Справа № 585/2645/16-к
Номер провадження 1-кп/585/40/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2017 року м.Ромни
Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Ромни кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, укладальника-пакувальника зефіру ТОВ «Ромни-кондитер», неодруженого, мешканця б. АДРЕСА_1 , не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Близько 2 години 1 травня 2016 року, ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання в б. АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_7 та розмовляли в дворі на лавці. В ході розмови між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 ображав ОСОБА_6 грубою нецензурною лайкою. В подальшому сварка переросла в бійку, в ході якої вони наносили один одному удари в різні частини тіла. Під час бійки, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані необхідної оборони та перевищуючи її межі, почав наносити своєму батькові, який лежав на землі, удари по обличчю бічною стороною долоні руки. Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи перевищувати межі необхідної оборони, ОСОБА_6 встав на повен зріст і став наносити удари ногами по обличчю, тулубу, руках і ногах протерпілого. Після того, як ОСОБА_7 намагався підвестися із землі, ОСОБА_6 , знайшовши дерев`яну палицю, і перевищуючи межі необхідної оборони, наніс нею удар по спині ОСОБА_7 . Далі ОСОБА_6 , перевищуючи межі необхідної оброни, декілька разів підплигнув в гору та приземлився ногами на груди батька. В результаті вказаних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження, від яких останній помер на місяці події. Згідно висновку експерта № 101 від 13 червня 2016 року судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 1 травня 2016 року були виявлені множинні тілесні ушкодження, які включать в себе наступні компоненти: А) травми голови синці на повіках обох очей, що переходять на праву вискову ділянку, на праву вушну раковину, на слизову верхньої губи, садна в області спинки носа, лівої щоки, лівої скулової ділянки, лівої вушної раковини, підборіддя, забійна рана нижньої губи, крововилив в м`які тканини голови зі сторони кісток черепа і лівої лобно-тім`янно-висково-потиличної ділянки, правої вискової м`язи і в лобній частині; Б) травми грудної клітини множинні синці, садна по всій поверхні грудної клітини, множинні крововиливи в м`які тканини, переломи з 2 по 3 ребро з права по навоклогрудинній лінії, з 1 по 9 ребро з права від середньої ключичної до передньої підпахвової лінії по низхідній, з 6 по 7 ребро з права по лопатковій лінії, хрящової частини з 2 по 6 ребро зліва, з 2 по 9 ребро зліва по середній ключичній лінії, з 5 по 10 ребро зліва по задній підпахвовій лінії, з 5 по 10 ребро по навколохребетній лінії, з 2 по 3 ребро зліва по лопатковій ділянці, з крововиливами темно-червоного кольору в навколишні м`які тканини і з пошкодженням пристінкової плеври, крововилив в передню стінку навколосерцевої сорочки і під вісцеральну плевру обох легень, крововиливи в плевральні порожнини (близько 1200 мл. ліву, близько 600 мл. праву; В) травма живота синці, садна попереково-крижової області, крововилив в м`які тканини попереково-крижової області, крововилив в навколо ниркову клітковину, більше з права і передню стінку шлунка, розрив лівої нирки, крововилив в черевну порожнину (150 мл.); Г) травми верхніх і нижніх кінцівок - закритий перелом акроміального кінця лівої ключиці, множинні синці і садна верхніх і нижніх кінцівок. Колір синців і крововиливів в м`які тканини, стан саден, сліди крові в дихальних шляхах, крововиливи в черевну порожнину і плевральні порожнини, наявність крововиливів в м`які тканини в області переломів, дані судово-медичних та гістологічних досліджень вказують на те, що вони могли бути спричинені за життя, і можуть мати строк давності до 1-ї доби. Характер ушкоджень вказує на те, що вони могли утворитися в результаті травматичних контактів з тупими