Справа № 442/6656/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/20/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження №0002147 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Першотравневе, Першотравневого району, Донецької області, зареєстрованого та прожиаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, непрацюючого, раніше судимого: 19 травня 2010 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя, Донецької області за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі, ухвалою Жданівського міського суду Донецької області від 27 серпня 2013 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково звільнений від відбування покарання з невідбутим терміном 1 рік 8 місяців 13 днів , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
з участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2016 року, -
встановила:
даним вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки 2 місяці .

Строк попереднього ув`язнення з 24.11.2015 року, який становить 8 місяців зараховано в строк відбуття покарання і на підставі ч.5 ст. 72 КК України і остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_6 змінено із взяття під варту на особисте зобов`язання та покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою,
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.
Вирішено питання з речовими доказами.

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_6 25.09.2015 року приблизно о 02.00 год. перебуваючи неподалік будинку № 62 по вул. Козловського в м. Дрогобич Львівської області маючи умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, застосовуючи зусилля, шляхом ривка, вирвав з рук ОСОБА_9 її жіночу сумку вартістю 80 грн. із вмістом належного їй майна та грошові кошти на загальну суму 1009 грн., чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вище вказану суму.

На вирок суду прокурор у кримінальному провадженні прокурор Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_6 скасувати з підстав невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та засудити на 5 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого, який заперечив апеляційну скаргу та просив судове рішення залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції досліджувались докази лише в обсязі допиту самого обвинуваченого, оскільки фактичні обставини справи учасниками провадження не оспорювались.

Доводи апелянта про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

Щодо апеляційної скарги прокурора, у якій він ставить питання про скасування вироку суду у зв`язку із невідповідністю призначеного ОСОБА_6 покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого - то колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

При обранні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно врахував обставини, передбачені ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, що злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування шкоди потерпілій, думку потерпілої, яка щодо міри покарання поклалася на думку суду, а також в тому числі, обґрунтовано визнав пом`якшуючими покарання обставинами визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,

За таких обставин, призначене обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин - відповідає вимогам закону.

З врахуванням наведених вище обставин, призначивши обвинуваченому основне покарання у вигляді позбавлення волі, суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість застосування положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_6 від його відбування з випробуванням, в умовах постійного контролю за його поведінкою на протязі встановленого судом іспитового строку у максимальному розмірі - 3 роки.

З таким висновком погоджується і колегія суддів. Приймаючи до уваги встановлені судом першої інстанції обставини справи, в тому числі, наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин та особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, прийняті ним заходи до відшкодування заподіяної злочином шкоди, позицію потерпілої ОСОБА_9 , яка щодо міри покарання поклалася на думку суду, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_6 ст. 75 КК України.

Фактично суд врахував всі обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі.
Крім того, на думку колегії суддів, слід виключити із резолютивної частини вироку посилання суду про остаточно визначене покарання ОСОБА_6 у вигляді 3 років і 6 місяців позбавлення волі, як зайве оскільки таке не передбачено ст. 72 КК України, а тому вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2016 року в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку посилання про остаточно визначене покарання у вигляді 3 років і 6 місяців позбавлення волі, як зайве.

У решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги упродовж трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді