Провадження № 11-кп/792/325/17
Справа № 671/2048/15-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2, ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000438, за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 на вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року та апеляційною скаргою прокурора на вирок Теофіпольського районного суду від 27 лютого 2017 року і ухвалу Теофіпольського районного суду від 03 квітня 2017 року,-
в с т а н о в и л а:
Вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирівка Волочиського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
- 28.02.2003 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ст. 198 КК України на 1 рік обмеження волі зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 09.10.2003 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, з призначенням покарання відповідно до ст.ст. 70, 71 КК України, на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 02.06.2004 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 185 КК України, з призначенням покарання відповідно до ст. 71 КК України, на 4 роки позбавлення волі;
- 21.09.2009 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 1700 грн.;
- 02.07.2010 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;
- 27.01.2011 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням покарання відповідно до ст.ст. 70, 71 КК України, на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 16.10.2015 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України, з призначенням покарання відповідно до ст. 70 КК України, на 4 роки 6 місяців позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком три роки; за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком чотири роки.
Призначено ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком чотири роки. В порядку ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 16 жовтня 2015 року, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахується з 27 лютого 2017 року. Зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 26 січня 2016 року по 27 лютого 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_10 залишено тримання під вартою.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
- 08.05.2015 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 13.10.2015 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, на 2 роки 6 місяців обмеження волі зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;
- 21.12.2015 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 23 березня 2016 року вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2015 року підлягає самостійному виконанню;
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком три роки; за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком чотири роки. Призначено ОСОБА_11 остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком чотири роки. В порядку ч. 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2015 року, та призначено ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців.
Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_11 виконується окремо.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 рахується з 27 лютого 2017 року. Зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 14 березня 2016 року по 27 лютого 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_11 залишено у вигляді тримання під вартою.
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Хоптинці Городоцького району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого:
- 08.05.2015 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік;
- 13.10.2015 року Волочиським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України, з призначенням покарання відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, на 2 роки 6 місяців обмеження волі зі звільненням від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком два роки шість місяців; за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців.
Призначено ОСОБА_12 остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців. Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_12 виконується окремо.
Строк відбування покарання ОСОБА_12 рахується з 27 лютого 2017 року. Зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення з 13 травня 2016 року по 27 лютого 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_12 залишено попередній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави 294,62 грн. (двісті дев`яносто чотири гривні 62 коп.) витрат на проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області експертиз від 21 жовтня 2015 року №№ 895т та 896т.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 294,62 грн. (двісті дев`яносто чотири гривні 62 коп.) витрат на проведення Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром при Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області експертиз від 21 жовтня 2015 року №№ 895т та 896т.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2017 року внесено виправлення до вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року. В абзаці третьому мотивувальної частини вироку слова та цифри «всього на суму 1921,90 грн.» замінено словами та цифрами «всього на суму 1921,81 грн.». В абзаці сьомому мотивувальної частини вироку: після слів обігрівач повітря «Wildwind» доповнено словами та цифрами «вартістю 192 грн.»; слова та цифри «всього на суму 3106,4 грн.» замінено словами та цифрами «всього на суму 3298,4 грн.».
За вироком суду, 27 серпня 2015 року біля 9 години ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою між собою, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу увійшли в новобудову, територія якої не була огороджена, розташовану по АДРЕСА_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_14 , звідки повторно таємно викрали 15 металевих кутників розміром 5х5 см довжиною 1,2 м кожен, по ціні 45 грн. за 1 пог.м. на загальну суму 810 грн.
29 серпня 2015 року біля 9 години ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію своєї попередньої злочинної змови між собою, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, продовжуючи свої злочинні дії, шляхом вільного доступу увійшли до тієї ж новобудови по АДРЕСА_5 , звідки повторно таємно викрали металевий двотавр № 12 довжиною 2,94 м по ціні 242,31 грн./пог.м на загальну суму 712,39 грн.
31 серпня 2015 року біля 9 години ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , за попередньою змовою між собою, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, продовжуючи свої злочинні дії, шляхом вільного доступу увійшли до тієї ж новобудови по АДРЕСА_4 , звідки повторно таємно викрали два металевих двотаври № 12 довжиною 2,94 м. по ціні 242,31 грн./пог.м на суму 1424,78 грн., металевий швелер № 14 довжиною 1,04 м. по ціні 224,90 грн./пог.м на суму 233,89 грн. та металевий швелер № 14 довжиною 1,17 м. по ціні 224,90 грн. на суму 263,13 грн., всього на суму 1921,90 грн.