твердими предметами. Точно встановити якими саме предметами були спричинені вищевказані тілесні ушкодження не представилося можливим, так як видоспецифічні ознаки придатні для ідентифікації на м`яких тканинах і кістках не відобразилися, при цьому неможна виключати можливості утворення їх в результаті ударів кулаками, частинами ніг взутих у взуття чи іншими предметами, що знаходилися в руках нападаючого (нападаючих). Виходячи з локалізації ушкоджень, можна припускати, що в момент їх спричинення пози потерпілого і нападаючого (нападаючих) могли змінюватися. Неможна виключити, що частина ушкоджень в області верхніх кінцівок у потерпілого могли утворитися при спробі захищатися від нанесених йому ударів. В момент спричинення тілесних ушкоджень при умові збереження свідомості потерпілий міг відчувати фізичний біль. Після спричинення ушкоджень потерпілий жив деякий час обчислюючи декількома хвилинами, можливо десятками хвилин, і в первісний час міг здійснювати активні цілеспрямовані дії, але по мірі наростання дихальної недостатності і втрати крові ця можливість знизилася. Ушкодження в області грудної клітини, вказані в п. 1Б) викликали загрозливий життю стан, грубе порушення каркасності грудної клітини, що потягло за собою розлад дихальної і серцевої діяльності, рясний крововилив в плевральні порожнини, і по цій ознаці, розглядаючи в сукупності, стосовно живої особи, згідно п.2.1.3 л., правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України «Про розвиток та удосконалення судово-медичної служби України» кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження по критерію небезпеки для життя. Травма живота вказана в п. 1. В) викликала загрозливий життю стан, розрив лівої нирки, крововилив в черевну порожнину, і по цій ознаці, розглядаючи в сукупності, згідно п.2.14. л, правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Перелом акроміального кінця лівої ключиці відносно живої особи відноситься до середньої тяжкості по тривалості розладу здоров`я, так як для повного його зрощення необхідний строк більше 3-ох тижнів. Решта тілесних ушкоджень вказані в пунктах 1. А), 1.Г) не мають ознак небезпеки для життя, і відносно живої особи можуть кваліфікуватися як легкі тілесні ушкодження. Як зазначалося вище ушкодження в області грудної клітини супроводжувалися множинними переломами ребер по різним лініям, з пошкодження пристінкової плеври, крововиливами в навколосерцеву сорочку і плевральні порожнини, які викликали розвиток малокрів`я внутрішніх органів і легенево-серцеву недостатність, що стало безпосередньою причиною смерті. Відповідно між вищевказаними тілесними ушкодженнями і настанням смерті потерпілого мається прямий причинний зв`язок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, визнав частково. Дав суду свідчення, що почалося це здавна, батько їх з матір`ю часто ображав. Бувало, що батько вигонив їх з дому. В 2007 році повісилася мати, перед цим її батько побив. Вони переїхали на Засулля, до баби. Батько його постійно гнобив, бив, виганяв. Так відбувалося постійно. Все це йому наболіло, того разу він просто захищався, якби не він батька - то батько б його. Того вечора, вночі з 30 квітня на 1 травня батько був п`яний і став до нього чіплятися без будь-якої причини. Батько був дуже п`яний, неодноразово падав, а він його піднімав. Він став говорити батькові, що треба збиратися йти святити паску. Батько його вдарив, від чого він впав на землю. Він встав і запитав батька навіщо той так зробив, після чого батько став його лаяти нецензурно. Потім батько штовхнув його, а він батька, і так зав`язалася бійка. Удари вони наносили одне одному в різні частини тіла і по голові, і по тулубу, по рукам і ногам. Було що він падав на батька, так трапилося тому, що він підчепив батька і вони попадали. Він тоді дійсно наносив удари рукою, а потім підвівся і продовжив його бити ногами. Потім вдарив палицею, яку найшов поряд. Чи плигав він на батькові він точно не пам`ятає, але не заперечує, що таке могло бути. Він лише захищався, батько його бив як ніколи, з дуже великою силою. Бійка тривала хвилин 10. Після цього бійка припинилася, він сказав батькові щоб той заспокоївся, підводився та йшов у будинок, сам він теж пішов у будинок. Після бійки в нього були тілесні ушкодження, на обличчі синці, садна на тілі, ноги зчесані. Хвилин через 10 він заспокоївся, вийшов з будинку і став шукати батька, якого знайшов лежачим біля колодязя. Це було десь метрів за 15 від місця, де відбувалася бійка. Він гукнув батька, той не відповів. Він злякався, покликав сусіда, який допоміг занести батька в будинок. Він не хотів щоб так трапилося, він один раз вирішив відповісти батькові, за все що той зробив і перестарався. Він визнає, що всі тілесні ушкодження утворилися у батька від його дій, але він лише захищався, і якби не він батька то його б батько. Таке відбувалося не раз, але він завжди просто тікав. Не раз ночував у знайомих чи друзів, бувало що ночував в сараї. Батько був здоровіший нього. Того дня він у батька ніяких тілесних ушкоджень не бачив. Той парканчик, що був поламаний у дворі, коли приїздили працівники поліції, то він поламався від того, що на нього падав батько. Батько на парканчик падав не від його ударів, а тому, що був дуже п`яний, він дуже хитався, падав. Коли саме батько поламав той паркан, він точно не пам`ятає. Батько йому спричинив не менше 10 ударів, але точно сказати не може. Він сам був тверезий, вдень випив зовсім трохи. Вони з сусідом занесли батька в хату і сусід пішов. Він зразу ж викликав поліцію. Батько взагалі зловживав спиртним, він пив майже весь час, він в місяць міг не пити хіба що днів 10. Батько дуже часто влаштовував бійки, але сильніших він не чіпав, завжди відігравався на слабших. На слідчому експерименті він все показував правильно.
Крім часткового визнання ОСОБА_6 своєї вини, доведеність його вини у вчиненні злочину підтверджена й сукупністю зібраних у справі доказів.
Допитана в якості свідка ОСОБА_9 дала суду свідчення, що з ОСОБА_6 та покійним ОСОБА_7 вони сусіди. ОСОБА_10 вона знає з його дитинства. Він став жити у бабусі тоді, коли померла його мати. Вранці, на ОСОБА_11 , їй сказали що вбито сусіда ОСОБА_12 . Також сказали що їх усіх викликають в міліцію і їх будуть допитувати. Говорили, що ОСОБА_13 просив вночі її сина занести в будинок ОСОБА_14 . Її заводили в будинок і вона бачила де лежить ОСОБА_12 , бачила в нього тілесні ушкодження, той був дуже побитий, синій. Також вона бачила ОСОБА_10 , в якого було дуже побите обличчя. ОСОБА_10 хороший хлопець, завжди був ввічливий, спокійний. В сім`ї в них було не все добре, вона часто чула що ОСОБА_12 влаштовував сварки, нецензурно лаявся. Він весь час цькував ОСОБА_10 , примушував його заробляти ще з дитячого віку. Чи билися вони вона не знає, тому що не бачила. Бувало, що бачила у ОСОБА_10 синці, а він говорив що десь падав, то з дерева, то ще якось, але не розказував що то батько. Вона не вірить що ОСОБА_12 вбив ОСОБА_15 , вона вважає що того вбили за борги, бо він любив пожити за чужий рахунок.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 дав суду свідчення, що покійного ОСОБА_7 знав, з ОСОБА_6 вони товаришують. Живе він з ними по сусідству. В ту ніч, на ОСОБА_11 він прийшов додому вже вночі. Йому зателефонував ОСОБА_15 і попросив затягнути батька в будинок, говорив що батько побитий. Він погодився і вийшов на вулицю. Влад стояв на вулиці, вони зайшли у двір і він побачив ОСОБА_17 , який лежав на землі біля колодязя, хрипів. ОСОБА_7 був побитий, він бачив запухше обличчя. ОСОБА_15 не розказував що і як трапилося, він на нього навіть не зміг би й подумати. У ОСОБА_15 був порваний одяг, на обличчі бачив тілесні ушкодження. Коли занесли ОСОБА_17 в хату, ОСОБА_15 викликав «швидку допомогу». Коли він йшов до дому, батько ОСОБА_10 був живий. Стосунки у ОСОБА_15 з батьком були погані, батько часто напивався і бився.
