Справа № 461/178/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2017 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення,-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого,

за ч.1 ст.190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 06 грудня 2016 року, близько 8 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні закладу громадського харчування «Бігбургер», що по вул. Дорошенка, 3 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_6 , під приводом здійснення дзвінка, заволодів його мобільним телефоном «Microsoft Lumia 640» вартістю 3500 грн. з картою пам`яті об`ємом 32 Гб. вартістю 300 грн., сім картою оператора «Lifecell» вартістю 25 грн., захисним склом вартістю 200 грн. та чохлом вартістю 30 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 4055 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України визнав повністю. Пояснив, що матеріальні збитки потерпілому відшкодував та щиро розкаявся у вчиненому.

На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченим та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеними факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.190 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою (шахрайство).

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся, завдану злочином шкоду відшкодував повністю, а тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, оскільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 373-375 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та обрати покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України

Суддя ОСОБА_1