Справа № 464/4521/17
пр.№ 1-кп/464/293/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.07.2017 року

Сихівський районний суд міста Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001743 від 27 травня 2017 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Долгінцевського районного суду м.Кривий Ріг від 28.05.2013 року за ч.1 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, покарання відбув, судимість не погашена,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,
встановив:
26 травня 2017 близько 18.00 год., ОСОБА_3 , маючи умисел здійснити напад, з метою заволодінням чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, знаходячись в приміщенні кв. АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_4 , здійснив напад на останню, під час якого, схопивши рукою за шию потерпілу ОСОБА_4 , притиснув її до ліжка та наніс чотири удари кулаком в обличчя. В продовження своїх злочинних дій, спрямованих на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 2,55 грам, вартістю 5 483 грн., із золотим хрестиком вагою 0,96 грам, вартістю 3 146 грн. Після цього, ОСОБА_3 наніс потерпілій ОСОБА_4 ще два удари кулаком в обличчя та, кинувши останню на диван і заламавши її руки за спину, зв`язав такі пластиковими стяжками (хомутами). Скориставшись безпорадністю потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_3 обшукав її жіночу сумку та тумбу в кімнаті, в ході чого заволодів грошима в сумі 20 000 грн. та жіночою біжутерією на суму 600 грн. Після цього, останній, продовжуючи спричиняти ОСОБА_4 тілесні ушкодження, наніс їй удар правою рукою в область лівого вуха, та, затягнувши пластикові стяжки на її руках ще тугіше, заволодів з її руки золотим кільцем з діамантом, вагою 2,29 грам, вартістю 4 351 грн, та золотим кільцем вагою 2,19 грам, вартістю 4 161 грн. В подальшому, повторно обшукавши помешкання, заволодів її ноутбуком марки «Асеr Е1-532», вартістю 5 000 грн. Внаслідок своїх протиправних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи синці та крововиливи на обличчі, рани на слизовій оболонці верхньої губи, круглі синці на правій руці та на шиї, що характерні для здавлювання пальцями рук, множинні садна на кистях обох рук та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження та заволодівши її майном, ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення із викраденим втік, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкода на загальну суму 42 741 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та дав аналогічні пояснення. У вчиненому розкаюється та просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали фактичні обставини та правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, сімейний стан та майновий стан обвинуваченого, за наявності обставини, що пом`якшує та відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, встановленої частиною 1 статті 187 КК України. Також суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статтей 69, 75 КК України.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 26.06.2017 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.
Речові докази у справі, а саме: дві пластикові стяжки та DVD-диск, що містить запис із камер відеоспостереження, які долучені до матеріалів кримінального провадження - залишити при таких.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1