Справа № 211/2874/13-к
У Х В А Л А

іменем України

01 липня 2013 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.,

при секретарі Улісько О.М.,

за участю:

прокурора Козюри О.В.,

інспектора КВІ ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в ,м. Кривому Розі подання в.о. заступника начальника Центрально-Міського МРВ КВІ Довгинцівського районного підрозділу УДПтС України в Дніпропетровській області (надалі - КВІ) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для подальшого відбування покарання:

ОСОБА_2 , 21 07 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, інгуша, громадянина України, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніш засудженого 23 05 2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч 2, 15 ч 3, 185 ч 3 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном в 2 роки ; 09 11 2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу , Дніпропетровської області за ст. 164 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 05 2011 року ОСОБА_2 засуджений за ст. 185 ч 2, 15 ч 3, 185 ч 3 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном в 2 роки.

В.о. заступника начальника кримінально-виконавчої інспекції Центрально-міського відділу Довгинцівського підрозділу м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області (далі - КВІ) звернувся із поданням про скасування звільнення ОСОБА_2 від покарання, вказавши, що він на обліку перебуває відповідно до вироку Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 23 05 2011 року . ОСОБА_2 виконує покладені на нього вироком обов"язки, але протягом іспитового строку скоїв новий злочин, вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 11 2011 року він засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 грн. Згідно ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно. Скоєння нового злочину протягом іспитового строку свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, тому КВІ просить скасувати звільнення ОСОБА_2 від покарання та направити для подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні представник КВІ ОСОБА_1 підтримав подання.

Прокурор Козюра О.В. вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Засуджений ОСОБА_2 в судове засідання не з"явився, про день слухання справи повідомлявся, знаходиться на лікуванні в КЗ " Криворізький протитуберкульозний диспансер у стані середньої важкості .

Заслухавши думку представника КВІ, прокурора, дослідивши подання та особову справу, суд вважає, що подання слід відхилити.

Так, ОСОБА_2 вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 05 2011 року засуджений за ст. 185 ч 2, 15 ч 3, 185 ч 3 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; на підставі п. 2,3 ст. 76 КК України засуджений зобов'язаний не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів виконавчої системи, повідомляти кримінально-виконавчу систему про зміну місця проживання і роботи.

Вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 09 11 2011 року він засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 1700 грн.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 р. № 7 зі змінами, у разі засудження особи за злочин, вчинений у період іспитового строку за попереднім вироком, визначеним у порядку статей 75, 79, 104 КК України, та призначення покарання, яке згідно з ч. З ст. 72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст. 71 КК України і визначити за сукупністю вироків таке остаточне покарання, яке має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності не відбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Згідно п. 4.4. Інструкції про порядок, виконання покарань, не пов'язаних з позбавлення волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до такого покарання, затвердженої Міністерством юстиції України 20 лютого 202 року № 168/6456, при одержанні на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, копії вироку суду за новий злочин, у якому відсутні відомості про наслідки відбування покарання за першим вироком, інспекція негайно письмово інформує відповідного прокурора Автономної Республіки Крим, області, міст Києва чи Севастополя, апеляційний суд та суд, який виніс дане рішення, з метою вирішення питання про призначення засудженій особі остаточного покарання за сукупністю вироків. При цьому до вирішення зазначеного питання судом виконання першого вироку не призупиняється.

Однак, у матеріалах особової справи відсутні дані про виконання КВІ вказаної вимоги інструкції.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 78 КК України, на яку посилається КВІ у поданні, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов'язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування покарання.

Відповідно до п. 5.3. вказаної Інструкції, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов'язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з'являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Як вбачається з подання та матеріалів особової справи ОСОБА_2 засуджений став на облік, покладені на нього судом обов'язки виконує, тому вирішити питання про направлення засудженого до місць відбування покарання в порядку ст. 537 КПК України, саме з підстав вчинення нового злочину в період іспитового строку за поданням КВІ, суд вважає не можливим.

Керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання в.о. заступника начальника Центрально-Міського МРВ КВІ Довгинцівського районного підрозділу УДПтС України в Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_2 - відмовити.

На ухвалу суду на протязі 7 днів може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу.

Суддя: ОСОБА_3