В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2017 року Справа № 608/1770/15-к

Номер провадження1-кп/608/19/2016

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

представників потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000005 від 25 лютого 2015 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, приватного підприємця, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України такого, що не має судимості,
який обвинувачується в вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України,--

ВСТАНОВИВ:
30 березня 2010 року біля 12-ї години обвинувачений ОСОБА_8 за місцем проживання потерпілої ОСОБА_9 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , використовуючи довірливі відносини з потерпілою засновані на дружніх відносинах, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами ОСОБА_14 , звернувся до останньої з проханням позичити йому терміном до 2 травня 2010 року гроші в сумі 19 000 євро. З метою переконання потерпілої в правдивості своїх слів під час цієї зустрічі обвинувачений ОСОБА_8 передав їй свій закордонний паспорт, а також власноручно написав розписку про те, що З0 березня 2010 року він позичив у потерпілої 19 000 євро, які поверне до 2 травня 2010 року. Повіривши у правдивість слів обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_9 в вищезазначений час за місцем свого проживання передала обвинуваченому свої особисті гроші в сумі 19 000 євро, які обвинувачений ОСОБА_8 у визначений строк потерпілій не повернув, спричинивши останній внаслідок своїх шахрайських дій майнову шкоду в великих розмірах в сумі 19 000 євро, що з урахуванням курсу євро станом на 30 березня 2010 року в еквіваленті становило 150 575 гривень.
В середині травня 2014 року в обідню пору обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в дружніх відносинах з потерпілою ОСОБА_10 , знаходячись за місцем спільного проживання в приміщенні будинку по АДРЕСА_3 , використовуючи довірливі відносини, які склалися з потерпілою, діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння її грошовими коштами, звернувся до останньої з проханням позичити йому на тиждень гроші в сумі 1 000 гривень. Повіривши у правдивість слів обвинуваченого потерпіла ОСОБА_10 під час вказаної розмови надала йому свої особисті гроші в сумі 1 000 гривень. Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, обвинувачений ОСОБА_8 аналогічним чином незаконно заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_10 в загальній сумі 2 850 гривень, які він у середині червня 2014 року на протязі 4-х разів отримував у банкоматах «Приватбанку» з кредитної картки потерпілої, а саме: 15 червня 2014 року о 16-й годині 53 хвилини в сумі 750 гривень, отримавши їх в банкоматі по вулиці Степана Бандери, 20 в м. Чорткові; 16 червня 2014 року о 14-й годині 30 хвилин в сумі 1200 гривень, отримавши їх в банкоматі по вулиці Степана Бандери, 23 в м. Чорткові; 17 червня 2014 року о 13-й годині 29 хвилин в сумі 800 гривень, отримавши їх в банкоматі по вулиці Володимира Великого, 14 в м. Чорткові; 19 червня 2014 року о 17-й годині 29 хвилин в сумі 100 гривень, отримавши їх в банкоматі по вулиці Степана Бандери, 20 в м. Чорткові. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на незаконне заволодіння грошима та товарно-матеріальними цінностями потерпілої ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_8 аналогічним чином незаконно заволодів її двома золотими перстнями, вартістю 6 000 гривень кожен і загальною масою 6,5 грам, які потерпіла ОСОБА_10 передала йому о 18-й годині 50 хвилин 25 червня 2014 року в приміщенні ломбарду «Вівенко і компанія», що розташований по вулиці Степана Бандери, 7 в місті Чорткові. Внаслідок шахрайських дій обвинувачений ОСОБА_8 , керуючись єдиним злочинним наміром, заволодів грошовими коштами та майном потерпілої ОСОБА_10 на загальну суму 15 850 гривень, повернувши їй лише 1 000 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_8 після зміни прокурором обвинувачення свою вину в інкримінованих злочинах щодо заволодіння грошима потерпілої ОСОБА_9 та грошима і золотими виробами потерпілої ОСОБА_10 визнає повністю. Пояснив, що в березні 2010 року він на квартирі потерпілої ОСОБА_9 в смт. Заводське Чортківського району дійсно позичив 19 000 євро. Ці гроші він позичив на придбання вантажного автомобіля. З цих грошей погасив кредит за автомобіль за іншу особу. Однак, так сталося, що він залишився без автомобіля і без грошей, оскільки автомобіль ще був під заставою банку. За таких обставин він не міг вчасно повернути кошти потерпілій ОСОБА_9 .
В потерпілої ОСОБА_10 він проживав на квартирі і були моменти, що потерпіла в нього позичала гроші. Крім цього, він підвозив потерпілу, куди їй було потрібно. Дійсно, на грунті таких довірливих відносин він в середині травня 2014 року за місцем проживання потерпілої звернувся до останньої позичити йому 1 000 гривень і потерпіла таку суму йому дала. Через деякий час він знову звернувся до потерпілої позичити гроші і вона дала йому свою картку «Приватбанку», з якої він знімав гроші в банкоматах міста Чорткова. 25 червня 2014 року йому знову були потрібні кошти і вони з потерпілою пішли в ломбард, де він здав два перстні потерпілої, за які отримав гроші готівкою.
Обвинувачений ОСОБА_8 не визнає свою вину в злочині, передбаченому ч. 2 ст.. 190 Кримінального кодексу України що стосується заволодіння грошима потерпілого ОСОБА_11 в сумі 6 500 доларів СЩА. З цього приводу пояснив, що 26 вересня 2006 року близько 14-ї години вони зустрілися з ОСОБА_11 біля банку "Надра" в м. Чорткові і там фактично уклали договір купівлі-продажу належного йому автомобіля марки «Мерседес Бенц 207Д». Потерпілий ОСОБА_11 передав йому вищевказану суму грошей, а він про отримання такої суми написав йому розписку. Через деякий час він оформив в нотаріуса довіреність на ім`я ОСОБА_11 на цей автомобіль і потерпілий цим автомобілем користувався. На даний час автомобіль також перебуває в користуванні потерпілого.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в зв`язку з вищенаведеними обставинами він не визнає і просить в задоволенні такого позову відмовити.

Потерпіла ОСОБА_15 суду показала, що вона знає обвинуваченого так як навчалася з ним в одній школі. Він неодноразово позичав гроші в її свекрухи, але своєчасно потім повертав. 30 березня 2010 року він звернувся до неї позичити йому гроші на покупку вантажного автомобіля МАН. Враховуючи такі довірливі відносини, вона позичила йому до травня 2010 року 19 000 євро і обвинувачений написав про це розписку. В обумовлений термін обвинувачений гроші не повернув і з цього приводу вона неодноразово телефонувала, але він лише обіцяв повернути.

На даний час гроші їй повернуто і вона претензій до обвинуваченого не має.

Потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що в неї на квартирі жили дві дівчини і з однією з них зустрічався обвинувачений ОСОБА_8 .. В травні 2014 року він звернувся до неї з проханням позичити 1 000 гривень, які за тиждень мав повернути. Вона дала йому таку суму грошей. Через деякий час він знову звернувся до неї з таким же проханням і вона дала йому кредитну картку, з якої він зняв 3 000 гривень. 25 червня 2014 року він сказав їй що біля м. Яремче сталася аварія, перекинулася машина з зерном і йому потрібні кошти. Для отримання грошей вони пішли в ломбард, де вона дала обвинуваченому золоті перстні, і він оформив на себе договір позики. Обвинувачений повернув їй тільки 1000 гривень.

В заяві від 3 листопада 2015 року потерпіла ОСОБА_10 вказала, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки він погасив заборгованість.

Свідок ОСОБА_16 , колишній чоловік потерпілої ОСОБА_9 , суду підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше неодноразово позичав гроші в членів його сім`ї, які своєчасно повертав. В березні 2010 року він позичив в дружини 19 000 євро, які зобов`язувався повернути через два місці. Однак, цю суму він не повернув.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він працював оцінювачем в ломбарді. Обвинувачений ОСОБА_8 звертався в ломбард за позикою під заставу дорогоцінних металів. Через якийсь час в ломбард прийшла жінка і сказала, що вона є власником золотих речей і обвинувачений проживав в неї на квартирі. Йому потрібні були гроші, а тому вони оформили позику в ломбарді.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що вона працювала в ломбарді і оформляла договір позики обвинуваченому. В той день обвинувачений ОСОБА_8 прийшов з жінкою, в якої він жив на квартирі, і вона здала свої золоті речі, а договір оформили на обвинуваченого. Потім жінка неодноразово приходила, хотіла забрати ці речі, а тому договір неодноразово продовжували.

