Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1616/1150/2012
Провадження № 1/553/1/2017
П О С Т А Н О В А
Іменем України
30.03.2017 рокум. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

підсудного - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Полтавської області, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Органами досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що на початку вересня 2010 року, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , з ділянки № 12 кооперативу "Восход" в с. Вороніна м. Полтави таємно, шляхом вільного доступу, викрав майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: металевий вагончик розміром 7,0 х 3,5 м, металеву будку розміром 2,0 х 1,0 м вагою1 тонна, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду в загальному розмірі 12000 грн.

Під час судового розгляду справи підсудний ОСОБА_5 пояснив, що вину у вчиненні злочину визнає, підтвердив факт знайомства з ОСОБА_8 та реалізації на прохання останнього металевих виробів, які вивозив з території, де розташовані дачні ділянки громадян, зазначив, що не був обізнаний про те, що вказані вироби та деталі являються викраденими.

Незважаючи на пояснення підсудного ОСОБА_5 , його винність у вчиненні злочину доведено дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, в тому числі:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні, який пояснив, що у його матері є дачна ділянка в кооперативі "Восход" в с. Вороніна в м. Полтаві, на якій його батьком в 1968-1969 роках був встановлений вагон розміром 7,0 м х 3,5 м висотою приблизно 2,6-2,8 м вагою 5-7 тон, з якого згодом був облаштований дачний будинок, а також металева будка розміром 2,0 м х 1,0 м висотою 2,0 м та вагою 1 тонна. Вказані речі були викрадені з дачної ділянки в період з липня по 11 вересня 2010 року, коли ним була виявлена крадіжка;

- даними протоколу огляду місця події від 11.09.2010 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого в присутності потерпілого ОСОБА_6 проведено огляд дачної ділянки, розташованої в дачному кооперативі "Восход" в с. Вороніна, встановлено, що її територія не огороджена, на території площею 7 м х 3,5 м на землі між деревами та кущами знаходяться уламки дерев`яних дощок, серед яких виявлено уламки будівельних матеріалів, по краям виявлено глину (т. 1 а.с. 16-18);

- дослідженими судом показаннями ОСОБА_8 , відповідно до яких він проживав в кооперативі "Восход" в с. Вороніна в м. Полтаві, поруч з яким знаходився кооператив "Профілактик", в період з липня по вересень 2010 року з дачних ділянок, розташованих на території вказаних кооперативів, викрадав металеві вироби, збував метал за допомогою ОСОБА_5 , який вивозив його на власному автомобілі. У серпні 2010 року вони разом зі ОСОБА_9 під`їхали до одного з участків на території кооперативу "Восход" та за допомогою різака спиляли вагончик, біля якого знаходилась металеві будка, яку також розпиляли, розпиляні металеві вироби склали в авто та поїхали здавати на металобрухт, за металеві вироби та допомогу ОСОБА_9 дав йому гроші в сумі близько 80 грн. (т. 1 а.с. 55-57, 94-95);

- дослідженими в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_10 , в яких він підтвердив той факт, що проживав за адресою: АДРЕСА_3 , в кінці липня 2010 року до нього на автомобілі ВАЗ-2106 білого кольору приїхали двоє чоловіків, запропонували придбати металеві вироби, він купив ці речі для використання при будівництві, після цього вказані особи ще декілька разів привозили йому метал для будівництва (т. 1 а.с. 29-30);

- даними протоколів пред`явлення фотознімків для впізнання від 05.08.2010 року, згідно якого свідок ОСОБА_10 серед пред`явлених фото впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_8 як чоловіків, які декілька разів привозили йому вироби з металу та пропонували придбати (т. 1 а.с. 82-83, 84-85);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події від 10.11.2011 року за участю ОСОБА_5 , в ході якого він пояснив та показав на місці про свою участь у вчиненні крадіжок спільно з ОСОБА_8 , вказав місця, з яких забирав металеві вироби, які завантажував до автомобіля та відвозив на пункти прийому металобрухту, та фототаблицею до нього (т. 1 а.с. 85-89)

- даними протоколу очної ставки від 11.01.2011 року, між свідком ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_5 , під час якої учасники слідчої дії підтвердили, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 приїжджали до свідка та продавали йому вироби з металу (т. 1 а.с. 96-97);

та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

До пояснень підсудного ОСОБА_5 про те, що він не був обізнаний про те, що метал, який вони вивозили разом з ОСОБА_8 , не є викраденим, суд ставиться критично та розцінює їх як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Вказані твердження підсудного спростовуються зібраними по справі доказами та поясненнями ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_10 та самого підсудного про обставини вчинення злочину, в тому числі щодо вивезення металу, його здачі в пункт прийому металобрухту та розподілу коштів, отриманих за метал, які, на переконання суду, безперечно свідчать про обізнаність ОСОБА_5 про незаконне походження металевих виробів, вивезення та реалізацію яких він здійснював спільно з ОСОБА_8 , усвідомлення факту участі у здійсненні крадіжки чужого майна.

А тому суд приходить до переконливого висновку про доведеність факту наявності в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та закриття провадження по справі у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Підсудний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримали клопотання прокурора, просили задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що справа підлягає направленню на додаткове розслідування з огляду, зокрема, на невірну кваліфікацію дій ОСОБА_5 , вказував, що його дії підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з чим підстав для застосування положень ст. 49 КК України немає.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11-1 КПК України, прокурор, а також слідчий за згодою прокурора на підставі, передбаченій частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, виносять мотивовану постанову про направлення кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Згідно з положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Відповідно до ст. 11-1 КПК таке звільнення є обов`язковим.

В ході судового розгляду справи з пояснень потерпілого ОСОБА_6 та матеріалів справи достовірно встановлено, що злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинений в період з липня по вересень 2010 року, факт його вчинення виявлений потерпілим 11.09.2010 року, в цей же день він звернувся з відповідною заявою до Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, в результаті перевірки якої постановою слідчого від 21.09.2010 року порушено справу по факту таємного викрадення майна за ч. 1 ст. 185 КК України.

В ході досудового розслідування справи та встановлення доказів причетності до вказаного злочину ОСОБА_5 , йому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано як таємно викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вказана кваліфікація дій підсудного ОСОБА_5 , на переконання суду, знайшла підтвердження під час судового розгляду справи та доводиться зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Жодних об`єктивних даних, які свідчать про наявність в діях підсудного ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки "проникнення" до житла, іншого приміщення чи сховища, як і доказів того, що завдана потерпілому ОСОБА_6 внаслідок спільних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_8 шкода є значною, судом не встановлено.

У заяві про вчинення злочину від 11.09.2010 року ОСОБА_6 вказував про те, що викраденням металевої будки та вагончика йому завдана шкоду у розмірі 12000 грн., в позові про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, який під час досудового розслідування ОСОБА_6 пред`явив до ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , він визначив, що шкода йому заподіяна у розмірі 25000 грн. (т. 1 а.с. 9, 24). Вказані суми, виходячи з примітки до ст. 185 КК України та з огляду на розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян в 2010 році, не є значною шкодою. В судовому засіданні потерпілий пояснив, що розмір завданої йому майнової шкоди становить 45000 грн., проте жодних доказів на підтвердження вказаних обставин не надав, в результаті проведеної за його клопотанням комплексної судової будівельно-технічної та товарознавчої експертизи згідно висновку експертів Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса № 2554/2555 від 05.12.2016 року визначити розмір завданої матеріальної шкоди дачному будинку унаслідок механічного вплину на нього під час викрадення металевих конструкцій (руйнування) не виявилось можливим.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для перекваліфікації дій підсудного ОСОБА_5 та вважає вірною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи викладене, доведеність причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до класифікації, визначеної в ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, беручи до уваги, що з часу вчиинення ОСОБА_5 вказаного злочину минув 5-річний строк притягнення до криміналдьної відповідальності, встановлений в ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_5 не ухилявся від слідства та суду по даній справі та після вчинення інкримінованого по даній справі злочину не вчинив іншого злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особиво тяжкого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для звільнення його від кримінальної відповідальності з цих підстав та закриття провадження по справі.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 11-1, 282 КПК України (1960 року), суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальну справу відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді підписки про невиїзд скасувати.

Позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - залишити без розгляду.

На постанову протягом семи діб може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_1