Єдиний унікальний номер 237/2048/16-к
Номер провадження 11-кп/775/516/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2017 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000410 за апеляційними скаргами обвинуваченого та захисника на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24.03.2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Жданів, громадянин України, судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі,-

ВСТАНОВИЛА

Згідно вироку, відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21 липня 2014 року № 609/2014, 28 січня 2015 року ОСОБА_7 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією на особливий період у військовому званні «солдат».

Під час виконання завдань за призначенням окремі підрозділи військової частини польова пошта НОМЕР_1 передислоковані на Схід України для участі у проведенні антитерористичної операції, де вони розташувались базовим табором поблизу АДРЕСА_2 .

На посаду старшого майстра відділення танкового батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 було призначено ОСОБА_7 ..

Крім того, у зазначеній військовій частині на посаді водія механіка евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення третьої танкової роти батальйону військової частини НОМЕР_1 проходив військову службу за мобілізацією на особливий період рядовий ОСОБА_8 .

Старший майстер ОСОБА_7 , 08 квітня 2016 року, приблизно о 02 годині 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, відпочивав в палатці відпочинку особового складу взводу технічного забезпечення танкового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що розміщена на території тимчасової дислокації базового табору поблизу АДРЕСА_2 , де також відпочивав рядовий ОСОБА_8 та інші військовослужбовці.

В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , який в цей час спав в палатці, та з яким у нього 07 квітня 2016 року відбувся конфлікт під час якого ОСОБА_8 два рази вдарив ОСОБА_7 у присутності інших військовослужбовців. Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою помсти ОСОБА_8 , ОСОБА_7 вийшов з палатки, взяв штикову лопату, яка знаходилася біля входу палатки праворуч. Після чого, підійшов до ОСОБА_8 та утримуючи штикову лопату в руках, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що удари в область голови можуть призвести до загибелі потерпілого, з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, наніс п`ять ударів загостреною металевою частиною лопати в область голови ОСОБА_8 , чим спричинив різану рану потиличної ділянки, рвано різану рану лівої вушної раковини, шиї ліворуч, лівої щоки, перелом потиличної кістки ліворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вважаючи завершеним свій злочинний умисел на позбавлення життя солдата ОСОБА_8 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для настання смерті останнього, солдат ОСОБА_7 поставив лопату на місце та ліг спати. Однак з причин, що не залежали від його волі, свій злочинний намір ОСОБА_7 не довів до кінця, оскільки смерть ОСОБА_8 не настала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказує, що під вартою його тримають незаконно, та що він не давав згоду на суд присяжних.

В апеляційній скарзі захисник просить перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_7 на ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі. Вказує, що ОСОБА_7 зізнався у скоєному та не бажав смерті потерпілому, а бажав нанести йому лише тілесні ушкодження.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційні скарги обвинуваченого та просили повернути кримінальне провадження на новий судовий розгляд, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника не підлягають задоволенню, а вирок суду слід залишити без змін з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни вироку відсутні, оскільки судом першої інстанції при його винесенні були дотримані вимоги кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновки суду, що ОСОБА_7 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України за обставин, як вони встановлені вироком, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку у вироку.

Під час судового розгляду суд першої інстанції вірно оцінив показання обвинуваченого не визнаючи їх повністю правдивими, оскільки вони лише частково знайшли своє підтвердження в інших зібраних по справі доказах.

Доводи обвинуваченого, що він вважав, що наносить удари по сідницям, а не по голові безпідставні та спростовуються зібраними у справі доказами в їх сукупності.

Відповідно до висновку експерта № 33/28 Мар`їнського відділення судово медичної експертизи на підставі вивчення даних висновку експерта № 28, 11 квітня 2016 року, судово - медичного дослідження медичної документації ОСОБА_8 , протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , огляду протоколу відеозапису, експерт прийшов до такого висновку, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , не могли утворитись при обставинах на які вказує ОСОБА_7 при проведенні слідчого експерименту 15 квітня 2016 року ( т. № 1, а. с. 202 ).

