обставини, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдані збитки, думку потерпілого, який просив суворо не карати та відсутність з його сторони претензій матеріального та морального характеру.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з річним іспитовим строком, тобто ОСОБА_3 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку.
Чинним КК України передбачено, що у випадку вчинення особо. злочину до постановленнгя попереднього вироку, остаточне покарання призначається за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 К КУкраїни.
Таким чином, суд вважає за необхідне призначити покарання із застосуванням ч. 4 ст.70 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, однак таке, яке не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із накладенням на нього обмежень, передбачених ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Обвинуваченому запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов по справі не заявлено.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного даним вироком, більш суворим покаранням, що призначено вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.03.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покаранняу виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органу кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Речові докази по справі, а саме:

три мішки з вугіллям в кількості 137 кілограм, повернуті начальнику станції смт. Лужани ПАТ «Укрзалізниці» ОСОБА_6 залишити останньому;

бувший у користування жіночий велосипед чорного кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні в ОСОБА_7 залишити останній.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1