Березівський районний суд Одеської області
09.08.2017
Справа № 494/687/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2017 року Березівський районний суд Одеської області у складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Березівка
ВСТАНОВИВ:
31.07.2017 року до суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному
провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.162 КК України.
Заслухавши учасників кримінального провадження про можливість призначення судового засідання та дослідивши обвинувальний акт з додатками, суд вважає, що на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України його слід повернути прокурора, оскільки він не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право у підготовчому судовому засіданні прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Пунктом 5 ч.2 ст.291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт повинен містити в собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення , які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті( частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
При цьому обвинувачення, згідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України _ це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку , встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення ( суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторони) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Однак обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 не відповідає вимогам закону.
Так, у обвинувальному при викладі встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено, що подія мала місце 23.07.2016 року, у формулюванні обвинувачення зазначена дата події 23.07.2016 року, відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України внесені до ЄРДР 24.07.2016 року, хоча у реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено, що відомості до ЄРДР внесені 24.07.2017 року. ОСОБА_5 також уточнив, що події мали місце 23.07.2017 року. За таких обставин невірно викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленим, так як є розбіжності у встановлені часу вчинення кримінального правопорушення.
Суд також вважає, що виклад встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення відносно ОСОБА_5 не відповідає запропонованій кваліфікації його дій. за ч.2 ст.162 КК України.
Так, ч.2 ст.162 КК України передбачає відповідальність за незаконне проникнення до житла особи із застосуванням насильства. З суб`єктивної сторони злочин характеризується прямим умислом. Винний усвідомлює, що порушує недоторканість житла громадян шляхом вчинення вказаних дій і бажає їх настання. У обвинувальному акті не зазначено, яке саме насильство відносно потерпілої вчинив ОСОБА_5 при незаконному проникненні у житло, але вказано, , що його умисел був направлений на спричинення потерпілій тілесних ушкоджень., які він спричинив після проникнення у житло.
Статтею 7 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відіграти вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ( рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52, рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі « І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно «оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому ( див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини», п.47). Крім того, право поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції( див. рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Суд вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам закону і є усі законні підстави для повернення його прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Керуючись ст.ст.314,315,370-372 КПК України,
УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України повернути прокурору Комінтернівської місцевої прокуратури.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.
СУДДЯ ОСОБА_6