Дата документу Справа № 324/504/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 324/504/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/771/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст.121 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_10
розглянула 16 червня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_11 на вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чапаївка Пологівського району, Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Встановлені вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року обставини:
Упродовж часу з 23 години 31 травня 2014 року приблизно до першої години ночі 01 червня 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом зі своїми знайомими ОСОБА_12 і ОСОБА_13 на території домоволодіння за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де між ним і ОСОБА_12 виникла сварка. Під час сварки ОСОБА_14 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, за зазначених мотивів, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, тобто умисних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, знаходячись в літній кухні, а потім біля будівлі літньої кухні за зазначеною адресою, завдав ОСОБА_12 не менше десяти ударів кулаками та дерев`яним брусом по голові, чим з прямим умислом, з зазначених мотивів, у зазначеному місці і у вказаний час спричинив ОСОБА_12 тяжкі тілесні ушкодження, тобто умисні тілесні ушкодження, не безпечні для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 04 години до 06 години на вказаному місці.

Вироком Пологівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року :
ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та йому призначено покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_9 і ОСОБА_15 до ОСОБА_8 задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 та ОСОБА_15 по 6751 грн. 50 коп. матеріальної шкоди кожному; на користь ОСОБА_15 - 60 000 грн. моральної шкоди.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати з проведення судових експертиз: за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 239 від 20.08.2014 року 2 956 гривень 80 копійок; за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи № 318 від 19.09.2014 року 2 956 гривень 80 копійок; за проведення судової дактилоскопічної експертизи №136 від 08.08.2014 року 245 гривень 07 копійок; за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 237 від 14.06.2014 року 491 гривню 92 копійки; за проведення судової хімічної експертизи № 254 від 21.06.2014 року 491 гривню 92 копійки; за проведення судової хімічної експертизи № 258 від 21.06.2014 року 491 гривню 92 копійки, а всього 7634 грн. 50 коп.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання у зв`язку з виконанням вироку після набрання вироком суду законної сили.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_11 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , просить вирок суду щодо ОСОБА_8 скасувати і ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_8 у зв`язку з не доведенням його вини. В обґрунтування своїх доводів зазначає про невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам кримінального провадження. Також, ні слідством, ні судом не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_8 , оцінка його дій здійснена поверхово, без ґрунтового аналізу, підозра і обвинувальний акт надавались ОСОБА_8 декілька разів. Не надана увага додатковому допиту ОСОБА_16 від 23.06.2014 року щодо спричинення потерпілому ударів саме свідком ОСОБА_13 та критична оцінка показанням свідка ОСОБА_13 , які вона неодноразово змінювала. По справі проведено декілька експертиз, висновки яких не містять в собі підтвердження причетності ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину. Крім того, судом з`ясовано, що білизна у ОСОБА_13 не вилучалася, ця білизна мала значення оскільки була у крові, що також підтверджується показами свідка ОСОБА_17 . Також, залишено поза увагою той факт, що проведені у справі експертизи не містять підтвердження причетності обвинуваченого до інкримінованого злочину, а висновок слідства та суду щодо спричинення ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 тілесних ушкоджень за допомогою дерев`яної палиці ґрунтується на припущеннях, звертає увагу на різність в обвинувальному акті та вироку предмету, за допомогою якого наносилися тілесні ушкодження. Вказує на те, що у справі є дві судово-медичні експертизи, в першій експерт ОСОБА_18 наголошує, що тілесні ушкодження ОСОБА_19 були спричинені кулаками, в другій, вже після зміни підозри і обвинувачення, фігурує дерев`яна палиця, та експерт ОСОБА_20 виключає спричинення ОСОБА_19 ран кулаком, а не виключає їх від дії фрагментів деревини. У зв`язку з чим, суд невірно прийшов до висновку, що вина ОСОБА_8 в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть ОСОБА_12 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду щодо нього скасувати та кримінальне провадження закрити. Зазначив, що з вироком не згоден, вважає його незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2016 року попередній вирок суду було скасовано, із