Справа № 159/3949/16-к Провадження № 11-сс/773/16/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні перебуває одна малолітня дитина, не працює, раніше судимого:
- 11.01.2006 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з іспитовим строком три роки;
- 30.01.2007 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі; на підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2006 року та остаточно призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі; звільнений 27.06.2012 року за відбуттям строку покарання;
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 355 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 до 26 січня 2017 року включно.

У поданій апеляційній скарзі підозрюваний вказує на те, що в ухвалі слідчого судді не доведено обґрунтованості пред`явленої йому підозри. Посилається на наявність доказів, які свідчать про його непричетність до скоєння даних злочинів. Вважає кримінальне провадження щодо нього сфабрикованим та просить звільнити його з-під варти.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляцію в повному обсязі, прокурора, який її заперечив, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 176-178 КПК України, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» запобіжний захід тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньою необхідністю і, як останній захід, при наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний чи обвинувачуваний буде намагатися ухилятися від слідства й суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджатиме встановленню істини у справі, продовжуватиме злочинну діяльність.

Згідно ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні, поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 22 жовтня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0002278 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

26 жовтня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Постановою прокурора Ковельської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 13 грудня 2016 року матеріали кримінального провадження № 0002278, внесеного до ЄРДР 22 жовтня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, були об`єднані з матеріалами кримінальних проваджень № 0000020, внесеного до ЄРДР 16 січня 2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України, та № 0002733, внесеного до ЄРДР 13 грудня 2016 року за ч. 3 ст. 355 КК України. Об`єднаному кримінальному провадженню було присвоєно № 0000020.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 жовтня 2016 року підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 24 грудня 2016 року включно. Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07 листопада 2016 року вказане рішення залишено без змін.

У зв`язку із закінченням строку тримання під вартою слідчий звернувся до суду із клопотанням про його продовження.

Продовжуючи підозрюваному винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 355 КК України, які за ступенем тяжкості належать до категорії особливо тяжкого, тяжкого та невеликої тяжкості злочинів.

Крім того, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та непогашену у законному порядку судимість, раніше перебував у місцях позбавлення волі за тяжкі корисливі злочини, неодноразово був оголошений у розшук, проте на шлях виправлення не став.

Слідчим суддею взято до уваги відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме постійного місця роботи та сталого заробітку.

Апеляційним судом встановлено, що раніше заявлені ризики не зменшилися, оскільки ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тому твердження апелянта про недоведеність слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід, та наявність достатніх і обґрунтованих підстав для його продовження.

Апеляційний суд вважає, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду провадження.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких підозрюваний просить скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити його з-під варти, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 . залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2016 року про продовження строку тримання під вартою щодо нього до 26 січня 2017 року включно, без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Головуючий
Судді