Справа № 180/1297/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2017 р.

11.10.2013 року м. Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000349 про обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Від прокурора Марганецького відділу нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , які обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений скоїв корисливий злочин у період іспитового строку.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст.. 9 Загальної Декларації прав людини, ст.. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею цього Кодексу.

Прокурор у судовому засіданні довів наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик переховування обвинуваченого від суду, на що вказує тяжкість покарання, продовжити злочинну діяльність, на що вказує вчинення злочину в період іспитового строку, може вплинути на свідків та потерпілу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до шести років. Тому на думку суду, враховуючи вчинення злочину в період випробувального терміну, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з урахуванням тяжкості покарання, віку, стану здоров`я обвинуваченого, слід продовжити щодо нього запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, оскільки більш мякі запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, до 15 жовтня 2017 року.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1