Справа № 461/3714/17
Провадження № 1-кс/461/3532/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2017 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000006 від 17.01.2014 року ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000006 від 17.01.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.364, ч.1 ст.367, ч.1 ст.366 КК України, відповідно до якої просить скасувати вищезазначену постанову, мотивуючи тим, що слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дії, не з`ясувавши фактичних обставин справи,не встановивши хто з посадових осіб правоохоронних органів знищив речові докази та невчасно призначив експертні дослідження виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку незаконною, винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Свої доводи мотивує тим, що оскаржувана постанова була винесена після проведення однобічного, неповного і упередженого розслідування, під час якого не було здійснено належної перевірки отриманих доказів. Вважає, що висновок слідчого про закриття кримінального провадження є однобічними і упередженими. Доказами вини посадових осіб вважає процесуальні рішення прокурорів про скасування постанов про закриття кримінальної справи, необґрунтовані та необ`єктивні постанови слідчих про відмову в порушенні кримінальних справ, висновки експертів, поверхові відписки прокурорів, тощо.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , вимоги скарги підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у скарзі. Просить скаргу задовольнити.

Під час судового розгляду скарги слідчий ОСОБА_4 проти доводів такої заперечив, зазначивши, що постанова про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, була винесена відповідно до вимог КПК України. При цьому на час винесення оскаржуваної постанови були відсутні достатні дані, що вказували на наявність складу кримінального правопорушення. При винесенні постанови про закриття кримінального провадження було додержано передбачений КПК України порядок.

Заслухавши пояснення скаржника,розглянувши доводи скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження, можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Відповідно до ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, її представника, захисника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою у розгляді скарги.

При розгляді скарги встановлено, що другим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Львівської області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2014 року за заявою ОСОБА_3 щодо можливого вчинення службового підроблення, зловживання службовим становищем та вчинення службової недбалості службовими особами органів прокуратури Львівської області та територіальних підрозділів ГУ МВС України у Львівській області, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.367, ч.1 ст.366 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 17.12.2012 року на адресу прокуратури м. Львова надійшло звернення ОСОБА_3 , яке 18.12.2012 року прокурором прокуратури м. Львова ОСОБА_5 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 18.12.2012 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.120 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000075 від 18.12.2012 року доручено слідчим СВ Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, після чого, у зв`язку із вчинення кримінального правопорушення на території Франківського району м. Львова, підслідність у вказаному провадженні визначено за СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, а 28.05.2013 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчим СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області.

23.10.2013 року за результатами проведеного розслідування слідчим СВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000075 від 18.12.2012 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, яке не оскаржено у передбаченому Законом порядку.

Аналізуючи дії прокурора прокуратури м. Львова ОСОБА_5 в частині внесення ним, на думку ОСОБА_3 , завідомо неправдивих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, орган досудового розслідування прийшов до висновку про відсутність в діях останнього складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Так, відповідно до п.п.5 п.2.1 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 69 від до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вносяться відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Тобто, внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 120 КК України не перешкоджає та не обмежує орган досудового розслідування у проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні в повному обсязі, перевіряючи в ході досудового розслідування інші можливі версії вчиненого кримінального правопорушення.

Крім цього, із звернення ОСОБА_3 встановлено, що службові особи правоохоронних органів Львівської області, на думку заявника, зловживаючи своїм службовим становищем та допускаючи службову недбалість, неодноразово, незаконно, приймали рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті його сина - ОСОБА_6 , неналежно здійснювали нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство та не виконують рішення суду в частині внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В ході досудового розслідування встановлено, що 12.09.2010 року до Журналу реєстрації заяв та повідомлень про злочини Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області внесено відомості за фактом смерті сина заявника - ОСОБА_7 .

За результатами проведення перевірки в порядку ст. 97 КПК України (в редакції 1960 року), слідчими СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області неодноразово, а саме 21.09.2010 року, 20.10.2010 року, 01.11.2010 року, 15.11.2010 року, 29.11.2010 року, 23.12.2010 року, 13.01.2011 року, 15.03.2011 року, 14.07.2011 року, 17.05.2012 року, 31.07.2012 року, 27.09.2012 року та 19.10.2012 року приймались рішення про відмову в порушенні кримінальної справи за вказаним фактом на підставі п. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року).

Водночас органами прокуратури України, а саме прокуратурою Франківського району м. Львова, прокуратурою Львівської області та Генеральною прокуратурою України як при здійсненні нагляду за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання та досудове слідство, так і за результатами розгляду скарг - ОСОБА_3 , неодноразово, а саме 05.10.2010 року, 21.10.2010 року, 04.11.2010 року, 19.11.2010 року, 13.12.2010 року, 04.01.2011 року, 01.02.2011 року, 25.06.2011 року, 25.04.2012 року, 17.05.2012 року, 20.07.2012 року, 31.07.2012 року та 18.10.2012 року, приймались рішення про скасування постанов про відмову в порушенні кримінальної справи, винесених слідчими СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, так як такі є передчасними, прийнятими всупереч вимогам ст.99 КПК України (в редакції 1960 року), тобто незаконними та підлягали скасуванню з підстав неповноти перевірки.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 15.11.2013 року, задоволено скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області від 19.10.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом смерті його сина ОСОБА_7 . На вказану ухвалу судді прокуратурою Франківського району м. Львова 24.12.2013 подано апеляційну скаргу, однак ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27.12.2013 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено та апеляційну скаргу повернуто прокурору району.

В подальшому, на виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 15.11.2013 року, прокуратурою міста Львова 13.01.2014 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за фактом смерті ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

З матеріалів проведеного досудового розслідування, в тому числі із заяви ОСОБА_3 , вбачається, що факт смерті сина заявника - ОСОБА_7 , зареєстрований у передбаченому КПК України (в редакції 1960 року) порядку та за вказаним фактом слідчими СВ Франківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області проводилась перевірка в порядку ст. 97 КПК України (в редакції 1960 року), за результатами якої приймались рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, які відповідно оскаржувались заявником у передбаченому КПК України (в редакції 1960 року) порядку. Таким чином, право ОСОБА_3 на оскарження рішення органу дізнання не порушено.

Також в ході досудового розслідування не встановлено порушень вимог кримінально-процесуального законодавства України, Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про прокуратуру» у діях службових осіб органів прокуратури Львівської області при розгляді звернень ОСОБА_3 , так як розгляд останніх проводився у передбаченому порядку та у строки, визначені вищевказаним законодавством.

Крім цього, ОСОБА_3 використав можливості судового оскарження прийнятого рішення, внаслідок чого, на підставі ухвали Франківського районного суду м. Львова від 15.11.2013 року, прокуратурою міста Львова 13.01.2014 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 за фактом смерті ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Також з`ясовано, що на даний час у провадженні Франківського ВП ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0000001 за фактом смерті ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та у провадженні органом досудового розслідування не повідомлено про підозру жодній особі.

Об`єктивну сторону злочину передбаченого ст.367 КК України, складає необхідна умова притягнення до кримінальної відповідальності за цією статтею - наявність заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам чи інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, яка згідно з п.3 примітки до ст. 364 КК України полягає у заподіянні матеріальних збитків, що у сто і більше разів перевищують неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

В ході проведення досудового розслідування у вказаному провадженні встановлено, що права ОСОБА_3 на оскарження дій (бездіяльності) органу дізнання порушені не були, а отже останньому, діяннями службових осіб органів прокуратури Львівської області та територіальних підрозділів ГУ МВС України у Львівській області, не заподіяно і не могло бути заподіяно істотної шкоди, оскільки розгляд його звернень проводився в межах передбаченої Законом процедури оскарження рішення, дій та бездіяльності відповідних службових осіб.

Також, безпосередньо ОСОБА_3 не зазначено про заподіяння йому, службовими особами органів прокуратури Львівської області та територіальних підрозділів ГУ МВС України у Львівській області істотної шкоди.

Крім цього, у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014 року, частину 3 статті 364 КК України декриміналізовано.

За результатами проведеного досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні органами досудового розслідування прокуратури Львівської області неодноразово приймались рішення про закриття кримінального провадження, востаннє 31.03.2016 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

В той же час, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 14.06.2016 року вказане рішення слідчого скасовано, зокрема виходячи з наступного - слідчі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 допитані поверхнево, не усунуто розбіжностей між постановленими ними постановами про закриття кримінальної справи/кримінального провадження та висновками експертиз.