Аналізуючи відомості, занесені у протокол огляду місця події від 08 квітня 2016 року, згідно із яким зафіксовано, що велике нашарування крові знаходиться біля ліжка, де спав ОСОБА_8 , на підлозі, зі сторони узголів`я ліжка, біля стіни намету, на подушці, яка також знаходиться у узголів`я ліжка, зафіксовано, що на бильці ліжка, яке знаходиться біля стіни палатки містяться бризки крові, у сукупності із слідчим експериментом, проведеним із ОСОБА_7 , протоколом огляду тілесних ушкоджень потерпілого, безпосереднім оглядом у судовому засіданні речового доказу лопати, на який зафіксовані сліди крові та на яку вказував сам обвинувачений ОСОБА_7 , як на таку, якою він наносив тілесні ушкодження потерпілому, суд обґрунтовано пришов до висновку, що місце розташування плям крові, а також характер та місце розташування бризок крові, спростовують твердження ОСОБА_7 , що потерпілий спав головою від стіни палатки, а коли він наносив удари потерпілому, то вважав, що наносить їх по сідницях. До того ж, наведеними доказами також спростовуються показання ОСОБА_7 в тій їх частині, що він наносив удари пласкою частиною лопати, про це свідчить характер самих бризок, які мають направленість знизу вверх, їх місце розташування на бильці у узголів`я ліжка, біля стіни палатки, відсутність бризок на тильній стороні лопати.

Доводи захисника, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що ОСОБА_8 лежав головою до проходу не заслуговують на увагу. Суд першої інстанції проаналізував показання вищевказаних свідків та обґрунтованого не прийняв їх до уваги, зазначаючи, що потерпілий лежав головою на ту сторону, де було багато крові. Тобто головою до стіни, оскільки саме там зафіксоване нашарування крові. Вказане підтверджується протоколом огляду місця події від 08 квітня 2016 року, з якого вбачається, що велике нашарування крові знаходиться біля ліжка, де спав ОСОБА_8 , на підлозі зі сторони узголів`я ліжка, біля стіни намету, на подушці, яка також знаходиться у узголів`я ліжка.

Доводи сторони захисту, що обвинувачений не мав умислу на вчинення вбивства спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Відповідно до висновку експерта № 28 Мар`їнського відділення судово медичної експертизи від 11 квітня 2016 року, якій було зроблено на підставі вивчення даних медичної документації ОСОБА_8 , було встановлено, що при зверненні ОСОБА_8 в лікувальний заклад, виявлені різана рана потиличної ділянки, рвано різана рана лівої вушної раковини, шиї ліворуч, лівої щоки, перелом потиличної кістки ліворуч, які утворилися від дії тупо загостреного предмету, можливо в термін та при обставинах вказаних в постанові, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних до життя. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворились від 5 (п`яти) травматичних дій тупо загостреним предметом. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 не могли утворитись при падінні з положення стоячи і не могли бути спричинені власною рукою. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитись при обставинах, на які вказує він під час його допиту 08 квітня 2016 року ( т. № 1, а. с. 191-192);

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо мотиву вчинення злочину, оскільки після бійки з ОСОБА_8 обвинувачений ліг спати, після чого встав у той час, коли його ніхто не міг бачити, підійшов до ліжка потерпілого, де наніс йому у життєво важливі органи п`ять ударів загостреною стороною лопати та ліг спати. Отже враховуючи характер тілесних ушкоджень, їх кількість, локалізацію, механізм нанесення, обставини, при яких обвинувачений наніс тілесні ушкодження потерпілому, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що обвинувачений мав умисел на умисне вбивство, тобто заподіяння смерті потерпілому, і зробив всі дії, які від нього залежали для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що його незаконно тримають у слідчому ізоляторі, оскільки запобіжний захід йому обирався та продовжувався відповідно до вимог глави 18 КПК України та ст. 331 КПК України.

Доводи обвинуваченого про незгоду на розгляд провадження судом присяжних безпідставні та спростовуються письмовим роз`ясненням підозрюваному (обвинуваченому) відповідно до ст. 384 КПК України його права на суд присяжних (том 1, а.п.45-48, 63-65). З журналу судового засідання та аудіозапису судового процесу вбачається, що у підготовчому судовому засіданні обвинуваченому також було роз`яснено право на розгляд провадження судом присяжних, на що обвинуваченим ОСОБА_7 було заявлено клопотання про здійснення розгляду кримінального провадження судом присяжних. Вказане клопотання розглянуто та задоволено судом згідно діючого кримінального процесуального законодавства (том 1, а.п.71,72).

При вирішенні питання про призначення покарання і його розміру обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції взяв до уваги конкретні обставини скоєного злочину, ступінь тяжкості злочину, який згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який за місцем служби зарекомендував себе не дисциплінованим, до виконання своїх службових обов`язків ставиться байдуже, не поважає командирів, судимий, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться.

Як обставину, що пом`якшує покарання, суд обґрунтовано визнав щире каяття.

Як обставини, що обтяжують покарання, суд обґрунтовано визнав вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.

У відповідності зі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, покарання повинне бути призначене необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також попередження здійснення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував всі обставини справи, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, тому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових злочинів, у зв`язку із чим підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,405,407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24.03.2017 року у відношенні ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, залишити без змін. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Згідно ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення за період з 24 березня 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: