АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1720/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 640/4423/16-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, одружений, з середньою освітою, раніше не судимий, тимчасово не працюючий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч.1 ст. 286 КК України до 1 року обмеження волі з позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України - від відбуття призначеного основного покарання ОСОБА_7 звільнений з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до вироку, ОСОБА_7 22.12.2016 року о 22:20 керував технічно справним автомобілем «VolkswagenPolo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , на якому рухався зі швидкістю 50 км/год по вулиці Героїв Праці зі сторони вул. Шевченко в напрямку вул. Барабашова в м. Харкові.
В процесі руху ОСОБА_7 на керованому автомобілі, рухаючись в районі будинку 2-Б по вул. Героїв Праці м. Харкова, грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно з яким: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , 1980 р.н., яка рухалась по проїзній частині вул. Героїв Праці в попутному напрямку з автомобілем «VolkswagenPolo», з правого боку.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди згідно висновку судово-медичної експертизи №1361-А/15 від 25 січня 2016 року потерпілій ОСОБА_9 спричинені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом зовнішньої, внутрішньої кісточки і заднього краю лівої великогомілкової кістки із зсувом, підвивих стопи, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_7 , згідно висновків судово-автотехнічних експертиз №118/16 від 15.02.2016 та №183/16 від 25.02.2016 р., знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо-транспортної пригоди.
В апеляційній скарзі з доповненнями обвинувачений просить змінити вирок районного суду, скасувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Таке покарання вважає таким, що не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі. Вказав, що суд 1-ї інстанції не врахував, що його дружина на даний час не працює, т.я. доглядає дитину, у нього є мати ОСОБА_10 , 1961 р.н., яка хвора на цукровий діабет, інвалід 3-ї групи, йому доводиться возити мати на лікування в спеціалізований мед центр.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок суду 1-ї інстанції законним та обґрунтованим, обвинуваченого, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження таобговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.

Вироком районного суду обвинувачений визнаний винним за ч. 1 ст. 286 КК України, справа розглянута в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обґрунтованість засудження за вказаною статтею обвинуваченим ОСОБА_7 та іншими учасниками процесу не оспорюється, тому суд апеляційної інстанції перевіряє рішення в межах апеляції, в частині правильності призначеного покарання.

Покарання призначається відповідно до ст. 65 КК України з урахуванням ступеню суспільної небезпечності злочину, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу.

Ці вимоги закону районним судом враховано неповно.

Як видно з вироку, суд призначив покарання обвинуваченому в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України та застосував додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Але застосування додаткового покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 286 КК України, є альтернативним.

Районний суд, не мотивувавши, застосував додаткове покарання, при цьому не прийняв до уваги, що дружина обвинуваченого на даний час не працює та доглядає дитину, крім того він має мати ОСОБА_10 , яка хворіє на цукровий діабет, інвалід 3 групи, постійно лікується стаціонарно в мед центрі, тому обвинувачений багаторазово транспортував її до лікарні.

Ці обставини, які істотно пом`якшують покарання, суд 1-ї інстанції не прийняв до уваги, тому апеляційний суд вважає можливим з урахуванням наведеного, не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами до обвинуваченого.

Також, суд недостатньо врахував, що обвинувачений судимим не був, має на утриманні малолітню дитину, повністю визнав вину, розкаявся.

Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 26.04.2016 р. щодо ОСОБА_7 змінити, виключити з вироку вказівку про призначення ОСОБА_7 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на 1 рік.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: