АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 648/3388/16-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/791/1096/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілої: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні кримінальне провадження № 0001012 за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 14.09.2016 року щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнобаївки Білозерського району Херсонської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 18.12.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 18.12.2014 року, а саме 1 рік і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишено без змін до набрання вироком законної сили. Вирішено питання щодо цивільного позову, а також судових витрат.

ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що він 30.06.2016 року, близько 14 години, знаходячись в селі Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області, керуючись корисливим мотивом направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, з території подвір`я АДРЕСА_2 , таємно викрав велосипед «Rincon S» вартістю 4000 грн., що належав ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілій шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку не сформулював обвинувачення визнаного судом доведеним відповідно до кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України, тим самим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону. Крім того, суд визнавши доведеним, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, внаслідок якого потерпілій було спричинено збитки на суму 4000 грн., допустив протиріччя між мотивувальною та резолютивною частинами та стягнув у резолютивній частині вироку з обвинуваченого на користь потерпілої 8800 грн. Вважає, що потерпіла оспорює фактичні обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину, тому суд безпідставно розглянув провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілу, яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, просила залишити його без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині обвинувального вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто судом першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене з проникненням у сховище.

Відповідно до ст. 291 ч.2 п. 5 КПК України, обвинувальний акт, серед інших відомостей, має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

В порушення цих вимог закону, не зважаючи на відображену слідчим кваліфікацію дій ОСОБА_7 за кваліфікуючою ознакою : «проникнення у інше сховище» за ч. 3 ст. 185 КК України, при формулюванні обвинувачення вказана ознака не знайшла свого відображення у обвинувальному акті.

Суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні повинен був встановити невідповідність обвинувального акту вказаним вимогам закону та повернути його прокурору згідно зі ст.314 ч.3 п.3 КПК України, що зроблено не було. Натомість суд призначив судовий розгляд та розглянув справу з ухваленням обвинувального вироку, в якому виклав формулювання обвинувачення з тими ж недоліками, що містяться в обвинувальному акті, чим порушив вимоги п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України.

Тим самим, на думку колегії суддів, кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування вироку.

При цьому, таке порушення вимог процесуального права унеможливлює розгляд по суті решти вимог апеляційної скарги, оскільки вирішення порушених в ній питань залежить від встановлених судом першої інстанції обставин злочину, чого не було зроблено.

Враховуючи, що суд апеляційної інстанції позбавлений повноважень усунути вказані недоліки обвинувального акту під час апеляційного розгляду, вирок суду підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження, в ході якого слід вирішити питання про повернення обвинувального акту прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412, ст. 419 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 14.09.2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження № 0001012 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч. 3 КК України в тому ж суді, але в іншому складі суддів зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Надіслати не пізніше наступного дня після постановлення ухвали її копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно.
Головуючий: ОСОБА_2