Всього ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 викрадено у потерпілого ОСОБА_14 майна на загальну суму 3444,19 грн.
02 жовтня 2015 року біля 13 години ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , за попередньою змовою між собою, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, відкривши дерев`яні вхідні двері, шляхом підняття внутрішнього дверного гачка через щілину, проникли в приміщення інкубаційного цеху ТОВ «Птахівник», розташованого по АДРЕСА_6 , звідки повторно таємно викрали 4 електродвигуни потужністю 1 кВт по ціні 620 грн. кожен, які належать потерпілому ОСОБА_15 , на загальну суму 2480 грн.
03 жовтня 2015 року біля 12 години ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , за попередньою змовою між собою, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, продовжуючи свої злочинні дії, через незачинені дерев`яні двері проникли до того ж приміщення інкубаційного цеху по АДРЕСА_6 , звідки повторно таємно викрали 6 електродвигунів потужністю 1 кВт по ціні 620 грн. кожен, належні потерпілому ОСОБА_15 , на загальну суму 3720 грн.
06 жовтня 2015 року біля 15 год. 20 хв., ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою між собою, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи та протиправного заволодіння майном, через незачинене вікно проникли у приміщення інкубаційного цеху ТОВ «Птахівник» по АДРЕСА_6 , звідки повторно таємно викрали кавоварку «Gaggia» вартістю 2200,20 грн., обігрівач повітря «Wildwind», мікрохвильову піч іноземного виробництва вартістю 480 грн., електрочайник «Maestro» вартістю 186,20 грн. та кільце мідного дроту масою біля 3 кг вартістю 240 грн., всього на суму 3106,4 грн., які належать потерпілому ОСОБА_15 ..
Всього ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 викрадено у потерпілого ОСОБА_15 майна на загальну суму 9306,4 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить вирок змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та пом`якшити призначене йому покарання із застосуванням ст.. 69 КК України. Вказує, що судом першої інстанції не було враховано пом`якшуючих обставин, таких як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що він має на утриманні неповнолітню дитину, вину визнав повністю.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_12 просить вирок змінити та пом`якшити призначене йому покарання. Просить врахувати, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно повернув частину викраденого майна, на утриманні у нього матір, яка не працює.

Обвинувачений ОСОБА_10 в поданій апеляційній скарзі просить вирок змінити, призначити йому більш м`яке покарання. Просить врахувати його щире каяння, активне сприяння слідству в розкритті злочину, відсутність претензій від потерпілих, що він має на утриманні неповнолітню дитину, матір похилого віку та племінника інваліда 1 групи. Обставини, що обтяжують його покарання судом не встановлені.

В зміненій та доповненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням кримінального процесуального закону. Також скасувати ухвалу, якою виправлено описку та очевидні арифметичні помилки, в оскаржуваному вироку, оскільки на час написання апеляційної скарги її не було і він не міг врахувати дану ухвалу під час складання апеляційної скарги. Просить ухвалити новий вирок, яким визнати винними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в межах пред`явленого обвинувачення, в тому числі щодо наявності в їх діях кваліфікуючої ознаки вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Призначити ОСОБА_10 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком три роки; за ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком чотири роки. Остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком чотири роки. В порядку ч. 4 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Волочиського районного суду від 16 жовтня 2015 року, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років.
Призначити ОСОБА_11 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком три роки; за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком чотири роки. Призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком чотири роки. В порядку ч. 4 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 21 грудня 2015 року, та призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки шість місяців. Вирок Волочиською районною суду Хмельницької обласні від 13 жовтня 2015 року виконувати окремо.
Призначити ОСОБА_12 покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком два роки шість місяців; за ч.3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців. Призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців. Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити остаточне покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, а вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 13.10.2015 стосовно нього виконувати окремо.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 час їх попереднього ув`язнення з дати їх затримання по дату набрання вироком законної сили.
В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін. Просить повторно дослідити характеризуючі дані обвинувачених а також допитати останніх.
Зазначає, що суд першої інстанції в порушення вимог Закону, при призначені покарання ОСОБА_12 за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, в частині виконання окремо вироку Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року, не застосував ч.4 ст. 70 КК України.
Також вказує, що судом неправильно визначено суму заподіяних збитків, а саме за епізодом крадіжки від 31.08.2015 року, загальна сума складає 1921 грн. 80 коп., а не як зазначено у вироку 1921 грн. 90 коп.. За епізодом від 06.10.2015 судом встановлено, що загальна сума заподіяних потерпілому збитків складає 3106 грн. 40 коп., тоді як органом досудового розслідування визначена 3298 грн. 40 коп..
