УХВАЛА
02 грудня 2016 року м . Хмельницький
Начальник другого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби прокуратури Хмельницької області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно.
Прокурор, слідчі під час судового розгляду клопотання підтримали просили за вказаних підстав його задовольнити.
Представник ТОВ «Стейт Оіл» проти задоволення клопотання заперечував вказуючи, що зазначене майно не може визнаватись речовим доказом так як не підпадає під критерії визначення, що встановлені ст. 98 КПК України. У клопотання не зазначено жодної підстави того, що службові особи ТОВ «Стейт Оіл» можуть вчинити дії передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, не надано доказів наявності таких ризиків. Крім того, у даному провадженні працівників товариства не визнано підозрюваним чи обвинуваченим, не встановлена цивільна відповідальність товариства, що в силу ст. 170 КПК України також є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено зокрема, документи які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Слідчим до клопотання докази вказаним обставинам не надані. Під час розгляду клопотання прокурор в якості доказу, що свідчить про володіння, користування чи розпорядження ТОВ «Стейт Оіл» майном на яке просить накласти арешт надав Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які підтверджують право власності на нерухоме майно іншим юридичним та фізичним особам на об`єкти, де було проведено обшук. Однак, такі докази не підтверджують право власності ТОВ «Стейт Оіл» на майно, що просять накласти арешт.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на ч. 2 ст. 170 КПК України вказуючи, що дані речі є речовими доказами у провадженні та за санкцією ст. 204 КК України передбачають конфіскацію майна.
Так, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, тобто підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Як зазначено у ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
При вирішення питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Всупереч вказаним вимогам, ст. 98 КПК України на які вказує прокурор під час розгляду клопотання не було надано доказів того, що речі на які вони просять накласти арешт були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Натомість, як встановлено з ухвал слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.11.2016 року, було надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення предметів та речей, а саме фінансово-господарських документів, що свідчили б про поставку та реалізацію паливно мастильних матеріалів на АЗС «БРСМ-нафта», незаконно виготовлених та не облікованих нафтопродуктів.
У клопотанні слідчий ставить питання про накладення арешту на майно належне ТОВ «Стейт Оіл» при цьому, як на законність проведення обшуку на вилучення вказаного майна посилається на вищевказані ухвали слідчого судді у якій було надано дозвіл на обшук, виявлення та вилучення майна іншої юридичної особи, не ТОВ «Стейт Оіл».
Крім того, слідчий, прокурор як на підтвердження вилучення паливно мастильних матеріалів, що є незаконно виготовлені та не обліковані вказують на висновки експертиз, що проведенні у іншому кримінальному провадженні, за зразками вилученими у іншого підприємства. Слідчому судді не було надано доказів того, що такі висновки експертиз підтверджують незаконне виготовлення та не обліковане пальне, що було виявлене саме під час проведення обшуків 28.11.2016 року. Крім того, не знайшли свого підтвердження і доводи прокурора про те, що у провадженні призначено ряд експертиз про відповідність виявленого під час обшуку пального вимогам ДСТУ, не вказано коли були призначені такі експертизи, не надано постанови про їх призначення.
На підставі викладеного, за результатами розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що достатні підстави вважати, що майно на яке прокурор просить накласти арешт відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України відсутні.
Крім того, як встановлено слідчим суддею та як вбачається з матеріалів клопотання, у кримінальному провадженні не має підозрюваних, обвинувачених чи осіб, представників ТОВ«Стейт Оіл» , які за законом несуть цивільну відповідальність, а тому відсутні підстави для застосування щодо майна на яке просять накласти арешт обмежувальних заходів у даному кримінальному провадженні.
За вказаних обставин, клопотання задоволенню не підлягає.
Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України,-
Відмовити у задоволенні клопотання начальника другого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у Хмельницькій області ОСОБА_5 про арешт майна.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: