Справа № 381/4817/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/858/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 10 19.07.2017

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів, Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.07.2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років 6 місяців,
визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю,-
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, 13.10.2016 ОСОБА_7 перебував за місцем проживання своєї рідної сестри ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 де разом з нею та її чоловіком ОСОБА_11 розпивав спиртні напої.

13.10.2016 близько 21 год. 45 хв. ОСОБА_7 перебуваючи в квартирі за місцем проживання своєї сестри ОСОБА_10 запропонував завести її малолітнього сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до бабусі яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ..

13.10.2016, близько 21 год. 50 хв. у ОСОБА_7 який йшов з малолітнім ОСОБА_12 по вул.Строкова в м.Фастові виник умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості. Так він користуючись відсутністю батьків ОСОБА_12 та інших дорослих осіб, які могли б перешкодити вчиненню цього злочину, зайшов до під`їзду будинку АДРЕСА_3 та маючи умисел, направлений на вчинення розпусних дій, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_12 , є малолітнім та скориставшись безпорадним станом потерпілого, з огляду на його вік, почав вчиняти розпусні дії щодо останнього.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Київської області ОСОБА_8 просить вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Вимоги обґрунтовує тим, що суд викладаючи у мотивувальній частині вироку формулювання обвинувачення, показання законного представника потерпілого ОСОБА_10 та показання свідка ОСОБА_11 , допустив таку натуралізацію опису обставин вчинення злочину, яка принижує гідність потерпілої. Натуралізація опису обставин вчинення ОСОБА_7 розбещення неповнолітнього, яку суд відтворив у мотивувальній частині вироку при викладенні обвинувачення, показаннях законного представника потерпілого та свідка, принижує авторитет цього процесуального рішення, проголошеного іменем України, та виключає можливість його публічного проголошення. Наведене на думку прокурора є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційній скарзі прокурор Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 змінити. Виключити з абзацу сьомого та восьмого мотивувальної частини вироку, два останні речення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 допустив надмірну натуралізацію обставин вчинення кримінального правопорушення. Виключення з мотивувальної частини вироку показів законного представника потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 де судом застосовано недопустиму натуралізацію не буде погіршувати становище обвинуваченого.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017.

Зазначає, що він не вчиняв інкримінованих йому дій, а зайшовши до під`їзду в нього задзвонив телефон і в той час коли він розмовляв по телефону до під`їзду зайшов ОСОБА_11 і почав його бити, також зазначає, що в нього давно існує конфлікт із ОСОБА_11 з тих пір як вони відбували покарання в колонії.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подані прокурорами апеляційні скарги та заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого;

обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти апеляційної скарги прокурора; також просив пом`якшити призначене судом покарання,

провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурорів не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються наявними доказами, в їх сукупності.

На переконання колегії суддів, в ході судового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, зокрема заслухано показання обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 , досліджено протоколи проведення слідчих дій, висновки експертиз, зокрема, після чого надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, на підставі якої ухвалено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_7 .

Зокрема, в своїх показаннях, наданих суду першої інстанції, представник малолітнього потерпілого ОСОБА_10 вказувала на те, що 13.10.2016 року її брат ОСОБА_13 приїхав до м.Фастова, де збирався проживати у бабусі. Вона разом з чоловіком зустріли брата біля їхнього будинку, після чого пішли до них додому вечеряти. Через деякий час брат ОСОБА_13 збирався йти до бабусі ночувати та запропонував їм, що сам відведе ОСОБА_14 до бабусі, на що вони погодились. Через деякий час чоловік зателефонував бабусі та запитав чи вони прийшли, на що та відповіла, що їх ще немає. Чоловік одразу зібрався та пішов їх шукати. Через декілька хвилин чоловік їй зателефонував та розповів, що сталося. Син розповів, що ОСОБА_7 , коли вони зайшли до під`їзду, почав вчиняти розпусні дії щодо нього. Почувши це, чоловік відразу зателефонував в поліцію.

Свідок ОСОБА_11 пояснював суду, що 13.10.2016 року знаходився дома. ОСОБА_7 приніс вино та почав пити разом зі своєю сестрою ОСОБА_10 .. Потім зателефонувала бабуся та попросила привезти їй ОСОБА_14 . ОСОБА_7 запропонував завести ОСОБА_14 до бабусі, на що вони погодились. Коли бабуся зателефонувала та сказала, що їх немає, то ОСОБА_11 занепокоївся та пішов їх шукати. Вийшовши на вулицю, він пішов до під`їзду, де проживає бабуся. Відкривши двері під`їзду, він побачив свого сина ОСОБА_14 , який в цей час почав підтягувати свої штани та труси, був в переляканому стані. ОСОБА_7 , який стояв поруч із сином, відразу відвернувся, став до нього спиною та почав застібувати ширінку своїх штанів. Побачивши це, він відразу кинувся до ОСОБА_7 ,але той втік з під`їзду, а він залишився з сином та піднявся до квартири бабусі. Після цього він зателефонував дружині та все їй розповів. Через короткий проміжок часу прийшла дружина та вони запитали сина, що відбулося, на що він розповів, що ОСОБА_7 , коли вони зайшли до під`їзду, вчинив розпусні дії щодо нього. Почувши це, відразу зателефонував в поліцію.

Вказані показання законного представника потерпілого та свідка узгоджуються з іншими зібраними по справі доказами, а саме:

висновком судово-психіатричного експерта № 450 від 09.12.2016 року, яка зазначає,що малолітній ОСОБА_12 не схильний до підвищеного навіювання та видумування обставин та подій, що сталися з ним. Під час проведення експертизи знайшли свої підтвердження покази надані малолітнім потерпілим, протоколом проведення слідчого експерименту від 14.10.2016 року за участю ОСОБА_7 , яким встановлено місце, обстановка та обставини, вчиненого ОСОБА_7 злочину (вчинення розпусних дій щодо малолітнього ОСОБА_12 ),

додатком до протоколу слідчого експерименту, протоколом проведення слідчого експерименту від 06.12.2016 року за участю свідка ОСОБА_11 , додатком до протоколу слідчого експерименту,

журналом судового засідання від 15.03.2017 року та додатком до нього, згідно якого малолітній ОСОБА_12 розповів обставини скоєння злочину ОСОБА_7 .

Частково підтверджуються встановлені судом обставини і показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , який під час судового розгляду в суді першої інстанції вказував про те, що 13.10.2016 року перебував за місцем проживання своєї рідної сестри ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , де разом з нею та її чоловіком ОСОБА_11 розпивав спиртні напої. Після цього батьки дитини запропонували завести їх малолітнього сина ОСОБА_14 до бабусі. Коли зайшли в під`їзд у ОСОБА_7 виникла думка інтимного відношення з дитиною, тому поклав руку йому на голову. Потім все усвідомив, та не став нічого робити. Раптом в під`їзд відчинились двері та його почав бити батько дитини ОСОБА_11 .

Таким чином, зазначений комплекс доказів підтверджує, що ОСОБА_7 вчинив розпусні дії щодо малолітнього ОСОБА_12 , а тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції правильно дана оцінка показанням обвинуваченого ОСОБА_7 наданим ним в суді першої інстанції щодо тиску на нього з боку свідка ОСОБА_11 та визнано дані показання способом захисту обвинуваченого, спрямованим на уникнення кримінальної відповідальності. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Доводи обвинуваченого про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, на матеріалах кримінального провадження не ґрунтуються.

Так, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Дотримуючись вимог закону, судом при призначені ОСОБА_7 покарання враховано відсутність обставин, що пом`якшують покарання, наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вину не визнав повністю, раніше судимий 19.07.2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців , за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілого з приводу призначення покарання, в зв`язку з чим суд правильно прийшов до висновку, що покарання повинно бути необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів, тому його виправлення можливо в умовах ізоляції від суспільства, при цьому правових підстав для застосування ст.ст.69, 69-1,75 КК України суд не вбачав, оскільки саме такий розмір покарання, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину. З даними висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів прокурорів, викладених в апеляційних скаргах про те, що суд першої інстанції при викладанні формулювання обвинувачення, показань законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 допустив таку натуралізацію опису обставин вчинення злочину, яка принижує гідність потерпілої, на думку колегії суддів є необґрунтованими.

На думку колегії суддів, викладені у вироку суду формулювання обвинувачення, показання законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 містять ознаки натуралізації, але вони не набули такої форми і такого прояву, які тягнуть за собою скасування вироку.

В цілому зазначена натуралізація не є надмірною і не є підставою для скасування вироку суду чи його зміни.

Будь-яких даних про те, що викладення даної натуралізації принижує гідність потерпілої, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

На думку колегії суддів, призначення нового судового розгляду в даному кримінальному провадженні, з врахуванням специфіки вчиненого злочину, може привести до збільшення страждань малолітнього потерпілого та його законного представника, що унеможливлює призначення нового розгляду.

Порушень матеріального чи процесуального права при розгляді справи та ухваленні вироку, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня вручення копії судового рішення.

С У Д Д І :
(підпис)(підпис)(підпис)