Єдиний унікальний № 500/6392/16-к
Провадження № 1-кп/500/490/16
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
28 грудня 2016 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,
потерпіла ОСОБА_6
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0003568, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого за наймом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
25 листопада 2016 року, приблизно о 21:30 годині, ОСОБА_5 , знаходячись в магазині «Уют», який розташований по просп. Суворова, 72 в м. Ізмаїлі Одеської області, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись зайнятістю потерпілої ОСОБА_6 , таємно викрав коробку з печивом «Робін-Бобін» вартістю 159,84 грн., яке належить потерпілій, чим заподіяв матеріальну шкоду на вищевказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, характеристику та вартість викраденого ним майна. Так, обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 25 листопада 2016 року близько 21:00 год. він з товаришем зайшов у магазин «Уют», що розташований по пр. Суворова, 72 у м. Ізмаїлі, для того, щоб купити сигарети. Спочатку його товариш купив сигарети та вийшов, потім він купив сигарети та на виході з магазину взяв із собою коробку печива. Переступивши поріг магазину, він зрозумів, що зробив, та почав думати, як повернути печиво, а товаришу тим часом сказав, що купив його. Далі, близько через 15 хвилин до них підійшли працівники служби охорони, з якими він пішов до вказаного магазину, повернув печиво та дочекався приїзду поліцейських.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про доставку судової повістки про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Звернулася до суду із заявою про розгляд провадження без її участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Відповідно до обвинувального акту, матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 відшкодована в повному обсязі, цивільний позов від неї до суду не надходив. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілої ОСОБА_6 з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 325 КПК України, дійшов висновку про проведення судового розгляду без її участі.

Також у судове засідання не з`явився представник персоналу органу пробації, про дату, час та місце проведення судового розгляду був повідомлений Ізмаїльський МРВ КВІ УДПтС України в Одеській області (далі КВІ), про що свідчить розписка про отримання повідомлення. Згідно листа КВІ від 23.12.2016 р. за №5630, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.05.2016 р. №348 «Про ліквідацію територіальних органів управління Державної пенітенціарної служби та утворення територіальних органів Міністерства юстиції», наказу ДПтС України від 30.09.2016 р. №291/ОД-16 «Про утворення комісії з ліквідації управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області», розпочато ліквідаційну процедуру кримінально-виконавчої інспекції, а уповноважений орган з питань пробації на даний час ще не створений. Відповідно ж до ч.3 ст. 327 КПК України, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів у добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням документів, що стосуються його особи. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

При ухваленні вироку суд позбавлений можливості прийняти до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, оскільки така не була складена з причин, що зазначені у вищенаведеному листі КВІ від 23.12.2016 р. за №5630, зокрема, у зв`язку з тим, що уповноважений орган з питань пробації на даний час ще не створений, а також у зв`язку з тим, що чинним законодавством не визначені форма, зміст та порядок складання досудової доповіді.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій вважає, що призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, ніж громадські роботи, буде недостатнім, і тому з метою виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчиненню ним нових злочинів йому необхідно призначити покарання саме у виді громадських робіт в нижніх межах санкції. Разом з цим, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як громадські роботи, буде достатнім, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 затримувався у даному кримінальному провадженні 26.11.2016 р., та перебував під вартою до 28.11.2016 р., коли ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 28.11.2016 р. відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 24 січня 2017 року. Клопотань про зміну або скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили від учасників судового провадження не надійшло, і суд не вбачає підстав для його зміни, у зв`язку з чим строк його застосування слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Суд вважає за необхідне в силу ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення з 26 до 28 листопада 2016 року, виходячи з розрахунку, встановленого п/п. «г» п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України, а саме один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та один день позбавлення волі за вісім годин громадських робіт. Таким чином, слід вважати відбутими ОСОБА_5 тридцять дві години громадських робіт.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк вісімдесят годин.

В силу ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 26 по 28 листопада 2016 року, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, та один день позбавлення волі за вісім годин громадських робіт, тобто тридцять дві години громадських робіт.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту початку виконання ОСОБА_5 громадських робіт.

Строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1