Крім того наголошує, що без мотивації судом було виключено із обвинувачення кваліфікуючу обставину як «за попередньою змовою групою осіб», яка була інкримінована кожному обвинуваченому відносно кожного епізоду кримінального правопорушення. Прокурор також звертає увагу, що судом в порушення ч.5 ст. 72 КК України та ст.. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення» зазначено, що зараховано в строк відбування покарання час попереднього ув`язнення по 27 лютого 2017 року, а не по день набрання вироком законної сили.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на підтримку поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинувачених не підлягають задоволенню, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого КПК України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора про невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальності, а також істотне порушення кримінального процесуального закону.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Як вбачається зі змісту вироку, суд першої інстанції в порушення вимог Закону, при призначені покарання ОСОБА_12 за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, в частині виконання окремо вироку Волочиського районного суду Хмельницької області від 13 травня 2015 року, не застосував ч.4 ст. 70 КК України.
Крім того, судом без будь якої мотивації та обґрунтування було виключено із обвинувачення кваліфікуючу обставину «за попередньою змовою групою осіб», яка була інкримінована кожному обвинуваченому відносно кожного епізоду кримінального правопорушення.
За таких обставин, колегія суддів, приходить до висновку, що дійсно суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 не врахував вимоги ст.. 70 КК України, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню.
Ці порушення на думку колегії суддів перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних вимог. При цьому апеляційний суд, відповідно до вимог частини другої вказаної статті, вправі вийти за межі апеляційних вимог, лише в тому випадку, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
На вирок Теофіпольського районного суду від 27 лютого 2017 року прокурором 28 березня 2017 року подано апеляційну скаргу, без додержання вимог п.4 ч.2 ст. 396 КК України та ч.6 ст.396 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор ставив питання про скасування вироку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням кримінального процесуального закону.
Проте прокурор в своїй апеляційній скарзі не просив ухвалити новий вирок судом апеляційної інстанції за наслідками розгляду його апеляційної скарги.
Ухвалою апеляційного суду від 18 квітня 2017 року, на підставі ч.1 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга прокурора була залишена без руху та надано строк для усунення її недоліків.
27 квітня 2017 року прокурором направлено до апеляційного суду, в порядку ст. 403 КПК України, змінену та доповнену апеляційну скаргу, в якій він просить вказаний вирок суду стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скасувати у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням кримінального процесуального закону. Також скасувати ухвалу, якою виправлено описку та очевидні арифметичні помилки, в оскаржуваному вироку. Ухвалити новий вирок, яким визнати винними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в межах пред`явленого обвинувачення, в тому числі щодо наявності в їх діях кваліфікуючої ознаки вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Проте відповідно до вимог ч.4 ст. 403 КПК України, внесення до апеляційної скарги змін, які тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, за межами строків апеляційного оскарження не допускається.
Колегія суддів вважає, що прохання прокурора про ухвалення нового вироку яким погіршується становище обвинуваченого після спливу строку на апеляційне оскарження яке закінчилося 30 березня 2017 року, не може бути задоволено оскільки це буде виходом за межі апеляційної скарги прокурора поданої в межах строку на апеляційне оскарження.
За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з підстав передбачених ч.1 ст.412, п.1 ч.1 ст..413 КПК України.

У зв`язку з скасуванням вироку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог КПК і призначення нового розгляду в суді, колегія суддів не перевіряє інші доводи апеляційних скарг, які підлягають перевірці в судді першої інстанції під час нового розгляду кримінального провадження.

Оскільки ухвала Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року про про виправлення описки та очевидної арифметичної помилки пов`язана з вироком суду, вона також підлягає скасуванню.
Колегія суддів враховує, тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та санкцію ч.3 ст.185 КК України, якою передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, неодноразові судимості за вчинення корисливих злочинів, вчинення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочини до винесення щодо них вироків Волочиським районним судом Хмельницької області від 16 жовтня 2015 року та Збаразьким районним судом Тернопільської області від 21 грудня 2015 року, вважає що є наявність ризиків передбачених ст.. 177 КПК України, а тому приходить до висновку про необхідність залишення обвинуваченим попередньо обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року стосовно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ухвалу Теофіпольського районного суду від 03 квітня 2017 року про виправлення описки та очевидної арифметичної помилки у вироку Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 лютого 2017 року скасувати і призначити новий розгляд у Теофіпольському районному суді Хмельницької області.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вигляді утримання під вартою - залишити без змін до 22 липня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2