Єдиний унікальний номер 722/852/17
Номер провадження 1-в/722/162/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
представника ДУ «СВК (№67)» ОСОБА_4
та засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокиряни Чернівецької області, в режимі відеоконференції з державною установою «Сокирянська виправна колонія (№67)» справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -
в с т а н о в и в :
13.07.2017 року до Сокирянського районного суду Чернівецької області надійшло вказане вище клопотання, в якому ОСОБА_5 просив про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав.
Представник СВК №67 ОСОБА_4 та прокурор Кельменецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання (подання) засудженого вважаючи, що останній не досяг ступеню виправлення, передбаченого ст.81 КК України.
З досліджених у судовому засіданні наданих адміністрацією СВК №67 документів, а також матеріалів особової справи засудженого судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений: вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 16.08.2010 року за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 03.11.2010 року на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 27.04.2012 року за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання відраховується з 19.09.2012 року.
З 16.10.2012 року ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія (№67)», кінець строку відбування покарання - 19.09.2017 року.
ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів, на час розгляду справи відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.
З характеристики, затвердженої 17.07.2017 року начальником ДУ «СВК № 67», довідок про стягнення та заохочення, про виконання норм виробітку та стан виконання виконавчих листів, а також документів особової справи засудженого судом встановлено наступне:
Засуджений ОСОБА_5 по прибуттю до СВК №67 по січень 2013 року був працевлаштований в якості вибірника-складальника каменю стінового, в гірничій дільниці №1. Поставлені виробничі завдання не завжди виконував. З липня 2015 року по жовтень 2016 року був працевлаштований в якості різноробочого вантажно-розвантажувальної дільниці. Поставлені йому виробничі завдання у повній мірі виконував не завжди. Разом із тим, за час відбування покарання в установі тривалий період (з лютого 2013 року по червень 2015 року та з листопада 2016 року по квітень 2017 року) до будь-яких оплачуваних робіт не залучається у зв`язку із небажанням працювати. Лише у травні 2017 року засуджений виявив бажання бути працевлаштованим у вантажно-розвантажувальній дільниці в якості різноробочого. Поставлені йому змінні виробничі завдання намагався виконувати. Роботи з благоустрою установи виконує лише під контролем. За час відбування покарання в установі за порушення вимог режиму відбування покарання тричі був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку лише в лютому 2017 року. За весь період відбування покарання має тільки одне заохочення. Виховні заходи, які проводяться у відділенні відвідує неохоче, належних висновків для себе не робить. Написав заяву на участь в програмі диференційованого виховного впливу «духовне відродження», проте участі в реалізації даної програми не приймає. В 2013 році здобув професію «Токар», закінчивши навчальний центр при Сокирянській ВК (№67).
Відповідно до наявних в особовій справі засудженого виписок з протоколів засідання комісії відділення з оцінки ступеню виправлення засуджених, засуджений ОСОБА_5 :
-з 04.07.2014 року по 22.01.2015 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 22.01.2015 року);
-станом на 21.01.2016 року дотримується вимог режиму (протокол №1 від 21.01.2016 року);
-станом на 12.01.2017 року не став на шлях виправлення (протокол №1 від 12.01.2017 року).
Витягом з протоколу №2/2016 року від 28.01.2016 року засідання комісії СВК підтверджується, що даною комісією відмовлено у клопотанні перед судом про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 , як особи, яка не довела свого виправлення.
Згідно довідки медичної частини ДУ «СВК (№67)» №278 від 17.07.2017 року засуджений після прибуття до колонії 18.10.2012 року комісійно оглянутий лікарями медичної частини колонії. Діагноз: працездатний. В теперішній час стан здоров`я є задовільним.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч.2 ст.81 КК).
З огляду на викладене, суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, що у своїй сукупності може свідчити про доведення засудженим свого виправлення
Згідно ч.ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Основними засобами виправлення і ресоціалазації засудженого є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє та професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Суд вважає, що доводи засудженого щодо можливості умовно-дострокового його звільнення є необгрунтованими, оскільки його поведінка та ставлення до праці протягом строку відбування покарання не були сумлінними, про що свідчить відсутність бажання працювати на виробництві установи та брати участь у роботах з благоустрою (а.о.с. 12), відмова від залучення до праці (а.о.с. 33), посереднє реагування на заходи виховного впливу, а також неохоче виконання ним робіт з самообслуговування. При цьому, як вбачається із виданої медичною частиною колонії довідки, стан здоров`я засудженого з часу прибуття до колонії та по даний час є задовільним та не перешкоджав раціональному працевлаштуванню чи сумлінному виконню робіт на виробництві та з благоустрою. Доводи засудженого щодо доведення ним за час відбування покарання свого виправлення не є обставиною, на підставі якої суд може зробити однозначний висновок про виправлення засудженого, який був засуджений за вчинення умисних тяжких злочинів. При цьому, процес позитивних змін у його особистості на даний час, на думку суду та з урахуванням оцінки ДУ «СВК (№67)», не є достатнім для застосування до засудженого вимог ст. 81 КК України.
Крім того, ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.11.2016 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовлено.
ОСОБА_5 в ДУ «СВК(№67)» відбуває покарання, зокрема, за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, які є умисними тяжкими, у виді 5 років позбавлення волі.
Ч.7 ст.154 КПК України передбачено, що у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 01.11.2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від 26.10.2016 року - відмовлено.
Оскільки з моменту винесення вищевказаної ухвали пройшло менше одного року, засуджений станом на 13.07.2017 року не мав права на повторне звернення до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Таким чином та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що встановлені обставини свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання і на даний час не є сумлінною і своїм ставленням до праці він не довів своє виправлення, а тому не може бути звільнений на підстав ст.81 КК України умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, відповідно у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.
На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .