провадження №1-кп/389/34/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2017 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000002 від 01 січня 2016 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Знам`янка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта неповна середня, працюючий зварювальником в ПП «Агро», одружений, на утриманні 1 малолітня дитина, місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13 січня 2005 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки; 01 серпня 2006 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 02 червня 2009 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст.187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 19 вересня 2013 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, 23 грудня 2015 року знятий з обліку Знам`янського МРВ пробації на підставі ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 листопада 2015 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, -

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, за наступних обставин.

В листопаді 2015 року (точної дати під час провадження досудового розслідування встановити не представилось можливим), приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_3 знаходився біля гаражу домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , через незачинені ворота, проник до указаного гаражу, звідки таємно, повторно, викрав належний ОСОБА_7 зварювальний апарат «EDON ММА250», вартістю 1935 грн.

Крім того, 01 січня 2016 року, приблизно о 02.00 годині, ОСОБА_3 знаходився біля домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, а саме на крадіжку, належних ОСОБА_5 грошових коштів.

Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , через незачинену вхідну хвіртку, проник на огороджену територію домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , після чого, через незачинені вхідні двері, проник до житлового будинку. Перебуваючи безпосередньо у житловому будинку, ОСОБА_3 був помічений ОСОБА_5 , яка у цей час знаходилася у вказаному будинку.

У цей час, у ОСОБА_3 виник умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло. Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , в присутності ОСОБА_5 , не зважаючи на її зауваження, розуміючи, що його дії помічені ОСОБА_5 , із шафи в кімнаті, повторно, відкрито, викрав належні останній грошові кошти у сумі в сумі 250 доларів США, що в перерахунку за курсом НБУ, станом на 01 січня 2016 року, становить 6000 грн. 17 коп., після цього ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 грн. 17 коп.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3. ст.185, ч.3 ст.186 КК України визнав повністю, надав суду показання, відповідно до яких дійсно, в листопаді 2015 року, приблизно о 21-22 годині, прийшов до потерпілого ОСОБА_7 , побачив, що у останнього відчинений гараж, зайшов в гараж, побачив там зварювальний апарат і, маючи намір провчити ОСОБА_7 , щоб той зачиняв двері, забрав зварювальний апарат та переніс до себе до дому, а через два дні повернув його ОСОБА_7

1 січня 2016 року прийшов в дім до потерпілої ОСОБА_5 , щоб взяти куртку для її сина. Оскільки двері були відчинені, зайшов до будинку, з шафи, взяв теку з паперами, оскільки від ОСОБА_5 знав, що там зберігаються грошові кошти. Потерпіла ОСОБА_5 побачила його та стала щось кричати, однак він, не реагуючи на її зауваження, втік з грошима.

В скоєному щиро кається, просить суворо не карати.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положення ч.3 ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, потерпіла, обвинувачений, захисник, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення та відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість скоєних кримінальних правопорушень, які закон класифікує як тяжкі злочини, особу ОСОБА_3 , що він раніше судимий, займається суспільно-корисною працею, характеризується за місцем проживання та роботи позитивно, досудову доповідь, в якій, незважаючи на її висновок, вказано, що обвинувачений позитивно характеризується, проживає з сім`єю, має на утриманні малолітнього сина та сім`я очікує на другу дитину, має плани на майбутнє, кримінальних зв`язків не підтримує.

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд, інкриміновані досудовим слідством ОСОБА_3 , як обтяжуючі обставини, повторність та рецидив злочинів, не приймає до уваги, виходячи з того, що, відповідно до ст.35, ч.4 ст.67 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.06.2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів і їх правові наслідки», законодавець визначив, що в разі, коли будь-яка обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

У статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
В рішенні «Бемер проти Німеччини» (заява 37568/97 п.61 від 03.10.2002 року), Європейський Суд з прав людини зазначив, що «виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз…суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою».
Враховуючи тяжкість скоєних ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, поведінку після злочинів та умови теперішнього життя обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до останнього положення ст.75 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 від заявленого цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 6500 грн. заподіяної майнової шкоди під час судового розгляду відмовилась, в зв`язку з добровільним відшкодуванням заподіяної шкоди.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обрана.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України і призначити покарання : за ч.3 ст.185 КК України у виді 4 років позбавлення волі; за ч.3 ст.186 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

У відповідності з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України, на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: копію страхового полісу обов`язкового страхування ОСОБА_8 , копію ідентифікаційного коду на ім`я ОСОБА_9 , 3 копії довідки про реєстрацію на ім`я ОСОБА_8 , 3 копії виписки з домової книги на ім`я ОСОБА_8 , 3 копії свідоцтва про присвоєння коду платника податків на ім`я ОСОБА_8 , 3 копії страхового свідоцтва обов`язкового пенсійного страхування на ім`я ОСОБА_8 , копії сторінок трудової книжки, копію довідки про склад сім`ї ОСОБА_10 , копію акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_10 , договір про надання платіжної картки «ОЩАДБАНКУ» на ім`я ОСОБА_5 , 7 фотографій, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити на зберіганні у останньої; зварювальний апарат «EDON ММА250», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити на зберіганні у останнього.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, шляхом подачі апеляційної скарги, через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області, протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 .