Провадження 1кп-200/130/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 серпня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001258, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єлизаветівка Царичанського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою вищою освітою, розлученого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно працюючого оператором гофролінії ТОВ «Вініл», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2016 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_7 , знаходячись по пр. Б. Хмельницького, 129 (вул. Г. Сталінграду) у м. Дніпро, на проїжджій частині дороги, будучі у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи норми суспільної моралі з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, порушуючи загально прийняті правила та норми поведінки у суспільстві і побуті, почав безпричинно та грубо виражатися нецензурною лайкою в бік ОСОБА_6 , після чого розбив ліве переднє скло на автомобілі «Таврія» д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді садна та гематоми шиї, гематоми верхньої третини лівого плеча, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, що за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день). Хуліганські дії ОСОБА_7 привернули увагу сторонніх громадян, які проходили поруч та один з яких, побачивши патрульний автомобіль «102», який їхав повз, зупинив його та попросив допомоги у співробітників поліції. Після чого інспектори поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в той час несли службу з охорони громадського порядку та пересувалися по пр. Б. Хмельницького (вул. Г. Сталінграду) у м. Дніпро на службовому автомобілі д/з 2619, припаркували автомобіль та направилися в бік ОСОБА_7 з метою припинити його хуліганські дії. У подальшому ОСОБА_7 було усно попереджено працівником поліції ОСОБА_10 про недопустимість такої поведінки у громадському місці. ОСОБА_7 , у свою чергу, на зауваження не реагував, вів себе зухвало та продовжував нецензурно висловлюватися у бік ОСОБА_6 та інших оточуючих, чим порушував норми суспільної моралі та поведінки, а після чого, ігноруючи законні вимоги інспектора патрульної служби ОСОБА_10 про припинення протиправних дій, діючи умисно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар ногою в ліве стегно інспектору патрульної поліції Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_10 , чим здійснив фізичний опір працівнику правоохоронного органу, який намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_7 та виконував свої службові обов`язки щодо охорони громадського порядку, спричинивши останньому фізичний біль та продовжував здійснювати свої хуліганські дії і по відношенню до співробітників поліції.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнав частково та у суді спочатку пояснив, що 12.03.2016 року близько 21.00 години він, керуючи автомобілем «Деу Ланос», разом зі своєю співмешканкою, рухався по пр. Б. Хмельницького (вул. Г. Сталінграду). Під час руху його автомобіль підрізав автомобіль «Таврія». Він догнав цей автомобіль, і перекривши йому рух, зупинив його, вийшов з автомобіля і підійшов до автомобіля «Таврія» щоб розібратися з водієм цього автомобіля. Водій автомобіля «Таврія», раніше незнайомий ОСОБА_6 зачинив двері та вікна автомобіля. Після того, як він розбив скло на автомобілі «Таврія», ОСОБА_6 вийшов з автомобіля, і вони почали битися, при цьому він тримав ОСОБА_6 за куртку і наніс йому декілька ударів в голову. Після цього під`їхали поліцейські, які надягнули на нього кайданки та поклали на землю. Поліцейські просили, щоб він заспокоївся, і оскільки він був дуже злий, він виривався і випадково штовхнув одного з поліцейських в ногу. Після чого він був доставлений в відділ поліції, де на нього були складені адміністративні протоколи, у тому числі і за керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, так як він в той день випив 200 гр. горілки і сів за кермо.

У подальших судових засіданнях обвинувачений змінив свої покази та пояснив, що з причини створення ОСОБА_12 під час слідування аварійної ситуації він його наздогнав та зупинив автомобіль. Вийшовши з автомобіля він хотів поговорити з водієм про недопустимість порушення правил дорожнього руху. Однак ОСОБА_12 вискочив з автомобіля, при цьому з силою закрив двері автомобіля від чого скло в ньому розбилося, потім ОСОБА_12 почав його бити. Навкруги було багато людей, які також його били. Вони всі були в чорному одязі, і він не вирізняв серед них поліцейських, крім того він намагався оборонятися, але його повалили, вдарили по голові і він не пам`ятає подальших подій. Потім він пам`ятає, себе вже в кайданках в відділку поліції. Зміну показів обумовлює тим, що обмовляв себе самостійно т.я. йому прокурор обіцяв умовний термін, а після укладання договорів з захисниками та обговорення з ними позиції захисту він вирішив поміняти покази та змінити свою позицію щодо визнання провини.

Незважаючи на показання обвинуваченого, провина обвинуваченого повністю підтверджується доказами, дослідженими у судовому засіданні:

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в суді пояснив, що 12.03.2016 року приблизно о 21.00 годині він, керуючи автомобілем «Таврія», рухався по пр. Б. Хмельницького (вул. Г. Сталінграду) у м. Дніпро. Під час руху він зупинився, щоб пропустити жінку пішохода. Правил дорожнього руху він не порушував, аварійних ситуацій на дорозі не допускав в той день. В цей час позаду нього рухався автомобіль «Деу Ланос», який спочатку, коли він пропускав пішохода, блимав йому фарами, а потім підрізавши його, зупинився попереду, змусивши тим самим і його зупинитися. З цього автомобіля вийшов раніше незнайомий ОСОБА_7 , який почав кричати на нього нецензурною лайкою, вимагаючи вийти з автомобіля. Він не виходив, а продовжував сидіти в автомобілі. Потім ОСОБА_13 розбив скло в передній водійській двері та почав витягувати його з автомобіля. Тоді він відкрив двері і фактично ОСОБА_13 його витягнув з салону автомобіля, після чого почав бити, говорячи при цьому, що навчить його водити автомобіль. ОСОБА_7 наніс йому руками близько 10 ударів у голову. Він оборонявся і також наніс йому декілька ударів по голові. Під час нанесення йому ОСОБА_13 ударів він падав, ОСОБА_7 висловлювався на його адресу нецензурною лайкою. Разом з ним в автомобілі їхала знайома дівчина, але вона не виходила з автомобіля. Навкруги них почав збирати натовп людей, які майже не втручалися в бійку, а тільки просили Кияницю припинити бійку. Через деякий час під`їхали поліцейські, вони намагалися припинити дії ОСОБА_7 , і тому спочатку просили його заспокоїтися. Але він виривався від них, намагався продовжувати наносити йому удари, махав ногами і при цьому вдарив ногою по нозі поліцейського, і щоб його заспокоїти, поліцейські повалили його на землю та наділи на нього кайданки. Потім прибули ще декілька поліцейських. Але ОСОБА_7 і після цього не заспокоювався, продовжував лаятися, штовхав поліцейських, ногою збив у одного з них нагрудну камеру. Крім того, в процесі зазначених подій до нього підбігла дружина ОСОБА_7 , яка вдарила його скляною пляшкою по голові. В місці події було достатнє міське освітлення, і він відразу побачив поліцейських, оскільки вони були одягнені в формений одяг, у них були значки, головні убори зі знаком. Кияниця при ньому одному з поліцейських казав, що впізнав його і ось вони і зустрілися. Від отриманих від ОСОБА_13 побоїв він лікувався у лікарні. Під час захисту від ударів ОСОБА_13 він міг спричинити йому деякі тілесні пошкодження в області голови.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який у суді пояснив, що він працює інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську. 12.03.2016 року у вечірній час, коли він разом з напарником ОСОБА_11 знаходилися на службі та рухалися на службовому автомобілі по вул. Г. Сталінграду м. Дніпро, їх почали зупиняти люди та показувати у бік буд. 129. Вони приїхали на це місце, першим з автомобіля вийшов ОСОБА_11 , який підбіг до раніше незнайомого ОСОБА_7 в той момент, коли останній замахувався кулаками на потерпілого. Робакідзе обхватив ОСОБА_7 позаду за тулуб, а він підійшовши, почав йому казати, щоб він заспокоївся. Але ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, що було очевидно по його зовнішньому вигляді, не реагував на його вимоги, продовжував висловлюватися нецензурною лайкою та опиратися. При цьому він вдарив його ногою по нозі в область стегна, спричинивши фізичний біль. Щоб заспокоїти ОСОБА_7 він завалив його на землю та надів на нього кайданки. Робакідзе в цей час викликав допомогу. Коли ОСОБА_7 лежав на землі, він продовжував брикатися, намагався завдавати ударів потерпілому. Після чого приїхали інші працівники поліції і ОСОБА_7 був затриманий та доставлений у відділ поліції. Вони були одягнені в формений одяг, у них були жетони та формені головні убори, тому вони відрізнялися від оточуючих осіб. При них ніхто з оточуючих Кияницю не бив, вони його також не били. Застосовували фізичну силу тільки для того, щоб його заспокоїти, одягнути кайданки. Коли вони опинилися на місці пригоди потерпілий вже мав на обличчі сліди побоїв, скло в автомобілі вже було розбите. Він стверджував про те, що ОСОБА_13 зрозумів, що перед ним знаходяться поліцейські, оскільки він його впізнав і сказав, що ось і зустрілися. Раніше він вже зустрічався з Кияницею по роботі та складав щодо нього адміністративний матеріал. Коли до нього так промовив ОСОБА_13 він його також впізнав.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який у суді пояснив, що він працює інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Дніпропетровську. 12.03.2016 оку близько 21.00 години він разом з напарником ОСОБА_10 на службовому автомобілі рухалися по вул. Г. Сталінграду у м. Дніпропетровську. Під час руху вони побачили скупчення людей на трамвайних коліях, деякі з яких їх зупиняли. Коли вони під`їхали на місце, він перший вийшов з автомобіля. Він побачив раніше незнайомого ОСОБА_7 , який був в неадекватному стані та намагався вдарити потерпілого. Щоб заспокоїти ОСОБА_7 він обхватив його тулуб руками позаду та просив словесно заспокоїтися. Після чого підійшов його напарник ОСОБА_10 і вони вдвох намагалися заспокоїти ОСОБА_7 словесно. ОСОБА_7 поводив себе агресивно, висловлювався нецензурною лайкою, на їх зауваження припинити хуліганські дії він не реагував, а також не виконав їх законні вимоги. Він намагався вирватися, махав ногами і намагався вдарити потерпілого. Вони тривалий час не могли надягнути на ОСОБА_7 кайданки і в якийсь момент його спротиву він вдарив ОСОБА_10 ногою у стегно. Вони його поклали на землю і одягнули кайданки, однак коли потім його підняли він продовжив намагатися вдарити потерпілого та вирватися. Оскільки ОСОБА_7 не заспокоювався та поводив себе агресивно, вони вимушені були викликати допомогу і коли приїхав ще один екіпаж поліції, ОСОБА_7 при спробі вирватися збив нагрудну камеру іншому поліцейському. ОСОБА_7 своїми діями проявляв неповагу до оточуючих та них, як працівників поліції. На місці події стояли автомобілі «Таврія» та «Деу Ланос». Зі слів очевидців стало відомо, що конфлікт почався на дорозі і ОСОБА_7 зупинив автомобіль потерпілого. Вони були одягнені в формений одяг, у них були жетони та формені головні убори, тому вони відрізнялися від оточуючих осіб. При них ніхто з оточуючих Кияницю не бив, вони його також не били. Застосовували фізичну силу тільки для того, щоб його заспокоїти, одягнути кайданки. Коли вони опинилися на місці пригоди потерпілий вже мав на обличчі сліди побоїв, скло в автомобілі вже було розбите. Кияниця впізнав його напарника, бо сказав йому, щось на кшталт ось і зустрілися.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , який в суді пояснив, що у березні 2016 року, коли точно вже не пам`ятає, близько 22.00 години він, проїжджаючи по вул. Казакевича у м. Дніпро, на перехресті звернув увагу на два автомобіля, які стояли з увімкнутими аварійними сигналами на трамвайних коліях. Він побачив, як раніше незнайомий ОСОБА_15 бив потерпілого, який сидів в автомобілі, через вікно, при цьому скло на вікні автомобіля було розбите. Він підійшов до ОСОБА_7 , щоб його заспокоїти, але той навіть не звернув уваги на його слова. В цей час під`їхали поліцейські, які зупинилися і також підійшли. Поліцейські намагалися заспокоїти Кияницю. Але ОСОБА_7 не реагував на вимоги поліцейських припинити свої дії, висловлювався нецензурною лайкою, а коли поліцейські намагалися надягнути на нього кайданки, ОСОБА_7 вдарив одного з поліцейських ногою в пах або по нозі.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка у суді пояснила, що у березні 2016 року у вечірній час вона разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 на його автомобілі рухалися по вул. Г.Сталінграду у м. Дніпро. Під час руху будь яких аварійних ситуацій не було, але їх автомобіль почав прижимати до трамвайних рейок автомобіль «Деу Ланос», у зв`язку з чим вони вимушені були зупинитися. З автомобіля «Деу Ланос» вискочив раніше незнайомий ОСОБА_7 який підбіг до їх автомобіля, розбив скло водійської двері та намагався витягнути ОСОБА_6 з салону автомобіля при цьому бив його. Після того, як ОСОБА_6 він витягнув на вулицю, почав його бити. Біля них почали збиратися люди і зупинилися поліцейські, які в той час проїжджали мимо. ОСОБА_7 чинив опір працівникам поліції, висловлювався нецензурною лайкою, поводив себе дуже агресивно. ОСОБА_7 під час нанесення ударів ОСОБА_6 порвав йому куртку, а жінка, яка знаходилася в автомобілі «Деу Ланос», під час бійки на вулиці, вдарила ОСОБА_6 пляшкою по голові. Серед людей, які знаходилися на місці події, їх знайомих не було. Кияницю ніхто не бив, Фашаян тільки від нього захищався.

А також письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-протоколом огляду місця події від 12.03.2016 року, згідно якого був оглянутий автомобіль ЗАЗ «Таврія» д/н НОМЕР_1 з фургоном, яким керував водій ОСОБА_6 , розташований на проїжджій частині на вул. Г. Сталінграду у м. Дніпро біля трамвайної колії напроти буд. № 129. В ході огляду, на автомобілі виявлені пошкодження у вигляді розбитого скла на водійській двері та виявлені сліди речовини бурого кольору; в салоні автомобіля виявлені фрагменти скла, а також курточка з розрізом тканини зі слідами речовини бурого кольору. ( т.1 а.с. 10-15).

-медичними довідками потерпілого ОСОБА_6 ( т.1 а.с. 30-42).

-висновком судово-медичної експертизи № 1374-е від 08.04.2016 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодженні у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, саднини та гематоми шиї, гематоми верхньої третини лівого плеча. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, можливо, що вони могли утворитися не менш як від трьох механічних дій тупим твердим предметом (предметами) у строк не задовго до надходження потерпілого до медичного закладу, тобто в термін, на який вказав потерпілий та слідчий у постанові. ( т.1 а.с. 27-29).

-довідкою КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» № 168 від 13.03.2016 року, згідно якої гр. ОСОБА_10 звертався до лікарні з діагнозом: забій верхньої третини лівого стегна. ( т.1 а.с. 57).

-висновком судово-медичної експертизи № 1300-е від 02.03.2016 року, згідно якого за даними медичної документації у гр. ОСОБА_10 був клінічно встановлений діагноз: «забій верхньої третини лівого стегна», однак даний діагноз носить констатуючий характер, об`єктивно (наявністю тілесних ушкоджень синців, саден, кровили вів тощо за даними медичної документації та наслідків від їх загоєння на момент огляду) не підтверджений, тому судово-медичній оцінці по ступеню тяжкості не підлягає. ( т.1 а.с. 66-68).

-копією проколу про адміністративне правопорушення від 12.03.2016 року, складеного відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 130 КУпАП. ( т.1 а.с. 108).

-копією висновку КЗ «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР» № 242 від 12.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_7 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. ( т.1 а.с. 109).

-речовими доказами курточкою потерпілого ОСОБА_6 яка знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Бабушкінського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області, конвертом зі слідами речовини бурого кольору, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження. ( т.1 а.с. 15-17).

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого доведена повністю, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи. Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , що виразилися у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, пов`язаному з опором представникові влади, правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 296 КК України.

Суд не може розцінювати як доказ невинуватості обвинуваченого у вчиненні злочину його пояснення щодо того, що першим розпочав бійку потерпілий, його били всі присутні на місці пригоди особи і він від них оборонявся при цьому не бачив поліцейських, а також він скло не розбивав в автомобілі потерпілого, а його розбив сам потерпілий, а він хотів тільки зробити йому зауваження з приводу порушення правил дорожнього руху та вважає, що вони дані ним з метою ухилення від відповідальності за скоєне та пом`якшення становища. Провина обвинуваченого саме у вчиненні хуліганства відносно потерпілого з опором працівникам поліції підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який, як в ході досудового слідства так і в суді давав послідовні покази щодо обставин вчинення злочину і пояснював, що саме обвинувачений зупинив його авто, розбив скло в двері автомобіля, витягнув його та почав бити, при цьому висловлюючись нецензурною лайкою, не припиняючи свої дії навіть у присутності поліцейських та не реагуючи на їх прохання заспокоїтися. Покази потерпілого об`єктивно підтверджуються показами свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 щодо причин конфлікту та поведінки ОСОБА_13 та його дій на місці пригоди, висновком судово-медичної експертизи, яким встановлені тілесні пошкодження у потерпілого, протоколом огляду місця пригоди, в ході якого встановлено факт розбиття скла на автомобілі потерпілого та пошкодження куртки в яку він був одягнений, а також іншими доказами у їх сукупності. Крім того, покази потерпілого та свідків підтверджувалися показами обвинуваченого наданими ним у суді на початку розгляду справи, які не мали протиріч між собою. Крім того, обвинувачений під час розгляду справи неодноразово змінював покази, що також свідчить про надуманість його версії.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений раніше з потерпілим та свідками, в тому числі робітниками поліції, не були особисто знайомими, між ними не має неприязних стосунків, а тому у потерпілого та свідків не має приводів оговорювати обвинуваченого. Складання свідком ОСОБА_17 у відношенні ОСОБА_13 адміністративного протоколу раніше під час несення служби, виходячи з обставин його появи на місці пригоди також під час несення служби та у зв`язку зі своїми посадовими обов`язками, не свідчить про наявність у зазначеного свідка приводу оговорювати обвинуваченого.

Встановлені висновком судово-медичної експертизи № 1019 від 14.03.2016 року тілесні пошкодження у ОСОБА_7 не підтверджують версію обвинуваченого, оскільки можливість спричинення тілесних пошкоджень виявлених у ОСОБА_13 на обличчі та голові не заперечує потерпілий під час захисту від ударів останнього при вчиненні ним злочину, а походження тілесних пошкоджень на верхніх кінцівках визначається застосуванням до ОСОБА_13 кайданків та його активних діях при опорі при цьому та у подальших його діях.

Таким чином, місце вчинення правопорушення, нікчемність приводу для сварки та спричинення тілесних пошкоджень обвинуваченим потерпілому, обставини спричинення потерпілому тілесних пошкоджень та поведінка обвинуваченого під час їх спричинення, активний опір працівникам поліції з спричиненням фізичного болю одному з них, свідчить про вчинення обвинуваченим саме хуліганства відносно потерпілого з особливою зухвалістю, з опором представникам влади.

Свідчення свідка ОСОБА_21 дані нею в судовому засіданні, щодо обставин початку конфлікту і щодо не вчинення ОСОБА_13 злочину, а навпаки його побиття потерпілим та іншими присутніми особами, суд оцінює критично і не може покласти в основу вироку як доказ невинуватості обвинуваченого, оскільки вони дані з відчуття помилкового співчуття і розцінює їх як бажання пом`якшити відповідальність обвинуваченого, оскільки свідчення свідка мають протиріччя та суперечать зібраним у справі і дослідженим в суді доказам послідовними свідченнями потерпілого та свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Свідчення свідка ОСОБА_22 дані ним в судовому засіданні, щодо обставин початку конфлікту, розбиття скла в автомобілі та побиття обвинуваченого іншими особами, суд оцінює критично і не може покласти в основу вироку як доказ невинуватості обвинуваченого, оскільки вони дані з відчуття помилкового співчуття і розцінює їх як бажання пом`якшити відповідальність обвинуваченого, оскільки свідчення свідків мають протиріччя та суперечать зібраним у справі і дослідженим в суді доказам послідовними свідченнями потерпілого та свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, враховуючи тяжкість та обставини скоєного, обтяжуючі покарання обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем реєстрації та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 повинно бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі у межах строку, визначеного санкцією статті Кримінального кодексу України, що є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази куртка потерпілого ОСОБА_6 , підлягає поверненню законному володільцю, а конверт зі слідами речовини бурого кольору зберіганню у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ
Визнати винним ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі з відбуттям покарання в установі закритого типу.

Строк покарання рахувати з дня фактичного затримання обвинуваченого.

Речові докази:

-куртку потерпілого ОСОБА_6 , яка знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Бабушкінського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області повернути ОСОБА_6 ;

-конверт зі слідами речовини бурого кольору, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження зберігати у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровськ ОСОБА_1