АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. №11-сс/778/155/17 Доповідач 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

апелянта ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8

розглянула 27 березня 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого від 12 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000236, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 365 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження 08 вересня 2016 року ОСОБА_7 звернулася до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ прокуратури Запорізької області від 12.08.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000236 від 12.08.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 365 КК України.
Заявник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена незаконно, оскільки слідчим проігноровано, не досліджено факти, зазначені в заяві про вчинення відносно неї працівниками поліції морального та фізичного тиску при розслідуванні кримінального провадження за фактами вбивства та крадіжки, у зв`язку з чим просила постанову скасувати
Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого СВ прокуратури Запорізької області від 12.08.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000236 від 06.07.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 365 КК України, слідчий суддя, вважає що слідчим під час проведення досудового розслідування кримінального провадження були виконані всі слідчі дії, що передбачені КПК України, щодо встановлення обставин справи, а тому постанова про закриття кримінального провадження від 12 серпня 2016 року винесена з врахуванням повного дослідження обставин події та є обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_7 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою, посилається на те, що вона є незаконною та необґрунтованою, вказує, що слідчим не в повній мірі було проведено досудове слідство по її заяві, а саме: не опитані усі особи, не витребуванні матеріали, які містяться в кримінальному провадженню, не надана їм оцінка, також не опитана вона за всіма обставинами справи. Суд, розглядаючи скаргу, залишив все вищезазначене поза увагою. Вважає, що судове слідство проведено не об`єктивно, не всебічно, що призвело до порушення її прав і інтересів. Апелянт висуває вимоги щодо скасування ухвали слідчого судді, постановлення нової ухвали, якою задовольнити скаргу і скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, апелянта ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу із доповненнями, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів кримінального провадження № 0000236 вбачається, що ОСОБА_7 скаржиться на незаконні дії відносно нього з боку працівників поліції, що останні вчинили під час розслідування іншого кримінального провадження, в рамках якого стосовно ОСОБА_7 висунута підозра за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 185 КК України.

Внесення відомостей до ЄРДР за вище наведеним фактом мало місце на підставі ухвали Веселівського районного суду Запорізької області, яка була постановлена під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за зробленою останньою заявою.

Згідно заяви ОСОБА_7 15.03.2015 року вона з`явилася до правоохоронного органу щоб зізнатися у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за фактом викрадення золотих прикрас потерпілої ОСОБА_9 , але працівники поліції почали на неї морально тиснути, погрожувати, давали пити якусь воду, що призвело до дачі нею викривальних показань проти себе і за фактом вбивства ОСОБА_9 та обмовила себе у вбивстві вказаної особи.

Статтею 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Проведення слідчих (розшукових) дій регулюється главою 20 КПК України. Самі по собі слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Як вбачається з оскаржуваної постанови слідчого та із матеріалів кримінального провадження, слідчий, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 2, 9,100, 110, 284 КПК України, закрив кримінальне провадження № 0000236 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку зі встановленням відсутності в діянні певних працівників Веселівського ВП Мелітопольського ВП ГУПН України в Запорізькій області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст. 365 КК України.

Зміст постанови та матеріали провадження свідчать, що перевірка проведена відносно осіб, на яких вказувала ОСОБА_7 і відносно інших працівників поліції та вбачається, що під час проведення досудового розслідування слідчим були приєднання та досліджені матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 , проведені допити в якості потерпілої ОСОБА_7 , яка зазначила, що під впливом працівників поліції, що виразилося у погрозах, вмовляннях, обіцянках у призначенні покарання у виді 5 років позбавлення волі, під час її допиту в якості підозрюваної та при проведенні слідчого експерименту вимушена була надати визнавальні показання щодо вбивства ОСОБА_9 та подальшого викрадення її речей.

Також допитані працівники поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які надали пояснення щодо явки ОСОБА_7 в поліцію в день виявленого вбивства ОСОБА_9 , написання нею явки з повинною, в подальшому дачу ОСОБА_7 показань з приводу вчиненого нею вбивства ОСОБА_9 та викрадення речей потерпілої добровільно, показання ОСОБА_7 були детальними, що надало змогу встановити знаряддя злочину. Вказані особи заперечували факти впливу на ОСОБА_7 та зазначили про проведення слідчих дій за участю ОСОБА_7 у присутності захисника.

Досліджені матеріали провадження підтверджують показання зазначених осіб. Слідчі дії з ОСОБА_7 проводилися за участю понятих, захисника.

Органом досудового слідства з`ясовані фактичні обставини справи, в ході чого жодних підстав, які б дали змогу вбачати у діях працівників поліції складу злочинів не встановлено.

За змістом повідомлення ОСОБА_7 остання фізичний вплив пов`язує із тим, що нібито працівники поліції давали їй пити якусь воду, що призвело до того, що вона ні чого не розуміла.

Зазначені обставини не знайшли свого підтвердження, оскільки за показаннями ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 : вранці 15.03.2015 року до відділу поліції з зізнанням про вчинення вбивства ОСОБА_9 та викрадення речей останньої з`явилася ОСОБА_7 , яка перебувала у стані легкого алкогольного сп`яніння, що узгоджується із поясненнями самої ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту, згідно яких вночі 14.03.2015 року вона вживала спиртні напої.

Про спричинення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 не заявляла.

У даному провадженні, з урахуванням зібраних доказів та змісту скарг ОСОБА_7 , не можна прийти до висновку, що останння висуває небезпідставну скаргу з приводу незаконних методів слідства у вигляді психологічного, фізичного впливу.

Слідчий суддя, при розгляді скарги, вірно оцінив докази, здобуті слідчим при проведенні розслідування за заявою ОСОБА_7 та дійшов вірного висновку, що слідчим вмотивовано прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК, вказавши, що слідчим виконано необхідні слідчі дії для розслідування кримінального провадження за заявою ОСОБА_7 по факту неправомірних дій працівників Веселівського ВП Мелітопольського ВП ГУПН України в Запорізькій області.

При розгляді апеляційної скарги судовою колегією перевірено дотримання вимог ст.ст. 284, 303, 306, 307 КПК України і береться до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінально-процесуального закону.

Колегія суддів, вважає, що слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження додержані вимоги ст.ст. 318-380, 306, 307 КПК України.

Суд апеляційної інстанції переконаний в необґрунтованості доводів скарги ОСОБА_7 щодо неповноти слідства з огляду на їх безпідставність та спростування матеріалами досудового розслідування.

На думку судової колегії оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги останньої на постанову слідчого від 12 серпня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0000236, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 365 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4