Ухвала
іменем україни

01 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000857, щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця та мешканця

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

за касаційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Апеляційного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 рішенням суду апеляційної інстанції через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд апеляційної інстанції при призначенні покарання не взяв до уваги усіх пом`якшуючих обставин та належним чином не мотивував свого рішення, у зв`язку з чим призначене покарання не відповідає вимогам ст.ст. 50, 65-67 КК України, а судове рішення ст.ст. 370, 420 КПК України.

У касаційній скарзі прокурор, не погоджуючись із ухваленим щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 рішенням суду апеляційної інстанції через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особам засуджених, просить його скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано призначив засудженим покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та їх особам, у достатній мірі не врахував усіх обставин вчинення злочину та відношення засуджених до своїх дій.

Вироком Лебединського районного суду Сумської області від 02 червня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими за ч. 2 ст. 296 КК України та призначено їм за цим законом покарання:

- ОСОБА_5 - у виді обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України;
- ОСОБА_6 - у виді обмеження волі строком на 1 рік; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вироком Апеляційного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року вирок місцевого суду в частині звільнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від відбування покарання скасовано, ухвалено новий, яким визначено вважати засудженими:

- ОСОБА_5 до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;
- ОСОБА_6 до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
В решті вирок місцевого суду залишений без зміни.

За вироком суду ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винуватими та засуджено за вчинення кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 близько 01.00 год. 20 листопада 2015 року перебували в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться на вул. Леніна, 17-а у м. Лебедин Сумської області. В цей же час в зазначеному клубі перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . В подальшому, під час спілкування ОСОБА_9 зі ОСОБА_5 , останній, діючи умисно, із хуліганських спонукань, наніс декілька ударів рукою та декілька ударів ногою в обличчя ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_6 , діючи умисно, із хуліганських спонукань, знаходячись поряд із ОСОБА_10 , безпричинно наніс останньому удар рукою в обличчя, внаслідок якого потерпілий впав на підлогу, а потім почав наносити численні удари ногами по голові та по тулубу. Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_9 та декілька разів ударив його рукою в обличчя.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_9 і ОСОБА_10 заподіяно легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора із запереченнями проти скарги захисника та на підтримання скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги задоволенню не підлягають з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації їх дій за ч. 2 ст. 296 КК України в касаційному порядку не оспорюються.

Щодо доводів захисника та прокурора, наведених у касаційних скаргах, про неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення, то вони не ґрунтуються на матеріалах провадження.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на певний строк, суд апеляційної інстанції обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих покарання обставин щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, а також дані про особи засуджених, зокрема те, що до кримінальної відповідальності вони притягуються вперше.

З урахуванням наведеного колегія суддів уважає призначене засудженим покарання справедливим, підстав для скасування судових рішень через суворість чи м`якість призначеного покарання не вбачає.
Перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 420 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги захисника ОСОБА_7 та прокурора залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду Сумської області від 29 вересня 2016 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2