Провадження №: 1-кп/752/338/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2017 року м. Київ Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006474 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ювілейне,Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з освітою вищою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого за ч.1 ст. 286 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 20.06.2016 року приблизно о 20.30 год., керуючи технічно справним автомобілем «КІА Ріо», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по крайній правій смузі руху транспортних засобів проїзної частини вулиці Столичне шосе в м. Києві, зі сторони вул. Ак. Заболотного у напрямку м. Українка.

ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п. 2.3 б); 18.4 ПДР України, проявив неуважність неправильно зреагував на зміну дорожньої обстановки, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 та дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 ПДР України, розташованого біля зупинки громадського транспорту «Лісова» проїзної частини вулиці Столичне шосе в м. Києві, не врахував те, що автомобіль, яких рухався попереду в крайній праві смузі попутного напрямку, зменшив швидкість та зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, не зменшив швидкість руху аж до повної зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила проїзну частину вулиці Столичне шосе по нерегульованому пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху його автомобіля, та як наслідок заподіяв її тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог 2.3 б); 18.4 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.

Тобто, ОСОБА_3 визнається винним за ч.1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 20.06.2016 року в період між 20 та 21 годиною на автомобілі «Кіа Ріо» рухався по вул. Столичне шосе в м. Києві. Попереду рухався автомобіль «Тойота», який зупинився і він його обігнав зліва і в цей час, вчинив наїзд на пішохода, яка переходила дорогу по пішохідному переходу. Повністю визнає себе винним в порушенні ПДР які стали наслідком ДТП. Потерпілій повністю відшкодував матеріальну шкоду в сумі 25 тисяч, яка зазначена в позовній заяві. Оскільки потерпіла наполягає на застосуванні до нього покарання у виді обмеження волі, цивільний позов в частині моральної шкоди на суму 200 тисяч гривень не визнає, оскільки зазначена сума моральної шкоди повинна бути відшкодована його страховою компанією.

Потерпіла ОСОБА_6 підтвердила суду ту обставину, що обвинувачений повністю відшкодував матеріальну шкоду і уточнивши вимоги позовної заяви, просить стягнути з нього моральну шкоду в сумі 200 тисяч гривень. Крім того відмітила, що обвинуваченого не слід позбавляти прав керування.

Суд, ураховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого та потерпілої, в частині що стосується цивільного позову, інші докази, що стосуються фактичних обставин, за погодженням з учасниками, не досліджувалися.

При призначенні покарання суд враховує, тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини та відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Суд, зважаючи на обставини вчинення злочину, позицію обвинувачення та потерпілої, висловлену в ході судових дебатів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання у обмеження волі та, згідно ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням, та покласти обов`язки, визначені ст. 76 КК України та не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Оскільки обвинувачений не працює, немає постійних джерел доходу, зазначене позбавляє можливості суд застосувати до обвинуваченого, інші більш м`якші види покарань передбачені в санкції частини 1 ст. 286 КК України, зокрема у виді штрафу, що може унеможливити виконання рішення суду та виправних робіт, а підстав для застосування покарання пов`язаного з реальним позбавленням волі у виді арешту, не знаходить.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Враховуючи встановлені судом обставини відшкодування обвинуваченим на користь потерпілої матеріальної шкоди та невизнання позову в частині моральної шкоди, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову потерпілої в частині стягнення моральної шкоди в сумі 200 тисяч гривень, частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 50 (п`ятдесят) тисяч гривень.

Оскільки потерпіла з позовом про відшкодування моральної шкоди звернулася до винної особи, останній, в разі відшкодування присудженої судом суми, в порядку регресу може звернутися до страхової компанії.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, та згідно ст. 76 КК України, покласти обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації .

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 50 (п`ятдесят) тисяч гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1