У зв`язку із вищенаведеним, органом досудового розслідування було проведено додаткові допити вказаних свідків, за результатами проведення яких усунуто розбіжності між постановленими ними постановами про закриття кримінальної справи/кримінального провадження та висновками експертиз.

29.07.2016 року у вказаному кримінальному провадженні прийнято рішення про закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. В той же час, 28.09.2016 року вказану постанову скасовано прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні у зв`язку із не долученням висновку службового розслідування за фактом втрати працівниками органів внутрішніх справ предметів - змиви з рук трупа ОСОБА_6 та ремінь генератора на якому було виявлено повішаним ОСОБА_6 . У зв`язку із наведеним, до матеріалів кримінального провадження долучено висновок службового розслідування від 10.06.2016 року щодо втрати речей - ременя генератора автомобіля, тампонів змивів з долоней рук ОСОБА_7

31.10.2016 року у вказаному кримінальному провадженні прийнято рішення про закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. В той же час, 20.12.2016 року вказану постанову скасовано слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова. Зі змісту ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20.12.2016 року, з-поміж іншого випливає, що: «під час розгляду скарги встановлено, що по кримінальному провадженню №0000006 не з`ясованими залишились наступні обставини: хто загубив змиви слідів рук потерпілого ОСОБА_11 .? Хто загубив пальто потерпілого ОСОБА_7 ».

В той же час обставини втрати речових доказів, в тому числі змиви з рук ОСОБА_7 та резинового ременя генератора вилучені в ході огляду місця події від 14.09.2010 були, зокрема предметом службового розслідування від 10.06.2016 року.

Із аналізу змісту оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження, на думку слідчого судді, постанова є достатньо обґрунтованою і мотивованою. Слідчим оцінено зібрані докази та надано їм правову оцінку.

Норма ст.40 КПК України визначає повноваження слідчого, зокрема, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, і оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору - достатності та взаємозв`язку для при зняття відповідного процесуального рішення.

Встановлено, що 13.01.2014р. СВ Франківського ВП ГУНПУ у Львівській області розпочате кримінальне провадження №000001 за фактом смерті ОСОБА_7 , з правовою кваліфікацією кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. У цій справі триває досудове розслідування, на даний час призначено комплексну експертизу механічних пошкоджень одягу та експертизу нашарувань на одязі загиблого, проведення якої доручено експертам КНДІСЕ; тривають інші слідчі дії.

Доводи ОСОБА_3 щодо причин смерті сина ОСОБА_7 , мотиви та спосіб злочину, механізм пошкодження одягу та інші доводи, на які покликається заявник у скарзі , стосується предмету доказування саме у кримінальному провадженні №000001 від за фактом смерті ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України в главі четвертій дає визначення поняття доказів, їх належність та допустимість при визнанні відомостей доказами,зокрема,в статті 84 зазначається,що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий , прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази,документи,висновки експертів.

З аналізу означених правових норм випливає, що процесуальні рішення / постанови/ слідчого, прокурора, суду, слідчого судді, листи-відповіді слідчого та прокурора на звернення ОСОБА_3 , на які заявник покликається, як на докази наявності в діях слідчих та прокурорів складу кримінальних правовопрушень, передбачених ч.3 ст.364, ч.1 ст.367, ч.1 ст.366 КК України, не є доказами в розумінні поняття доказів, визначених в гл.4 КПК України.
Щодо висновкам експертів, на які вказує ОСОБА_3 , як на доказ вини службових осіб, то такі проведені в межах кримінального провадження №000001 від за фактом смерті ОСОБА_7 і оцінка таким доказам відповідно до ст.94 КПК України буде надана слідчим, прокурором чи судом за їх внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом; кожен доказ оцінюється з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування , яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Таким чином, слідчим в повні мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому кримінально процесуальному порядку докази, виходячи із обставин кримінального провадження у відповідності до вимог ст.94 КПК України

На підставі вказаного, приходжу до висновку про необґрунтованість поданої ОСОБА_3 скарги на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000006 від 17.01.2014 року, оскільки факти викладені у його скарзі не знайшли свого підтвердження під час розгляду.

Керуючись ст.ст. 22, 55, 303, 304, 306, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 31.03.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000006 від 17.01.2014 року - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .