АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/591/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №610/3686/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.84 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою начальника Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_7 про відмову у звільненні від покарання за хворобою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою стосовно засудженого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бровари Київської області, раніше судимого:

- 28 березня 2003 року Броварським міським судом

Київської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року

позбавлення волі, постановою Полтавського районного

суду Полтавської області від 14 листопада 2003 року від

відбування покарання звільнений умовно-достроково на

04 місяці 07 днів;

- 08 червня 2004 року Броварським міським судом

Київської області за ст.395 КК України до 8 місяців

арешту;

-30 червня 2006 року Броварським міським судом Київської області, з урахуванням ухвали апеляційного суду Київської області від 25 жовтня 2006 року, за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

-03 лютого 2011 року Броварським міським судом Київської області за ч.2 ст.187 КК України до 8 років

1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, -

відмовлено у задоволенні подання начальника Покровської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№17) про звільнення від покарання за хворобою.

Згідно ухвали, суд першої інстанції відмовив у задоволенні подання начальника Покровської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№17) про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання за хворобою, оскільки відсутня згода рідних і близьких на догляд за засудженим та переконливі дані про бажання та можливість продовжити ефективне лікування, він не довів свого повного виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Крім того, тяжкість злочину та дані про особу засудженого не давали суду достатніх підстав для задоволення подання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, як незаконну та необґрунтовану, постановлену, на його думку, з порушеннями вимог кримінального та кримінально виконавчого закону, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що ОСОБА_7 хворіє на тяжку хворобу, яка є підставою для звільнення засудженого від відбування покарання, та загрожує не тільки його здоров`ю, а і життю, ряд супутніх захворювань, що є наслідком прогресування хвороби, знаходиться у тяжкому фізичному стані, має бажання вилікуватися, а також, що невідбутий строк покарання є незначним.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 21 червня 2010 року, за час тримання в Чернігівському та Київському слідчих ізоляторів характеризувався посередньо, мав одне стягнення, заохочень не мав.

У Покровській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№17) ОСОБА_7 відбуває покарання з 26 жовтня 2016 року за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2011 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст.187 КК України до 8 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 23 березня 2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано засудженому ОСОБА_7 у строк покарання, призначеного вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 лютого 2011 року, строк попереднього ув`язнення з 15 червня 2010 року по 18 травня 2011 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно характеристики на ОСОБА_7 , виданої начальником Покровської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№17) від 04 листопада 2016 року, за час відбування покарання він характеризується задовільно, стягнень та заохочень не має. За нетривалий час перебування в установі вивчений недостатньо. До виконання вимог персоналу ставився сумлінно. Вину у вчиненому злочині визнав повністю. Засуджений згідно медичного висновку хворий на тяжку хворобу, що перешкоджає відбування покарання. Відбування покарання засудженим є недоцільним через неможливість його виправлення в умовах відбування покарання і застосування заходів виправного трудового впливу (а.с.4).

Крім того, із матеріалів справи не убачається наявність у засудженого близьких чи рідних, які б мали можливість здійснювати за ним догляд у разі звільнення і дали на це згоду, а також, що він буде поміщений до лікувальної установи, спроможної надати йому лікування якісно кращого рівня.

Також судом першої інстанції було враховано тяжкість вчиненого ОСОБА_7 злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відносить до тяжкого, та дані про особу засудженого ОСОБА_7 , із яких вбачається, що засуджений неодноразово судимий, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, небажання ставати на шлях виправлення і перевиховання, згідно вироку суду вину визнав частково, під час відбування покарання, до погіршення стану здоров`я і переведення на лікування, не приймав участі у програмах диференційованого виховного впливу.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 має 7 заохочень та 8 стягнень, що відповідно до ст.133 КВК України, є злісним порушенням установленого порядку відбування покарання.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 20 липня 2016 року було відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 03 березня 2017 року ОСОБА_7 було звільнено від відбування покарання на підставі ст.84 КК України.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано врахував дані про особу засудженого, тяжкість злочину, поведінку за весь час відбування покарання, не визнання вини у вчиненні злочину, що засуджений не довів свого повного виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, відсутність згоди рідних та близьких на догляд за ним та переконливих даних про бажання та можливість продовжити ефективне лікування, та обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про звільнення засудженого ОСОБА_7 від покарання за хворобою.

На підставі викладеного, керуючись ст.84 КК України, ст.ст.404, 405, 407, 419, ч.5 ст.539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 08 грудня 2016 року про відмову у звільненні засудженого ОСОБА_7 від покарання за хворобою залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді: