Справа № 539/1101/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та потерпілої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження, яке надійшло з угодою про примирення між потерпілою та підозрюваним (обвинуваченим) у кримінальному провадженні №0000436 від 29.03.2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кирилівка, Великописарівського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
28 березня 2017 року близько 14 год. ОСОБА_4 на власному автомобілі «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 приїхав до садового товариства «Комунар», що розташоване неподалік вул. Н.Курченко в м. Лубни Полтавської області, з метою вчинення крадіжки чужого майна.

Перебуваючи в даному товаристві, ОСОБА_4 помітив дачне господарство №150, належне ОСОБА_5 , територія якого парканом не огороджена, в якому виявив металеву бочку, котра була наполовину закопана в землі, які він вирішив таємно викрасти.

ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, виражених у таємному викраденні чужого майна, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і виді заподіяння матеріальних збитків потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою власної наживи, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, за допомогою принесеної із собою лопати, викопав металеву бочку вагою 146 кг, вартістю 555 грн., належну ОСОБА_5 , та намагався завантажити її до свого автомобіля «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , проте не зміг довести свій злочинний умисел дол. Кінця оскільки його злочинні дії були припинені свідком ОСОБА_6 внаслідок чого ОСОБА_4 , з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

26.04.2017 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, щодо розміру заподіяної матеріальної шкоди, та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.

Сторони також узгодили покарання в вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене потерпілою та підозрюваним (обвинуваченим) покарання.

ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання. Також пояснила, що претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлений можливості вимагати в подальшому притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України є правильною.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілою та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена у даному кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду від 26 квітня 2017 року про примирення між підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000436 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26 квітня 2017 року покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ по справі металева бочка висотою 1,63 м., діаметром 1 м., що знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 під зберігальною розпискою залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1