АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11 сс/796/4113/2016 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 грудня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

При секретареві ОСОБА_5 ,

За участю прокурора ОСОБА_6 , апелянта ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в розташуванні суду за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 2 листопада 2016 року, якою йому повернуто скаргу на бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у місті Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва матеріали судової справи і додатково надані сторонами матеріали, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 2 листопада 2016 року ОСОБА_7 повернуто скаргу на бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у місті Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 міста Києва, вчинену під час кримінального провадження № 80000361.

На обґрунтування слідчий суддя послалась на пропуск заявником встановленого строку оскарження бездіяльності в частині невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за відсутності клопотання про його поновлення та обґрунтування поважності причин пропуску цього строку, також відсутність повноважень у слідчого судді на розгляд скарги про бездіяльність слідчого і прокурора у чинному кримінальному провадженні № 80000361, які полягали в ненаданні заявникові копій постанови слідчого про закриття кримінального провадження, зобов`язанні надати заявникові інформацію щодо слідчих і прокурорів - процесуальних керівників у ньому.

Не погодившись зі вказаним рішенням, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та ухвалити нову ухвалу, якою повністю задовольнити вимоги його скарги.

Заслухавши доповідь судді, виступи апелянта на підтримку апеляційних вимог, а прокурора проти їх задоволення, провівши судові дебати, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного провадження в сукупності з матеріалами судової справи та додатково наданими сторонами відомостями, колегія суддів визнає наступне.

Суть скарги ОСОБА_7 на бездіяльність слідчих та процесуальних керівників у кримінальному провадженні № 80000361, відкритого за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, полягала в тім, що протягом з 20122 року фактично у цьому провадженні не здійснюється досудове розслідування, у зв`язку з чим він 13 вересня 2016 року звернувся із заявою про відкриття кримінального провадження відносно слідчих та прокурорів - процесуальних керівників у ньому за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 27, 28, 367, 396 КК України. Ця заява до ЄРДР внесена не була.

З метою встановлення конкретних посадових осіб органу досудового слідства та процесуальних керівників прокурорів він звернувся із заявою про надання йому відомостей відносно цих осіб, на яку відповіді не отримав.

Саме ці обставини покладені в основу його скарги, спрямованої до слідчого судді , яка була зареєстрована в цьому суді 31 жовтня 2016 року.

Втім, ч. 1 ст. 304 КПК України має таку стилістичну конструкцію, яка визнає бездіяльність слідчого, прокурора, вчиненою і закінченою негайно після того, як він не виконав у встановлений КПК України строк будь-яку з дій, чи не прийняв у такий строк передбачене законом процесуальне рішення, незалежно від того, скільки часу після цього моменту продовжується бездіяльність і саме з цим моментом пов`язує виникнення у заявника права оскаржити бездіяльність до слідчого судді, встановлюючи десятиденний термін дії цього права.

Вказана правова норма робить виняток з цього загального правила лише відносно рішень, а не дій чи бездіяльності, слідчого, прокурора, які оформлюються винесенням процесуального документу постанови.

Отже, оскільки заява про кримінальне правопорушення подана до прокуратури 13 вересня 2016 року, остільки, в силу ст. 214 КПК України, її належало протягом 24 годин, тобто не пізніше 14 числа того ж місяця, внести до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Оскільки цього зроблено не було, строк оскарження цієї бездіяльності розпочався 15 вересня 2016 року і законом він встановлений протягом десяти днів, тобто закінчився цей строк 25 вересня 2016 року.

Остільки ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді зі скаргою на вказану бездіяльність лише 31 жовтня 2016 року, та не заявив клопотання про поновлення пропущеного з поважних причин строку оскарження цієї бездіяльності і не навів поважних причин для його пропуску, остільки слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність повернути в цій частині скаргу заявникові з названих підстав.

Це рішення слідчого судді належним чином вмотивоване, обґрунтоване та ґрунтується на положеннях ст. ст. 303 і 304 КПК України, отже в цій частині апеляційна скарга задоволена бути не може.

При цьому посилання апелянта на те, що відповідь від прокуратури стосовно невнесення відомостей про кримінальні правопорушення слідчих та прокурорів до ЄРДР ним була отримана лише після його звернення 11 жовтня 2016 року до прокуратури, і ця відповідь датована 13 жовтня того ж року та полягала у повторному повідомленні йому про скасування 26 вересня 2016 року попереднього рішення слідчого про закриття кримінального провадження і спрямування цього провадження для продовження досудового розслідування та не містила жодних відомостей про відкриття кримінального провадження відносно слідчого та прокурора процесуального керівника у зв`язку з допущеними, на думку заявника, бездіяльністю та приховуванням злочинів, істотного значення у цьому конкретному випадку не має, бо він оскаржує бездіяльність посадових осіб, а не їх процесуальні рішення.

Що ж стосується ненадання відомостей про слідчих та прокурорів процесуальних керівників у кримінальному провадженні, то, як правильно визнав слідчий суддя, така бездіяльність не підлягає оскарженню до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, а може бути оскаржена в порядку, визначеному іншими правовими нормами.

Отже, і в цій частині слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність повернути скаржнику скаргу, належно вмотивував та обґрунтував його, а тому апеляційна скарга не може бути задоволена і в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 2 листопада 2016 року, якою йому повернуто скаргу на бездіяльність слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у місті Києві та прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 залишити без задоволення, а вказану ухвалу слідчого судді, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

[1]