У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 19 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

29 вересня 2016 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 19 травня 2015 року відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Ухвалою від 30 вересня 2016 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 3 листопада 2016 р. відмовлено у задоволенні подання Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя про направлення даного кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя відмовлено.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, у судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілого, свідків.

Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_6 вважали за неможливе призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт підлягає поверненню. Відповідно до раніше поданого клопотання про повернення обвинувального акту, захисник посилається на те, що обвинувальний акт затверджений та підписаний неуповноваженими особами. Зазначає, що вказаний обвинувальний акт тричі повертався Шевченківським районним судом м. Запоріжжя до прокуратури, строки досудового розслідування закінчились 07.10.2015, та після кожного повернення обвинувального акту строки досудового розслідування не продовжувались. Прокурор був обізнаний про те, що тривають строки досудового розслідування, оскільки за кримінальним провадженням розглядалися певні клопотання слідчим суддею. На ці обставини було звернуто увагу апеляційним судом Запорізької області в ухвалі від 08.07.2016 у цій справі. Також вказує, що не виконані вимоги ст.ст. 294, 295 КПК України.

Прокурор та представник потерпілого проти повернення обвинувального акту заперечували.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши надані суду матеріали, суд дійшов таких висновків.

Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 7 грудня 2016 р.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта ґрунтується на тому, що прокурором не було продовжено строки досудового розслідування, з огляду на що особи, які підписали обвинувальний акт, не мали на це передбачених законом повноважень.

В цей же час, за вимогами ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. У даному випадку обвинувальний акт складений слідчим ОСОБА_7 , який є у складі групи слідчих по даному кримінальному провадженні на підставі постанови від 22.09.2016, та затверджений прокурором ОСОБА_3 , який є у складі групи прокурорів у даному кримінальному провадженні на підставі постанови від 22.09.2016 (арк. пров. 17).

Як свідчить Реєстр матеріалів досудового розслідування 22.09.2016 до ЄРДР були внесені відомості про відновлення досудового розслідування після повернення обвинувального акту прокурору за ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 08.07.2016. Також, 22.09.2016 військовим прокурором Запорізького гарнізону було прийнято постанову про встановлення строків досудового розслідування. Отже, слідчий, який склав обвинувальний акт, та прокурор, який підписав та затвердив обвинувальний акт, станом на час його підписання та затвердження 29.09.2016 мали на це повноваження, оскільки були включені до складу групи слідчих та прокурорів у межах визначеного постановою військового прокурора строків.

Доводи сторони захисту ґрунтуються на незгоді із прийнятим прокурором процесуальним рішенням постановою прокурора про встановлення строків досудового розслідування від 22.09.2016. У цей же час вказане процесуальне рішення не було оскаржене обвинуваченим та його захисником у спосіб, визначений статтями 303, 308 КПК України.

Що стосується обчислення строків досудового розслідування у разі повернення обвинувального акта, то слід зазначити, що КПК України це питання не регулює. Так, відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. При цьому, як встановлено ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Отже, при поверненні обвинувального акта, він не скасовується та не визнається не чинним як процесуальне рішення прокурора, яким завершується досудове розслідування, а тому в даному випадку не є обґрунтованим твердження сторони захисту, що після повернення обвинувального акта прокурору досудове розслідування продовжується.

В цей же час, суд встановив, що обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України, а положеннями КПК України не передбачено такої підстави для повернення обвинувального акта як затвердження його поза межами строку досудового розслідування, який на думку сторони захисту був порушений прокурором.

Проте, захисник та обвинувачений не позбавлені права подати суду клопотання про визнання недопустимими тих доказів, які, на їх думку, були одержані поза межами строку досудового розслідування, що може бути зроблено вже на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Відтак, суд вважає, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту прокурору, з огляду на що у клопотання захисника слід відмовити.

Також суд не вбачає підстав для закриття або зупинення кримінального провадження.

З метою підготовки кримінального провадження до судового розгляду судом визначено дату та місце проведення судового розгляду, з`ясовано, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд, з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, розглянуті клопотання учасників судового провадження та вчинені інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду.

Питання про виклик свідків суд вважає за доцільне вирішити на стадії встановлення порядку та обсягу дослідження доказів у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 291, 314-316, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта залишити без задоволення.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України на 16 грудня 2016 року на 10:30 год. в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні проводити за участю обвинуваченого, захисника, прокурора, представника потерпілого, яких попередити про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 7 грудня 2016 р.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 12 грудня 2016 р. о 9:05 год.

Суддя ОСОБА_1