Комінтернівський районний суд м. Харкова
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2017 рокуКомінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
при секретарі ОСОБА_9 ,
при розгляді в підготовчому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про скасування запобіжного заходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч.1 ст.258-3 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурорів заявлене клопотання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також клопотання захисника - адвоката ОСОБА_7 про скасування запобіжного заходу ОСОБА_8 .

В підготовчому судовому засіданні прокурорами заявлено клопотання про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу з тих підстав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зазначені при застосуванні запобіжного заходу до ОСОБА_8 , на даний час не змінились. При цьому, вказали, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України та на цей час даних, які б свідчили про зменшення наведених раніше при продовженні запобіжного заходу обвинуваченій ризиків та можливість застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу - немає, судове слідство на цей час не закінчено, не допитані свідки у справі, на яких ОСОБА_8 може впливати, перебуваючи на свободі, остання не має постійного місця проживання у м. Харкові. Також зазначили, що вона може переховуватись від суду та виїхати за межі України. Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, прокурори просили продовжити строк її тримання під вартою до 2 місяців.

Захисники обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання, зазначили, що прокурорами не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 зазначив, що до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 13.07.2014 року та станом на 30.03.2017 року, з врахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України, строк тримання під вартою дорівнює п`яти рокам та восьми місяцям позбавлення волі. Зазначив, що строк тримання під вартою було продовжено ухвалою Комінтернівського районного суду від 03.02.2017 року до 02.04.2017 року, однак, прокурором не надано жодних доказів про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачена може здійснити будь-які дії, направлені на перешкоджання судовому розгляду. Крім того, вказав, що ухвала Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.02.2017 року щодо продовження строку тримання під вартою не узгоджується з загальними засадами кримінального провадження, які передбачають презумпцію невинуватості, верховенство права, змагальності сторін у кримінальному провадженні та прямий обов`язок доказування, коли вирішується питання про позбавлення свободи. Зазначив, що при вирішенні клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , судом застосовано неіснуючий принцип «обов`язковість тримання під вартою» з посиланням на положення ч. 5 ст. 176 КПК України. Таким чином, вказав, що ОСОБА_8 ставиться в нерівні умови порівняно з іншими особами, порушується презумпція невинуватості щодо неї, яка виключає право не доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, надає можливість суду не мотивувати та не обґрунтовувати свої рішення в частині наявності ризиків щодо неї під час обрання та продовження запобіжного заходу. Просив скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши її з-під варти негайно.

Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала думку своїх захисників.

Прокурори заперечували проти скасування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 з підстав, зазначених в клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 КК України, які у відповідності до положень статті 12 КК України, є особливо тяжкими злочинами, а санкція ч. 3 ст. 110 КК України, зокрема передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 13.07.2014 року до ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою, який в подальшому, неодноразово продовжувався ухвалами Червонозаводського районного суду м. Харкова, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.12.2016 року продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , строком до 03.02.2017 року включно. В подальшому, ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.02.2017 року строк запобіжного заходу продовжено до 02.04.2017 року.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 КК України Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, при розв`язанні даного клопотання, суд враховує, що згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч.1 даної статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року судом визначено, що будь-яка система обов`язкового тримання під вартою не сумісна за визначенням зіст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути крім всього, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. Санкція санкція ч. 3 ст. 110 КК України, зокрема передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченій, дані про особу обвинуваченої, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, ту обставину, що розгляд судового провадження на даний час не завершений, свідки не допитані, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, передбачених п.п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КК України, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, а тому вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченої під вартою строком на шістдесят днів, відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 183, 197, 199, 315, 376, 392 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27)
Строк дії ухвали до 28 травня 2017 року.
В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 про скасування запобіжного заходу ОСОБА_8 відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя- ОСОБА_1
Судді - ОСОБА_2

ОСОБА_3