Справа №303/416/16-к
1-кп/303/90/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року м.Мукачево
МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
перекладача ОСОБА_13
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево кримінальне провадження №0000126 про обвинувачення

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.135, ст.386, ч.2 ст.146 КК України,
В С Т А Н О В И В:

На розгляді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.296, ч.3 ст.135, ст.386, ч.2 ст.146 КК України.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 21 жовтня 2016 року відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 16 грудня 2016 року.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Стр. 2 із 3
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України суд поставив на обговорення питання доцільності продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор висловив думку щодо необхідності продовження обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строку тримання під вартою, оскільки не відпали ризики, які були обрані для обгрунтування застосування такого: зокрема обвинувачені можуть впливати на потерпілих, свідків, інших учасників процесу, змушувати їх відмовлятися від даних раніше показань, а також переховуватися від суду.
Представник потерпілої ОСОБА_7 - ОСОБА_8 підтримав думку прокурора щодо продовження строку обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий ОСОБА_6 висловив думку про необхідність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_9 не заперечив проти продовження відносно нього строку тримання під вартою, заперечив проти продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_10 заперечив проти продовження строку тримання під вартою стосовно нього у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я.
Захисник ОСОБА_12 заперечив щодо продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, просив суд змінити запобіжний захід на менш суворий.
Захисних ОСОБА_11 заперечив щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку тримання під вартою, мотивуючи тим, що у його підзахисного погіршився стан здоров`я і в умовах тримання під вартою йому не може бути надана необхідна медична допомога, тому просив суд змінити запобіжний захід на заставу або домашній арешт.
Заслухавши думки та доводи учасників судового розгляду, суд приходить до такого висновку.
З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні у тому числі особливо тяжкого злочину, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні у тому числі тяжкого злочину, ризики відносно них, якими було обґрунтовано обрання запобіжного заходу не змінилися, строк тримання їх під вартою не виходить за межі розумного, перебуваючи на волі обвинувачені можуть чинити тиск на потерпілих, свідків, змушувати їх відмовитися від даних раніше показань, а також переховуватися від суду.
Крім цього, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.386 КК України, примушування свідка до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози вбивством, насильством, знищенням майна цієї особи, а також погроза вчинити зазначені дії з помсти за раніше дані показання, що також вказує на те, що перебуваючи на волі ОСОБА_10 може продовжити тиск на потерпілих і свідків у даній справі.
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів (п.35 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).
При цьому суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але з урахуванням скасування вироку з призначенням нового судового розгляду та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у разі доведеності їх вини та визнання їх винуватими за рішенням суду, у вчинення інкримінованих їм злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину, об`єктом якого є - життя людини, а також наявність та подальше існування, передбачених ст.177 КПК України, високих ризиків незаконного впливу обвинуваченими на потерпілих, свідків та перешкоджання
Стр. 3 із 3
кримінальному провадженню іншим чином, суд, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по даній справі, на даному етапі розгляду справи реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а тому вважає за необхідне залишити раніше обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у виді тримання під вартою і продовжити його на строк, який не перевищує двох місяців.
Відповідно довідки, складеної начальником медичної частини Закарпатської УВП № 9, ув`язнений ОСОБА_10 отримує належну медичну допомогу. У матеріалах справи відсутні медичні документи, які б стверджували про неможливість утримання ОСОБА_10 під вартою.
У той же час суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_10 хворіє на ряд захворювань, які в умовах тримання під вартою можуть прогресувати, він обвинувачується у вчиненні менш тяжких кримінальних правопорушень ніж обвинувачений ОСОБА_9 , тому вважає, що обвинуваченому ОСОБА_10 доцільно продовжити строк тримання під вартою на менш короткий строк.
Керуючись ст.ст.183, 331, 372, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 08 лютого 2017 року включно.
Продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 13 січня 2017 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3