УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/1271/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 122 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2016 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -
в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до обмеження волі на 1 рік.
Початок строку відбуття покарання вирішено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Згідно вироку, 09 листопада 2015 року о 23 годині 30 хв. неподалік будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_7 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно заподіяв ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому носових кісток, перелому лобного відростку верхньої щелепи зліва, що визвали тривалий розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити йому покарання з врахуванням його щирого каяття, часткового відшкодування збитків потерпілому та позитивних характеристик, призначити йому покарання, не пов`язане з обмеженням або позбавленням волі.
Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_6 та міркування прокурора ОСОБА_5 , які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 умисного заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 та кваліфікацію цих дій за ч. 1 ст. 122 КК України, є обгрунтованими та не оспорюються в апеляційному порядку.
Згідно журналів судового засідання та звукозапису повної факсації процесу технічними засобами, обвинувачений ОСОБА_7 не визнавав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину протягом всього судового провадження у суді першої інстанції. Під час судового розгляду судом першої інстанції досліджувалася посередня характеристика обвинуваченого з місця проживання від 26 січня 2016 року (т. 2, а. с. 27) та обвинувачений не працював. Позитивні характеристики Бердичівського професійного будівельного ліцею та ТОВ "Полісся Екосфера" без дат щодо ОСОБА_7 та фіскальний чек від 18 жовтня 2016 року про здійснення поштового переказу Ярошу грошових коштів у сумі 6000грн., долучені обвинуваченим до апеляційної скарги, та чеки від 8 та 20 грудня 2016 року про поштові перекази на користь потерпілого ОСОБА_6 грошових коштів на суми відповідно 1000 грн. та 1500 грн. були долучені до матеріалів справи за клопотанням обвигуваченого ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду. До моменту постановлення вироку суду першої інстанції не надавалися будь-які документи про добровільне відшкодування обвинуваченим потерпілому ОСОБА_6 шкоди від злочину.
Призначаючи ОСОБА_7 реальне покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, суд першої інстанції, з дотриманням положень ст. 65 КК України, обгрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину середньої тяжкості, особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на час постановлення вироку не працював та не відшкодував завдану злочином шкоду, посередньо характеризувався за місцем проживання. Обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання ОСОБА_7 на час постановлення вироку були відсутні.
За своїм видом та розміром призначене судом першої інстанції покарання є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Тому апеляційний суд визнає необгрунтованими доводи апеляційної скарги обвинуваченого про явну несправедливість призначеного йому покарання.
Висновки місцевого суду щодо вирішення цивільного позову не оспорюються в апеляційному порядку.
Підстав для скасування або зміни вироку, що є законним та обгрунтованим, у даному кримінальному провадженні немає.
Нові обставини, які були встановлені та виникли під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження та не були відомі місцевому суду на час постановлення вироку, - щире розкаяння обвинуваченого, часткове відшкодування ним моральної шкоди від злочину та його позитивні характеристики з місця навчання та роботи, - не є підставою для зміни вироку згідно положень ст. 409 КПК України. Ці обставини можуть бути враховані в порядку подальшого виконання вироку відповідно до положень КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з моменту проголошення.
Судді: