Справа № 333/1050/17
Провадження № 1-кп/333/255/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000645 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Балабине, Запорізького району, Запорізької області, українця, громадянина України, не одруженого, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 25.10.2007 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 142, ч. 2 ст. 121, ст. 44, ст. 42 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 31.07.2013 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 850 гривень штрафу, -

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11.02.2017 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 знаходячись на неогородженій території ДП ДГ «Еліта» інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України, яке розташовано за адресою м. Запоріжжя, вул. Дослідна станція, буд. 4-А, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з теплиці, яка на даний час не функціонує викрав фрагмент труби, довжиною 29,8 метри, діаметром 5 см, після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 ДП ДГ «Еліта» інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України, було заподіяно матеріальну шкоду на суму 2050 грн. 00 коп.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

16.02.2017 року між представником потерпілого ОСОБА_5 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, яку сторони просять розглянути та затвердити.

Враховуючи те, що потерпілий та підозрюваний досягли угоди про примирення, підписали її, причому підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення підозрюваному покарання, суд розглядає клопотання про затвердження угоди про примирення, виходячи з наступного.

Відповідно до умов наданої угоди, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном строком на 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 суду заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення мирової угоди.

З`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом(ч. 5 ст. 474 КПК України).

Представник потерпілого цілком розуміє наслідки затвердження даної мирової угоди, що визначені у п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, а саме, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для нього є: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди про примирення, тобто, що укладена угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами (обвинуваченим, потерпілим) вид та міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, та заявлені в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, тобто, умови даної угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам діючого кримінально-процесуального та матеріального законодавства.

Відповідно до ст. 350 КПК України, клопотання учасників судового провадження розглядається судом після того, як буде заслухана думка щодо нього інших учасників судового провадження.

В ході судового розгляду клопотання про затвердження угоди про примирення між представником потерпілого та підозрюваним, сторони підтримали, прокурор вважає, що зміст угоди про примирення відповідає положенням діючого законодавства та підлягає до затвердження, а заявлене клопотання щодо постановлення вироку на підставі угоди до задоволення.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що угоду про примирення між представником потерпілого та підозрюваним належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 350, 394, 424, 468, 469, 473 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 16 лютого 2017 року в кримінальному провадженні №0000645 між представником потерпілого ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, при умові, що він у період призначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Речові докази: - металеву трубу, діаметром 5 см, довжиною 29,8 метрів передану на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 залишити у останньої за належністю.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. В разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим про примирення може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладання угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому угода не може бути укладена до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Комунарського районного
суду м. Запоріжжя ОСОБА_1