Допитана в якості свідка ОСОБА_18 суду дала свідчення, що вона в дружніх стосунках з ОСОБА_6 . Того дня, перед пасхою вони ходили на річку, вживали спиртне. ОСОБА_10 був не п`яний. У ОСОБА_15 вона того дня тілесних ушкоджень не бачила. Наступного дня їй телефонував дільничний і розказував, що ОСОБА_15 вбив батька. Потім їй про ці події розповідав сам ОСОБА_10 . Він говорив, що коли вночі став збиратися в церкву, до нього став лізти битися батько, а він став відбиватися. Стосунки у ОСОБА_10 з батьком були напружені, батько часто бив ОСОБА_10 , в того часто бували синці. Зразу ОСОБА_10 не розказував що його б`є батько, а потім вже став розказувати.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 суду дав свідчення, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 знає два роки. Він живе з ОСОБА_9 по сусідству з ними. ОСОБА_7 любив випивати. Про ті події він знає тому, що вночі ОСОБА_10 телефонував ОСОБА_20 , просив допомогти занести того в будинок.
Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_21 суду дала свідчення, що ОСОБА_6 при проведенні експертизи був схвильований, напружений, видно що він переживає. Розповідав, що конфлікт з батьком був довготривалим і батько безпідставно його принижував, ображав, прискіпувався. Говорив що батько в нетверезому стані був неконтрольований, застосовував фізичне насильство. В період конфлікту можна говорити що у ОСОБА_6 мала місце акумуляція негативних емоцій, але при вивченні самої деліктної ситуації, про стан афекту говорити не можна, тому що сам ОСОБА_6 розповідає що і як відбувалося. В стані ж афекту людина, як правило не пам`ятає всі події добре, крім цього не було постафективного стану, коли в людини настає фізичне і психологічне виснаження. ОСОБА_22 інфантильна, не зріла особистість, він не досяг емоційно-вольової зрілості. Він навіть фізично виглядає значно молодше свого віку. Стан афекту характеризується наявністю декількох ознак, а саме: раптовість дій (негайна реакція), стан забування (не може пригадати події та перебіг подій), вчинення аналогічних вузькоспрямованих дій (наприклад нанесення однотипних ударів в одну точку) та постафективна психічна та психічна астенія (виснаження як після дуже великого викиду енергії). Для стану афекту характерна звуженість свідомості, тому особа не може пригадати всіх подій. Те що ОСОБА_6 не пам`ятає частину подій не значить що він був в стані афекту, тому що не має необхідної для стану афекту сукупності характерних ознак. Крім цього, особа яка перебуває в стані сп`яніння, навіть незначне вживання спиртного майже виключає наявність афекту, так як алкоголь підвищує імпульсивність реагування, знижує вольовий та інтелектуальний контроль поведінки. Алкогольне сп`яніння виключає стан афекту. Пояснення, які давав ОСОБА_6 при проведенні експертизи, вона вважає правдивими, він говорив послідовно, по суті, виявляв реальні емоції. ОСОБА_6 не вважав, що він вчинив правильно, він жалкував про те що трапилося, говорив, що не втримався. Провали в пам`яті не мають вирішального значення для визначення наявності стану афекту, має бути три складових, про які говорила раніше.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 суду дала свідчення, що її брат з невісткою жили погано, брат знущався з дружини, вона часто була побита. Її невістка повісилася і знімав її з петлі саме ОСОБА_6 . Коли таке трапилося, ОСОБА_7 з ОСОБА_10 стали жити у їх матері, бабусі ОСОБА_10 . Деякий час вони жили добре, але як ОСОБА_15 підріс, вона стала помічати, що в нього були синці і таке було часто. Її покійний брат, скільки б не випив, ніколи не лягав спати, міг з півгодини поспати і знову вставав, тинявся, чіплявся до всіх. Її брат був багато більший ОСОБА_10 . Вона вважає, що ОСОБА_15 захищався. Коли трапилася така ситуація її в місті не було, їй повідомили про це по телефону. Коли вона приїхала їй розповіли, що трапилося. Вона бачила, що ОСОБА_10 дуже побитий, вона бачила у нього значні тілесні ушкодження. Вона вважає, що ОСОБА_10 не винен і його не треба суворо карати і позбавляти волі теж не треба. Мати їй розповідала дещо інші події, говорила що ОСОБА_23 ходив по хаті, потім хтось постукав у вікно і той пішов. А вже згодом ОСОБА_15 їй повідомив що батька немає.