зазначенням недоліків та вказівок суду першої інстанції на низку обставин, які можуть мати суттєве значення для вирішення провадження по суті, а саме на відповідність наданих доказів до предмета доказування. Однак, зі змісту вироку суду від 31.01.2017 року, вказівки апеляційного суду у повному обсязі не виконано. Факти неодноразової зміни обвинувачення підтверджують про недоведеності його вини. В першому вироку побиття було з палицею, а в оскаржуваному вироку побиття загиблого відбувалося вже за допомогою дерев`яного бруса. Щодо нанесення ним неодноразових ударів кулаками по голові потерпілого, зазначив, що від таких ударів у нього повинні бути переламані кістки кістей рук, а вони цілі. В мотивувальній частині вироку відсутні відомості про численні садни на кінцівках та закритий перелом 8-10 ребер грудної клітини потерпілого. Аналізуючи його свідчення та покази основних свідків, неможливо зробити висновок про доведеність обвинувачення, а численні протиріччя в показах основаного свідка ОСОБА_13 підтверджують його непричетність до злочину. Також, жодна експертиза проведена по справі не довела його провини у скоєнні злочину і констатація протоколів слідчих дій у вироку не може довести причетність до злочину.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурор, посилаючись на певні докази, вказує на доведення провини ОСОБА_8 у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 та просить залишити подані стороною захисту апеляції без задоволення, а вирок суду без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, позиції обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг, думки прокурора, потерпілого та його адвоката, які висловили заперечення доводам та вимогам апеляцій, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

За положеннями ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Так, за матеріалами провадження, в ході розгляду справи прокурор скористався положеннями ст. 338 КПК України та змінив обвинувачення у суді (т. 4 а.с.103-108).
Ухвалений 09.09.2015 р. Пологівським районним судом Запорізької області вирок (т.4 а.с.123-127) було скасовано ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19.01.2016 року, а кримінальне провадження скеровано до районного суду для нового судового розгляду (т.4 а.с.181-183).
У відповідності до вимог ч.2 ст. 347 КПК України судовий розгляд починається з оголошення прокурором обвинувального акту.
При новому судовому розгляді, прокурором був оголошений обвинувальний акт у первісному вигляді, а змінене обвинувачення, яким збільшений обсяг обвинувачення, залишено без уваги.
Натомість, при ухваленні вироку, суд встановив доведеним обвинувачення у зміненому прокурором вигляді, що виявляє суттєву різницю між первісним обвинуваченням в частині предметів, якими завдавалися потерпілому тілесні ушкодження, на що цілком обґрунтовано звертає увагу сторона захисту.
Отже, місцевий суд не дотримався передбачених ст. 22 КПК України принципів змагальності процесу та диспозитивності, вийшов за визначені ст. 337 КПК України межі судового розгляду, що потягнуло порушення права обвинуваченого на захист та загалом судовою колегією визнаються як істотні порушення вимог кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» істотне порушення чинного законодавства, яке регламентує право на захист, у передбачених законом випадках, тягне скасування судового рішення. Зокрема, вони підлягають обов`язковому скасуванню тоді, коли таке порушення позбавило або обмежило підсудного або його захисника у здійсненні цього права і перешкодило чи могло перешкодити суду всебічно, повно та об`єктивно розглянути справу і постановити законне й обґрунтоване судове рішення.
Таким чином, розгляд даного кримінального провадження не можна визнати таким, що був здійснений із дотриманням загальних засад кримінального провадження, а ухвалений вирок не відповідає вимогам ст. 370 КПК України щодо законності, обгрунтованості та вмотивованості.
Згідно норм ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення того ж Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 того ж Кодексу.
Колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги ті обставини, що до переліку передбачених ч.2 ст. 412 КПК України безумовних підстав для скасування вироку вище наведені порушення, допущені судом першої інстанції, не входять, разом з тим вони є суттєвими, оскільки завадили районному суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
За викладених обставин колегія суддів апеляційного суду, керуючись загальними засадами кримінального провадження, передбаченими п.п. 1, 13, 15, 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, а саме: верховенство права; забезпечення права на захист; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;, диспозитивність, доходить висновку про те, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, під час якого суду необхідно вирішити поставленні перед ним питання з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково
Вирок Пологівського районного суду Запорізької області від 31 січня 2017 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4