У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту наавтомобіль марки «Мерседес Бенц» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 мешканцю АДРЕСА_1 та яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 , -
ВСТАНОВИВ:
З клопотання та доданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, відомості про які 05 липня 2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2017 близько 19.00 год. ОСОБА_4 , знаходячись на проїжджій частині вулиці біля будинку №173 в с.Стужиця, Вилокоберезнянського району, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх з метою вбивства, дістав з салону свого автомобілю марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі дороги, пістолет невстановленого зразка, та, тримаючи пістолет в правій руці, здійснив один прицільний постріл в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , який йшов йому на зустріч, чим саме спричинив вогнепальне проникаюче поранення грудної клітки справа, гематоррекс, травматичний шок 2 ступеня потерпілому ОСОБА_7 . Однак, свій умисел на позбавлення життя до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілого ОСОБА_7 вчасно було доставлено до Великоберезнянської районної лікарні та надано медичну допомогу.

Як вбачається з клопотання, 01.08.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України в рамках кримінального провадження №0000229. 19.08.2017 в ході огляду автомобіля марки «Мерседес Бенц» НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в якому останній зберігав пістолет, з якого він 04.07.2017 заподіяв вогнепального поранення ОСОБА_7 , було вилучено зазначений автомобіль та поміщено на штраф майданчик Великоберезнянського ВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області з метою відшкодування цивільного позову. На підставі здобутих доказів є підстави вважати, що на автомобілі наявні сліди злочину, які можуть бути використані як доказ, а тому з метою збереження речових доказів, а також з метою відшкодування цивільного позову, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому.
Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, зазначивши, що клопотання не відповідає вимогам ст.170-171 КПК України, відсутніми є дані про наявність ознак передбачених ст. 98 КПК України, щодо зазначеного автомобіля. При цьому огляд зазначеного автомобіля проводився після спливу значного проміжку часу, за добровільною згодою власника автомобіля, жодних даних про наяаність ознак речового доказу при огляді встановлено не було.
Заслухавши пояснення слідчого, пояснення представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Необхідність накладення арешту на майно слідчий обґрунтовує метою збереження речових доказів, а також відшкодування цивільного позову.

Частина 3 ст. 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів клопотання, 19.08.2017 року за згодою ОСОБА_4 проведено огляд автомобіля марки «Мерседес Бенц» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 мешканцю АДРЕСА_1 та яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

При цьому в протоколі огляду від 19.08.2017 року відсутні будь-які дані про те, що вищезазначений автомобіль містить на собі будь-які сліди злочину чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження, однак, зазначений автомобіль був поміщений на штраф майданчик Великоберезнянського ВР Ужгородського ВП ГуНП в Закарпатській області.
Відсутніми також є інші ознаки речового доказу, а саме те, що вказаний автомобіль був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, був об`єктом кримінально протиправних дій, чи набутий кримінально протиправним шляхом.
Таким чином, посилання слідчого у клопотанні на достатність підстав вважати, що вилучений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні є необгрунтованим, так як не підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Посилання слідчого на необхідність накладення арешту на майно з метою відшкодування цивільного позову також не підтверджено жодними даними, оскільки ним не надано будь-яких даних про наявність цивільного позову та його розмір.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати знищення, використання перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Водночас, як вбачається з матеріалів клопотання, з часу вчинення правопорушення 04.07.2017 року до часу проведення огляду 19.08.2017 року, ОСОБА_4 не вчиняв жодних дій спрямованих на приховування, пошкодження, знищення чи інших подібних дій, надав добровільну згоду на проведення огляду вказаного автомобіля.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до переконання, про відсутність підстав для накладення арешту на зазначений в клопотанні автомобіль, у зв`язку з відсутністю даних про його відповідність критеріям передбаченим ч.1 ст. 98 КПК України, наявності та розміру цивільного позову, та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України, а тому вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту наавтомобіль марки «Мерседес Бенц» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 мешканцю АДРЕСА_1 та яким користується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1