Отже, вищенаведені показання обвинуваченого, потерпілих та свідків підтверджують факт заволодіння грошима потерпілих та золотими речами потерпілої ОСОБА_10 внаслідок зловживання довірою потерпілих, оскільки саме це за наведених обставин вплинуло на їх рішення передати обвинуваченому грошові кошти та золоті речі.

Крім цього, вина обвинуваченого підтверджується і письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду кримінального провадження.

Так, 24 лютого 2015 року потерпіла ОСОБА_10 звернуалсь до прокурора Чортківського району з заявою, в якій вказала, що в середині травня 2014 року обвинувачений ОСОБА_8 позичив в неї гроші в сумі 1 000 гривень, які він мав повернути за тиждень часу, але цього не зробив. Крім того, на початку червня 2014 року обвинувачений ОСОБА_8 заволодів її грошима в сумі 3 000 гривень, а потім в червні заволодів її золотими речами (2 обручки на 7,5 грам).

Згідно протоколу від 14 травня 2015 року слідчим СВ Чортківського РВ управління МВС України в Тернопільській області ОСОБА_19 прийнято заяву від потерпілої ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_8 , який вчинив стосовно неї шахрайські дії, внаслідок чого незаконно заволодів її грошовими коштами на загальну суму 19 000 євро.
Із заяви потерпілої ОСОБА_10 від 5 березня 2015 року видно, що вона добровільно надала для долучення до матеріалів кримінального провадження дві розписки написані ОСОБА_8 власноручно, а також дві квитанції ломбарду.
Згіднно протоколу добровільної видачі та огляду від 5 березня 2015 року потерпіла ОСОБА_10 в приміщенні Чортківського РВ управління МВС України добровільно надала слідчому для долучення до матеріалів кримінального провадження частину одного аркуша паперу в клітинку, на одній з сторінок якого флломастером виконано рукописний надпис наступного змісту "Я ОСОБА_8 винен 50 000 гривень ОСОБА_10 , буду віддавати частинами 31.08.2014 р." і виконано підпис; частину одного аркуша паперу в клітинку, на одній сторінці якою фломастером виконано рукописний надпис наступного змісту «Я ОСОБА_8 винен ОСОБА_20 50 000 гривень, 30.08.2014 (п`ятдсят тисяч)» і виконано підпис; аркуш паперу біло кольору прямокутної форми, з друкованих надписів на якому видно, що це є специфікація № 1 (приняття заказу) від 25 червня 2014 року № 333-000000933, згідно якого обвинувачений ОСОБА_8 здав в заставу дві золоті каблучки загальною масою 6,5 грам і отримав 1 497 гривень застави у ПТ "Ломбард Партнер"Вівенко і компанія". На цьому документі барвником синього кольору виконані рукописні підписи від імені позичальника ОСОБА_8 і позикодавця (оцінювача) ОСОБА_17 за довіреністю), а також наявний відбиток печатки ПТ "Ломбард Партнер "Вівенко і компанія"; ще один такий самий документ, але без підписів і відбитку печатки.
Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 1 липня 2015 року в приміщенні ГО ПАТ КБ "Приватбанк" на підставі ухвали слідчого від 31 березня 2015 року отримано документи про рух коштів картки № НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_10 , з яких видно, що в період з 15 червня 2014 року по 24 червня 2014 року були зняті кошти в загальній сумі 2 860 гривень 17 копійок. Зокрема, 15 червня 2014 року о 16-й годині 53 хвилини в сумі 750 гривень в банкоматі по вулиці Степана Бандери, 20 в м. Чорткові; 16 червня 2014 року о 14-й годині 30 хвилин сумі 1 200 гривень в банкоматі по вулиці Степана Бандери, 23 в м. Чорткові; 17 червня 2014 року о 13-й годині 29 хвилин в сумі 800 гривень в банкоматі по вулиці Володимира Великого, 14 в м. Чорткові; 19 червня 2014 року о 17-й годині 29 хвилин в сумі 100 гривень в банкоматі по вулиці Степана Бандери, 20 в м. Чорткові.
Згідно довідки від 31 серпня 2015 року ПП"Дичковська" станом на 25 червня 2014 року загальна середньоринкова вартість однієї жіночої обручки з чистого золота у формі корони бувшої в користуванні біля 30-ти років, а також однієї золотої жіночої обручки у вигляді квіточки з червоним рубіном, бувшої в користуванні біля 30-ти років (загальна маса цих двох обручок 6,5 грама) становила 12 000 гривень.
Згідно протоколу від 28 серпня 2015 року проведено огляд матеріалів ЄО № 2798 від 27 листопада 2014 року, № 290 від 10 лютого 2015 року на 14 аркушах по зверненню потерпілої ОСОБА_10 .. Вказані матеріали скопійовані і їх копії долучені в якості додатку до протоколу огляду.. З матеріалів вбачається, що 27 листопада 2014 року потерпіла ОСОБА_10 звернулась в Чортківський РВ УМВС України з заявою про притягнення до відповідальності обвинуваченого ОСОБА_8 , який на протязі травня - червня 2014 року позичив в неї гроші в сумі 5 000 гривень і не повернув. 10 лютого 2015 року потерпіла ОСОБА_10 звернулась в Чортківський РВ управління МВС України в Тернопільській області про притягнення ОСОБА_8 до відповідальності, який протягом травня - червня 2014 року позичив в неї гроші в сумі 5.5 тисяч гривень та два золотих перстні (7,5 грама золота) і не повернув.
Згідно заяви від 29 серпня 2015 року потерпіла ОСОБА_9 добровільно надала слідчому закордонний паспорт ОСОБА_8 , який він залишив, коли позичав в неї гроші в сумі 19 000 євро. Така добровільна видача закордонного паспорта оформлена протоколом добровільної видачі та огляду від 29 серпня 2015 року.
З повідомлення ПАТ "Державний ощадний банк України" № 842 від 17 серпня 2015 року видно, що станом на 30 березня 2010 року курс НБУ одного євро до української гривні становив 7 гривень 92,5 копійок.
Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 17 серпня 2015 року в Чортківському районному суді вилучено цивільну справи про стягнення з ОСОБА_8 за договором позики на користь ОСОБА_21 (справа № 2-792/2010), яка поміщена в сейфпакет експертної служби МВС № 0734232.
Згідно висновку експерта від 28 серпня 2015 року № 429/430/15-22 за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів встановлено, що рукописний текст на двох аркушах паперу в клітинку (дві розписки), які надала потерпіла ОСОБА_10 , на розписці від 30 березня 2010 року, написаній від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_22 , яка наявна в матеріалах цивільної справи № 2-792/2010 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 , виконаний обвинуваченим ОСОБА_8 ..
Згідно висновку експерта від 28 серпня 2015 року № 431/432/15-22 за результатами проведення комплексної експертизи (судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів) встановлено, що підписи від імені ОСОБА_8 в двох розписках на аркушах паперу в клітинку, документі з ломбарду, які добровільно надала потерпіла ОСОБА_10 , розписці від 30 березня 2010 року, написаній від імені ОСОБА_8 та ОСОБА_22 , виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і застосування технічних засобів.
Підписи від імені ОСОБА_8 в двох розписках на аркушах паперу в клітинку, документі з ломбарду, розписці від З0 березня 2010 року виконано обвинуваченим ОСОБА_8 .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 190 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою. Вчинення цього злочину повторно або великих розмірах є кваліфікованими видами шахрайства, які кваліфікуються за відповідними частинами ст. 190 вищезазначеного Кодексу.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України, полягає в заволодінні чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Оцінюючи всі докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого, потерпілих, свідків сторони обвинувачення, дослідивши докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 і його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах, та за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При цьому суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_8 заволодів грошовими коштами та майном потерпілих зловживаючи довірою, заснованою на особливих довірчих стосунках, які склалися між ним та власниками майна, що виникли внаслідок особистого знайомства та дружніх зв`язків.

Крім цього, органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що 22 вересня 2006 року у період часу з 14-ї до 15-ї години він, перебуваючи на вулиці неподалік приміщення банку «Надра», що знаходився поряд з територією ринку в центрі міста Чорткова, діючи умисно з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 , звернувся до останнього з проханням позичити йому гроші в сумі 6 500 доларів США. При цьому ОСОБА_8 надав потерпілому завідома неправдиву інформацію про те, що поверне йому позичені кошти. Насправді ОСОБА_8 вже на той час не мав наміру виконувати дані ним обіцянки і цілеспрямовано ввів в оману потерпілого для того, щоб за рахунок цього незаконно заволодіти грошовими коштами потерпілого. З метою переконання потерпілого у правдивості своїх слів під час вказаної зустрічі обвинувачений ОСОБА_8 власноручно написав йому розписку, із змісту якої вбачається, що 22 вересня 2006 року він позичив у потерпілого 6 500 доларів США і передав йому в заставу мікроавтобус марки «Мерседес - Бенц 207 Д», державний номерний знак НОМЕР_2 . Повіривши у правдивість слів обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_11 передав йому свої особисті гроші в сумі 6 500 доларів США. У подальшому обвинувачений ОСОБА_8 не повернув потерпілому ОСОБА_11 грошових коштів. Внаслідок таких шахрайських дій обвинувачений ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_11 значну майнову шкоду на суму 6 500 доларів США, що з урахуванням курсу долара США станом на 22 вересня 2006 року еквівалентно 32 825 гривень.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, за ознаками: заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому.

Під час судового розгляду кримінального провадження прокурор відмовився від такого обвинувачення.

Згідно ч.ч. 2-5 ст. 340 Кримінального процесуального кодексу України в разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді. Якщо потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді, головуючий надає йому час, необхідний для підготовки до судового розгляду. Потерпілий, який погодився підтримувати обвинувачення в суді, користується всіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 вищезазначеного Кодексу обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Представник потерпілого ОСОБА_11 -- ОСОБА_13 , незважаючи на відмову прокурора від попереднього обвинувачення, підтримує обвинувачення щодо дій обвинуваченого ОСОБА_8 відносно потерпілого ОСОБА_11 в попередньому обсязі і просить притягнути обвинуваченого за такі дії до відповідальності встановленої законом та при винесенні вироку вирішити також питання про стягнення з обвинуваченого заподіяної матеріальної та моральної (немайнової шкоди) в сумі 136 500 гривень та 5 000 гривень відповідно..

Суд, дослідивши та оцінивши докази відповідно до вимог вимог ч. 1 ст. 94 Кримінального процесуального кодексу України, що стосуються дій обвинуваченого щодо потерпілого ОСОБА_11 , приходить до висновку, що вину обвинуваченого ОСОБА_8 в такому злочині не доведено в судовому засіданні, а тому вважає, що його слід виключити з обвинувачення, виходячи з таких мотивів.
В ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплено, зокрема, такі, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення обвинуваченому права на захист.
Відповідно до вимог п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведення її вини, а обвинувальний вирок може грунтуватися тільки на переконливих та безспірних доказах.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, які не містять даних про фактичні обставини справи, або на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В статті 7 Кримінального процесуального кодексу України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Статтею 8 вищевказаного Кодексу встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В статті 17 зазначеного Кодексу закріплено,що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Судом встановлено, що 16 березня 2015 року потерпілий ОСОБА_11 звернувся в Чортківський РВ управління МВС України в Тернопільській області з повідомленням про злочин, в якому вказав, що 22 вересня 2006 року обвинувачений ОСОБА_8 заволодів його коштами в сумі 6 500 доларів США, що утворює склад злочину, передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України.
Згідно заяви від 10 серпня 2015 року потерпілий ОСОБА_11 добровільно надав слідчому оригінал розписки, яку йому власноручно написав обвинувачений ОСОБА_8 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження відповідно до протоколу добровільної видачі та огляду від 10 серпня 2015 року.
Згідно розписки обвинувачений ОСОБА_8 зайняв 22 вересня 2006 року 6 500 доларів США в потерпілого ОСОБА_11 , в заставу передав йому автомобіль Мерседс Бенц 207Д, 13019 ТІ, а також дав доручення на право керування.
Згідно висновку експерта від 28 серпня 2015 року № 429/430/15-22 за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів рукописний текст на одному аркуші паперу в клітинку (розписка), наданого ОСОБА_11 , виконано обвинуваченим ОСОБА_8 ..
Згідно висновку експерта від 28 серпня 2015 року № 431/432/15-22 за результатами проведення комплексної експертизи (судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів) встановлено, що підписи від імені ОСОБА_8 в розписці на аркуші паперу в клітинку, добровільно наданій ОСОБА_11 і упакованій в сейф-пакет № 2356052, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки і застосування технічних засобів.
Підпис від імені ОСОБА_8 в розписці на аркуші паперу в клітинку, добровільно наданій ОСОБА_11 виконано обвинуваченим ОСОБА_8 ..
На запит слідчого нотаріусом направлено копія довіреності від 30 листопада 2006 року Згідно цієї довіреності обвинувачений ОСОБА_8 уповноважив строком на п`ять років потерпілого ОСОБА_11 продати, здати в оренду, заставити на умовах і за ціну за його розсудом належний на підставі свідоцтва про реєстрацію Т3 ( технічного паспорта) НОМЕР_3 , виданого Чортківським МРЕВ ДАІ ГУ УМВС України в Тернопільській області 22 вересня 2004 року, автомобіль марки Mersedes Benz 207D, випуску 1986 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Для цього надав йому право представляти інтереси в усіх відповідних установах, організаціях з питань, пов`язаних з експлуатацією та відчуженням автомобіля, його переобладнанням (зміна типу, моделі, кольору мікроавтобуса, заміна двигуна, кузова, інших деталей); ремонтом, проходженням техогляду, зняти з реєстрації, подавати та одержувати необхідні довідки і документи, включаючи заяви, отримати гроші, підписуватись за нього, а також керувати вищевказаним автомобілем на території України та за її межами виконувати всі дії, зв`язані з цією довіреністю.
З повідомлення центру надання послуг пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування Чортківського, Борщівського та Заліщицького районів УДАІ УМВСУ в Тернопільській оласті № 1055 від 27 червня 2015 року вбачається, що автомобіль марки Мерседес Бенц 207Д, 1986 року випуску, держномерний знак НОМЕР_2 зареєстрований за ОСОБА_8 , жителем села Колиндяни Чортківського району. Станом на 22 версеня 2006 року даний автомобіль був зареєстровний за обвинувачним. Арешт на автомобіль був накладений двічі Чортківським РУЮ, а саме: 21 липня 2010 року вихідний № 10896/9, та вихідний № 13/9607 від 2 листопада 2012 року.
З повідомлення відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції № 5886/02-85 від 28 серпня 2015 року вбачається, що що на виконанні відділу перебуває зведене виконавче провадження № 26/6 від 21 січня 2015 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_8 , с. Колиндяни Чортківського району, заборгованості по сплаті грошових коштів на користь фізичних осіб та банківських установ, що і являється підставою арешту усього рухомого та нерухомого майна боржника.
16 вересня 2011 року в Державному реєстрі обтяження рухомого та нерухомого майна було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_8 .-- арешт не знімався по даний час.
10 березня 2015 року винесена постанова про розшук майна боржника, а саме: автомобіля Мерседес Бенц, державний номерний знак НОМЕР_2 .
З повідомлення ПАТ "Державний ощадний банк України" № 841 від 17 серпня 2015 року видно, що станом на 22 вересня 2006 року курс НБУ одного долара США до української гривні становить 5 гривень 5 копійок.
Згідно розписки від 30 серпня 2015 року потерпілий ОСОБА_11 дозволив слідчому оглянути автобус марки Мерседес Бенц 207Д, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Згідно протоколу огляду від 30 серпня 2015 року проведено огляд мікроавтобуса "Мерседес Бенц" 207Д білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , який на момент огляду розташований поряд з приміщенням хлібного заводу на вулиці с. Пробіжна.
Згідно розписки від 30 серпня 2015 року потерпілий ОСОБА_11 одержав після огляду автомобіль марки "Мерседес Бенц 207 Д білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що вона перебувала в шлюбі з потерпілим ОСОБА_11 .. Їй відомо, що потерпілий ОСОБА_11 купив в обвинуваченого ОСОБА_8 автомобіль, яким їздив в Херсонську область, де продавав в картоплю, також їздив в Хмельницький, возив людей на базар. Хвалився, що таким способом відробив покупку автомобіля.

Такі ж обставини підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_24 ..

З цього приводу судом критично оцінюються показання свідка ОСОБА_25 , яка в судовому засіданні показала, що в вересні 2006 року вона на зупинці біля банку «Надра» в місті Чорткові чула як ОСОБА_8 просив в потерпілого ОСОБА_11 позичити гроші, оскільки такі показання суперечать показанням вищезазначених свідків та встановлених судом фактичних обставин.

Судом встановлено, що розписку обвинувачений ОСОБА_8 дав потерпілому ОСОБА_11 в вересні 2006 року. З того часу і до березня 2015 року потерпілий ОСОБА_11 не звертався в правоохоронні органи з приводу вчинення відносно нього шахрайських дій зі сторони обвинуваченого ОСОБА_8 .. Як підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 потерпілий ОСОБА_11 використовував автомобіль, який він купив в обвинуваченого і автомобіль знаходився за місцем його проживання. Те, що автомобіль знаходить за місцем проживання потерпілого підтверджується і протоколом огляду від 30 серпня 2015 року.

Згідно диспозиції ст. 190 Кримінального кодексу України обман як спосіб шахрайства полягає в повідомленні потерпілому неправдивих відомостей або у приховуванні відомостей про різноманітні обставини, повідомлення яких мало б суттєве значення для поведінки потерпілого. До вказаних обставин відносяться й такі, що стосуються певних подій, юридичних фактів, дій окремих осіб. Із суб`єктивної сторони шахрайство характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

Проте, такі обставини потерпілим ОСОБА_11 та його представником ОСОБА_13 в судовому засіданні відповідно до вимог ст.. 340 Кримінального процесуального кодексу України не доведені, а тому суд не має підстав для висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 шляхом обману заволодів грошовими коштами потерпілого ОСОБА_11 в сумі 6 500 доларів США, в зв`язку з цим такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд виключає з його обвинувачення.

В зв`язку з цим суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог потерпілого ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальної та моральної(немайнової) шкоди.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який позитивно характеризується за місце проживання, він не перебуває на обліку в лікаря психіатра та лікаря нарколога.

Обставинами, згідно з положеннями статті 66 Кримінального кодексу України, що пом`якшують покарання є щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання згідно з положеннями статті 67 КК України, в ході судового розгляду кримінального провадження не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєних злочинів, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинений злочин.
Остаточне покарання за сукупністю злочинів прзначити за правилами ст. 70 Кримінального кодексу шляхом поглиненя менш сувороого покарання біль суворим.
Проте, зважаючи на те, що потерпілі не наполягають на призначенні обвинуваченому суворої міри покарання, а сам обвинувачений протягом судового слідства повернув заборгованість потерпілим, то суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст.ст. 75,76 Кримінального кодексу України.
Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Процесуальні витрати в сумі 230 гривень 40 копійок в зв`язку з проведенням почеркознавчої експертизи від 22 липня 2015 року № 13-154/15 віднести за рахунок державного бюджет, оскільки вказаний висновок експерта не був використаний як доказ в даному кримінальному провадженні.
Разом з тим з обвинуваченого ОСОБА_8 в доход держави слід стягнути процесуальні витрати в сумі 4 674 гривні понесених на проведення судової почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів № 429/430/15-22 від 28 серпня 2015 року та комплексної (судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів) від 28 серпня 2015 року № 431/432/15-22.
Речові докази: розписки, квитанції зберігати в матеріалах кримінального провадження, закордонний паспорт, копію паспорта, свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_8 повернути обвинуваченому, два чорні кульки та 6 п`ятилітрових банок з хімікатами залишити у власності ОСОБА_26 , автомобіль марки «Мерседес Бенц 207Д, державний номерний знак НОМЕР_2 , залишити на зберіганні ОСОБА_11 ..
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190 та ч.3 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України вигляді двох років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України вигляді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання в вигляді трьох років позбавлення волі.
Згідно ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на засудженого ОСОБА_8 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: розписки, квитанції зберігати в матеріалах кримінального провадження, закордонний паспорт, копію паспорта, свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_8 повернути обвинуваченому, два чорні кульки та 6 п`ятилітрових банок з хімікатами залишити у власності ОСОБА_26 , автомобіль марки «Мерседес Бенц 207Д, державний номерний знак НОМЕР_2 , залишити на зберіганні ОСОБА_11 ..
Стягнути з ОСОБА_8 в доход держави 4 674 (чотири тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні понесених процесуальних витрат на проведення криміналістичних експертиз.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляції через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1