З висновку судово-психіатричної експертизи № 125, яка проведена 11 травня 2016 року ОСОБА_6 вбачається, що: п.2.2 у ОСОБА_6 не маються індивідуально-психологічні особливості, як б могли впливати на його злість усвідомлювати свої дії або керувати ними, а також на його здатність сприймати явища та процеси об`єктивної дійсності під час вчинення інкримінованого йому діяння; 2.3-2.4 ОСОБА_6 психічним захворюванням, душевною хворобою, які б відносилися до медичних та юридичних критеріїв неосудності на час вчинення інкримінованого діяння не виявляв та не виявляються на даний час. Знаходився у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; 2.5 -2.7 під час скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 не перебував у стані фізіологічного афекту, чи іншому емоційному стані, який суттєво вплинув на його свідомість і поведінку, як підстави визначення стану сильного душевного хвилювання. ОСОБА_6 перебував в стані образи, гніву, приниження, злості, викликаних з боку батька ОСОБА_7 в ході довготривалих конфліктів, які суттєво вплинули на мотивацію поведінки в ході інкримінованої події (а.п. 80-84).
З протоколу огляду трупа, який проведено в період з 4 години 50 хвилин до 6 години 10 хвилин 1 травня 2016 року, та фототаблиці до нього, вбачається, що місцем проведення огляду є приміщення коридору будинку в АДРЕСА_1 . Труп чоловічої статі… Обличчя з помарками крові. М`які тканини обличчя набряклі. Ліве око повністю закрите за рахунок набряку м`яких тканин. Праве око закрите. Очне яблуко м`яке, крововиливів в оболонку ока не виявлено. Кістки хрящів носа на дотик пошкоджені, з носа виходять сліди крові. Рот відкритий, губи вимазані кров`ю... (а.п.95-99).
В ході проведення 1 травня 2016 року слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 останній показав як саме і в які частини тіла, вночі 1 травня 2016 року він наносив удари ОСОБА_7 . При цьому пояснив, що він з батьком сиділи на лавці, виникла сварка, батько вдарив його кулаком правої руки в праву частину обличчя під око, від чого він впав на землю. Він підвівся і батько теж підвівся, після чого батько намагався схопити його за одяг, він вирвався і підчепив батька. Батько впав, а він на нього і став бити його кулаком по обличчю, наніс десь п`ять ударів. Потім він підвівся і став наносити удари батьку обома ногами, попадав по ногам, по ребрам, мабуть попав і в обличчя. Скільки ударів наніс не знає, мабуть штук сім. Батько привстав, а він дерев`яною палицею вдарив його по спині. Батько лежав на землі обличчям до гори і він пару разів плигнув на нього ногами. Вказане підтверджено протоколом проведення слідчого експерименту та копією відеозапису,який переглянутий в судовому засіданні ( а.п. 143-145, 233).
