АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1833/16-к Номер провадження 11-кп/786/292/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
з участю
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001050 від 29.09.2016 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1
та
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Рецюківщина Драбівського району Черкаської області, жителя АДРЕСА_2
за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_12 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28.11.2016 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_13 засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; ОСОБА_7 засуджено на 3 роки позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_13 та ОСОБА_7 задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_13 та ОСОБА_7 майнову шкоду в розмірі 14636 грн. та 5000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст.100 КПК вирішено долю речових доказів.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що він прохає змінити вирок суду та пом`якшити призначене судом покарання, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Свої вимоги обґрунтовує, тим, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, а саме визнання вини, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданої шкоди, має на утриманні неповнолітню дитину.

У поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 прохає вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 змінити та призначити обвинуваченому більш м`яке покарання. На обґрунтування своїх вимог захисник зазначає, що його підзахисний ОСОБА_7 визнав вину в повному обсязі, розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та багаторазово пожалкував про вчинене ним кримінальне правопорушення.

На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілий ОСОБА_9 подав письмові заперечення, у яких прохав вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28.11.2016 залишити без змін.

Згідно вироку місцевого суду, 28 вересня 2016 року, приблизно о 16 год., ОСОБА_13 , діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який для забезпечення таємності злочинних дій та досягнення єдиного злочинного результату, залишився на території домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить потерпілому ОСОБА_9 , шляхом видавлювання металопластикового вікна будинку, проник до його приміщення, звідки таємно викрали належне ОСОБА_9 майно, а саме: двохконтурний газовий опалювальний котел марки «Beretta CITY 24 CAI (atmo)» вартістю 10 314 грн.; витяжку марки «PYRAMIDA s|n P2AA0044353», вартістю 1400 грн.; електропічку для сауни марки «HARVIA» модель ВС вартістю 2102 грн.; телевізор марки «EVROLUX» вартістю 540 грн.; два світильники «бра» вартістю 125грн. за 1 штуку, загальною вартість 250 грн.; чайний сервіз вартістю 300 грн.; сковороду алюмінієву з кришкою вартістю 100 грн.; секатор 100 грн.; ножиці вартістю 20 грн.; металеві шампури в кількості 6 штук вартістю 10 грн. за 1 штуку, загальною вартістю 60 грн.; ніж кухонний вартістю 10 грн.
Після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 14 656 грн.
Інші учасники вирок суду не оскаржували.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який прохав пом`якшити йому покарання без застосування ст.75 КК України та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про законність та справедливість судового рішення та безпідставність поданих апеляційних скарг, потерпілого ОСОБА_9 , який прохав вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши вирок суду та матеріали кримінального провадження в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів не знайшла підстав для їх задоволення виходячи з такого.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_13 та ОСОБА_7 у вчинені злочину, за який вони засуджені, ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались та ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Дії ОСОБА_13 та ОСОБА_7 кваліфіковані судом за ч.3 ст.185 КК України.

Вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28.11.2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_13 сторонами кримінального провадження не оскаржувався, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України в цій частині не переглядається.

За змістом ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як вбачається зі змісту вироку, суд дотримався зазначених вимог закону.
Так, при визначенні виду та розміру покарання, суд врахував особу ОСОБА_7 , який за місцем характеризується посередньо, раніше судимий, у тому числі за злочини проти власності та має непогашені судимості. Обставинами, що пом`якшують покарання винного суд визнав повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, вказавши на обставину що обтяжує покарання рецидив злочину. Даних, що обвинувачений ОСОБА_14 має на утриманні неповнолітніх дітей матеріали кримінального провадження не містять.
Належним чином обґрунтувавши своє рішення, суд призначив ОСОБА_7 мінімально можливе покарання у виді позбавлення волі передбачене санкцією ч.3 ст.185 КК України.
Отже, з урахуванням викладеного, доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про надмірну суворість покарання, наявність додаткових обставин та підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ті обставини, на які посилаються апелянти, належно були враховані судом першої інстанції, який обрав ОСОБА_7 за вчинене справедливе покарання. Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України, пом`якшення призначеного судом покарання матеріали кримінального провадження не містить.
Враховуючи, що Законом України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, який набрав чинності 21.06.2017 року, внесені зміни до встановлених ч.5 ст.72 КК України правил зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, вирок суду в цій частині підлягає уточненню в порядку ст.404 КПК України.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 405,407, 418 КПК України колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 28.11.2016 року щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_7 без змін.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 28.11.2016 року до 20.06.2017 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
С У Д Д І:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17