Справа № 461/2576/17
Провадження № 1-кс/461/2757/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.04.2017 слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_2 про накладення арешту,
Старший слідчий в ОВС другого відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_2 за погодженням прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся в суд з клопотанням в якому просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на підвальні приміщення №№ 15, 16, 17, 20, 24, 25 та 26 загальною площею 108,9 м.кв. розташованих за адресою: АДРЕСА_1
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Згідно ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Заслухавши пояснення слідчого на підтримання клопотання, дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки слідчим не подано достатніх доказів на підтвердження права власності ОСОБА_4 на вказаний у клопотанні майно.
Крім того, слідчим не наведено жодних доводів в обґрунтування того, що існує загроза пошкодження зазначених нежитлових приміщень у випадку передачі їх власникам, та те, що не накладення арешту на вказане майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки власник майна, про яке йдеться в клопотанні, не є підозрюваним, обвинуваченим та особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя
у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС другого відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_2 про накладення арешту відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1