07.07.2017 Справа № 756/4830/17
Унікальний № 756/4830/17-к
Порядковий № 1-кп/756/547/17
В И Р О К
іменем України
07 липня 2017 року колегія суддів Оболонського районного суду м. Києва

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В :
12.02.2017 року, близько 20 години, у приміщенні квартири АДРЕСА_2 під час спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, виник словесний конфлікт, що переріс у бійку. В ході бійки ОСОБА_9 взяв кухонний ніж та, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у виді позбавлення потерпілого життя, та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, наніс кухонним ножем не менше 16 ударів в область поперекової ділянки спини справа ОСОБА_10 , спричинивши численні проникаючі колото-різані поранення живота та грудей з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою, від яких останній помер.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні визнав факт нанесення ОСОБА_10 численних ударів ножем, що призвело до смерті останнього, проте заперечив наявність умислу, спрямованого на вбивство. ОСОБА_9 повідомив суду, що померлий є його другом з дитинства, між ними не виникало конфліктів, що могли б призвести до бійки із застосуванням ножа. Стосовно подій, які передували смерті ОСОБА_10 , обвинувачений показав, що вони вдвох із потерпілим почали вживати спиртні напої у квартирі, в якій проживає ОСОБА_9 із матір`ю, ще 11.02.2017 року. Ввечері 12.02.2017 до них приєднався товариш ОСОБА_10 ОСОБА_11 , який відпочивав із ними декілька годин. Після того як ОСОБА_12 пішов, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зав`язалася бійка, в ході якої останній почав душити обвинуваченого, вони впали на підлогу. У відповідь обвинувачений став наносити удари ножем в спину ОСОБА_10 , який лежав на ньому зверху. За словами ОСОБА_9 , він у цей момент у повній мірі не усвідомлював свої дії, і лише побачивши, що ОСОБА_10 мертвий, обвинувачений зрозумів, що вбив його.

Відповідаючи на запитання, ОСОБА_9 повідомив, що не пам`ятає причину конфлікту через стан сп`яніння та втому, яка викликана безсонням.

Проте, незважаючи на невизнання обвинуваченим вини згідно пред`явленого обвинувачення, вона знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, свідок ОСОБА_12 показав суду, що 12.02.2017 року, за запрошенням свого друга ОСОБА_10 , прийшов до квартири ОСОБА_9 . Деякий час вони втрьох вживали спиртні напої. Несподівано для свідка ОСОБА_9 без будь-якої причини наніс йому (свідку) удар милицею. Після чого ОСОБА_12 вирішив йти, у цей час, також без причини, обвинувачений вдарив ОСОБА_10 , від чого той впав. Піднявши його, свідок вмовляв разом піти з квартири ОСОБА_9 , проте ОСОБА_10 вирішив ще залишитися. Наступного дня ОСОБА_12 від матері ОСОБА_10 дізнався про його смерть.

Згадуючи події того вечора, свідок стверджує, що в кімнаті на столі, за яким вони втрьох сиділи, ножа не було.

Характеризуючи особу померлого, ОСОБА_12 описує його як спокійну, неконфліктну людину, у той час як у ОСОБА_9 після вживання алкоголю спостерігалася агресивна поведінка.

Потерпілий ОСОБА_8 , брат померлого, показав суду, що не був безпосереднім свідком вбивства. 12.02.2017 року ввечері, коли вони із мамою були вдома, до них прийшла мати ОСОБА_9 та повідомила, що ОСОБА_13 із ОСОБА_14 побилися. Вони всі разом спустилися в квартиру обвинуваченого, де в кімнаті на підлозі побачили вже мертвого ОСОБА_13 , на спині якого були численні поранення. Неподалік від нього, на ліжку, сидів ОСОБА_9 , який повідомив, що вбив ОСОБА_10 .

Аналогічні показання дала суду свідок ОСОБА_15 мати померлого.

Крім того, винність ОСОБА_9 у навмисному вбивстві ОСОБА_10 підтверджується й дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Зокрема, протоколом огляду місця події від 12.02.2017 року (а.с. 73 78) із додатками у вигляді фототаблиці, з якого убачається, що за місцем проживання ОСОБА_9 у квартирі АДРЕСА_2 в ході огляду був виявлений труп ОСОБА_10 із численними проникаючими пораненнями спини в поперековій зоні праворуч.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 533 від 27.03.2017 року (а.с. 99 106) при дослідженні трупу ОСОБА_10 виявлені три проникаючих сліпих колото-різаних поранень живота та грудей, із глибиною ранових каналів 14, 15, 17 см; три проникаючих сліпих колото-різаних поранень живота, із глибиною ранових каналів 13, 7, 7,5 см; три непроникаючих сліпих колото-різаних поранення тулубу; шість різаних ран на спині в поперековій зоні справа; п`ять подряпин на спині в поперековій зоні справа. Зазначені вище ушкодження, крім різаних ран та подряпин, виникли від дії гострого предмету із колючо-ріжучими властивостями (по типу клинка ножа), різані рани та подряпини виникли від дії гострого предмету із ріжучими властивостями (по типу леза клинка ножа). Проникаючі сліпі колото-різані поранення живота та грудей мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя) та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Смерть ОСОБА_10 настала від численних проникаючих колото-різаних поранень живота та грудей з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою та шоком.

Також, протоколом огляду місця події від 12.02.2017 року (а.с. 82 85), відповідно до якого на відстані близько 4 5 метрів від будинку № 40-А по вулиці Героїв Дніпра у м. Києві біля під`їзду № 5 виявлений ніж із рукояткою чорного кольору, довжина леза якого становить близько 25 см. В ході дослідження фототаблиці до протоколу огляду обвинувачений ОСОБА_9 підтвердив належність знайденого ножа йому, та повідомив, що викинув його з балкону після вбивства ОСОБА_10 .

Висновком судово-психіатричного експерта № 162 від 14.03.2017 року (а.с. 181 183) встановлено, що ОСОБА_9 на момент кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, та на час проведення дослідження, будь-яким психічним захворюванням не страждав, не заходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності або іншому хворобливому стані. В момент кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_9 підозрюється, він перебував у стані простого алкогольного сп`яніння. Комісія експертів зауважила, що дії підекспертного носили послідовний, цілеспрямований характер.

Аналізуючи наведені вище докази з точки зору належності, достовірності та допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд не може погодитись із позицією сторони захисту, що полягає у наявності у діях ОСОБА_9 складу необхідної оборони.

Так, судом встановлено, що 12.02.2017 року, близько 20 години, між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виникла суб`єктивно-конфліктна ситуація на фоні алкогольного сп`яніння, у якому вони обидва перебували. В ході якої обвинувачений пішов на кухню, взяв ніж і, діючи із прямим умислом, тобто передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, повернувся до кімнати, де наніс цим ножем у життєво-важливу частину тіла ОСОБА_10 не менше 16 ударів, якнайменш шість з яких із значною силою, про що свідчить довжина ранових каналів. Твердження ОСОБА_9 , що його дії носили вимушений характер та були викликані необхідністю самозахисту, спростовується відсутністю реальної загрози життю та здоров`ю обвинуваченого з боку ОСОБА_10 , що підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження та показами самого обвинуваченого, який заперечив наявність будь-яких тілесних ушкоджень нанесених йому ОСОБА_10 в ході конфлікту.

Таким чином, враховуючи направленість ударів ножем, глибину ранових каналів, їхню кількість, суд приходить до висновку, що ОСОБА_9 діяв із прямим умислом, направленим на позбавлення життя ОСОБА_10 . Не залишається поза увагою суду інформація повідомлена свідком ОСОБА_12 про агресивну поведінку обвинуваченого по відношенню до оточуючих осіб, про прояв якої він розповів у судовому засіданні.

Посилання ОСОБА_9 на неадекватність стану, перебуваючи у якому він вбив товариша, спростовується як висновком експертної комісії про послідовність та цілеспрямованість його дій, так і фактичними даними дослідженими судом, з яких убачається, що одразу після вбивства він вчинив комплекс дій, які свідчать про усвідомлення ситуації, у якій він опинився. Обвинувачений позбавився знаряддя вбивства та почав провітрювати приміщення кімнати, де знаходився труп ОСОБА_10 .

Викладені вище обставини свідчать про відсутність підстав вважати протиправні дії ОСОБА_9 по відношенню до ОСОБА_10 перевищенням меж необхідної оборони або такими, що вчинені у стані сильного хвилювання, виниклого внаслідок протизаконного насильства з боку потерпілого.

Таким чином, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вбивстві ОСОБА_10 , тобто умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_10 , і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, суспільно корисною працею не займався, за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 204). Суд приймає до уваги, що обвинувачений приймав участь в антитерористичній операції (а.с. 202), є учасником бойових дій (а.с. 203).

При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких кримінальних правопорушень, особу винного та обставину, що обтяжує його покарання, якою, у даному випадку, згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується як показаннями самого ОСОБА_9 так і показаннями допитаних судом свідка ОСОБА_12 , потерпілого ОСОБА_8 .

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк, який на переконання суду, буде достатнім для його виправлення та недопущення вчинення ним протиправних дій у майбутньому.

Враховуючи обраний вид покарання, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2, 3, 5 ст. 178 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При ухваленні вироку, суд, відповідно до вимог ст. 100, 124 КПК України, вирішує долю речових доказів та стягує з обвинуваченого документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін до набрання вироком законної сили, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту затримання 12.02.2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 18.05.2017 року) зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 12.02.2017 року до 20.06.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судові витрати, понесені в ході досудового розслідування, у розмірі 3 191 гривня 45 копійок стягнути з ОСОБА_9 на користь держави.

Речові докази :

?Вилучені під час огляду місця події 12.02.2017 року порожню пляшку з під горілки, чотири рюмки та стакан, недопалок, змиви речовини бурого кольору - знищити;

?Дактилокарти на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишити у матеріалах кримінального провадження;

?Зразки крові, папілярних узорів, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_10 знищити;

?Ніж, вилучений в ході огляду місця події від 12.02.2017 року за адресою : м. Київ, вулиця Героїв Дніпр, 40-А знищити;

?Оптичний диск із відеозаписом слідчого експерименту зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Судді :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3