У висновку експерта № 101 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , проведеної в період часу з 1 травня по 13 червня 2016 року вказано, що 1.При судово-медичному дослідженні трупа були виявлені множинні тілесні ушкодження, які включають наступні компоненти: а) Травма голови: крововиливи на повіках обох очей, які переходять на праву скроневу область на праву вушну раковину, на слизову верхньої губи, садна в області спинки носа, лівої щоки, лівої скулової області, лівої вушної раковини, підборіддя, забійна рана нижньої губи, крововиливи в м`яких тканинах голови, зі сторони кісток черепа в лівій лобно-скронево-височно-потиличній області, правої скроневої м`язи і в лобній області; Б) Травма грудної клітини: множинні крововиливи і садна по всій поверхні грудної клітини множинні крововиливи в м`яких тканинах, переломи з 2 по 3 ребро справа по білягрудинній лінії, з 1 по 9 ребро справа від середньоключичної до передньої підпахвової лінії по низхідній, з 6 по 7 ребро справа по лопаточній лінії, хрящової частини з 2по 6 ребро зліва, з 2 по 9 ребро зліва по середній ключичній лінії, з 5 по 10 ребро зліва по задній під пахвовій лінії, з 5 по 10 ребро зліва по біляхребетній лінії, та з 2 по 3 ребро зліва по лопаточній лінії, з крововиливами темно-червоного кольору в навколишні м`які тканини і з ушкодженнями пристінкової плеври, крововиливи в передню стінку білясердцевої сорочки і під висцеральну плевру обох легень, крововиливи в плевральні порожнини ( біля 1200 мл ліву, біля 600 мл праву); В) Травма живота: крововиливи, садна пояснично-крестцової області, крововилив в пояснично-крестцовій області, крововилив в біляниркову клітчатку, більше зліва і переднюю стінку шлунка, розрив лівої нирки, крововилив в черевну порожнину (150 мл); Г) Травми верхніх і нижніх кінцівок: закритий перелом акроміального кінця лівої ключиці, множинні крововиливи і садна верхніх і нижніх кінцівок. Колір крововиливів і синців в м`яких тканинах стан саден, сліди крові у дихальних шляхах, крововиливи в черевну і плевральну порожнини, наявність крововиливів в м`які тканини в області переломів, дані судово-медичних і гістологічних досліджень, вказують на те, що вони спричинені за життя і можуть мати строк давності до 1 доби. Характеру ушкоджень свідчить що про те, що вони могли утворитися в результаті травматичних контактів з тупими твердими предметами. Точно встановити якими саме предметами були спричинені вищевказані ушкодження не можливо, так як видоспецифічні ознаки придатні для ідентифікації на ушкоджених м`яких тканинах і кістках не відобразилися, при цьому не можна виключати можливості утворення їх в наслідок ударів кулаками, частинами ніг, взутими у взуття та іншими предметами, які перебувають в руках нападника (нападників). 2. Встановити в якому положенні могли перебувати потерпілий та нападник в момент спричинення тілесних ушкоджень не видається можливим. Судячи з локалізації ушкоджень, можна допустити, що на момент їх спричинення пози потерпілого та нападника могли змінюватися. 3. Неможна виключати, що частина ушкоджень в області верхніх кінцівок у потерпілого могли утворитися при спробі захиститися від ударів. 4. Точно встановити послідовність спричинення тілесних ушкоджень не видається можливим, всі вони були спричинені в досить короткий проміжок часу. 5. Кількість, локалізація і характер тілесних ушкоджень не дозволяють точно встановити від яких дій вони могли утворитися, так як від однієї дії могло утворитися декілька ушкоджень, а також декілька дій могли бути направлені в одну анатомічну область. 6. В момент спричинення тілесних ушкоджень за умови свідомого стану потерпілий міг відчувати фізичний біль. 7. Після спричинення ушкоджень потерпілий жив деякий час, який рахується хвилинами, можливо десятками хвилин, і в перший час міг активно, цілеспрямовано діяти, але з наростанням дихальної недостатності і втрати крові такі можливості зменшувалися. 8. Ушкодження в області грудної клітини вказані в пункті 1Б)викликали загрозливий життю стан, грубе порушення каркасності грудної клітини, що потягло за собою розлад дихальної і серцевої діяльності, рясні крововилививи в плевральні порожнини, і за цією ознакою, розглядаємі в сукупності, стосовно живої особи, згідно п.2.1.3. л Правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Травма живота, вказана в п. 1В, викликала загрозливий життю стан, розрив лівої нирки, крововилив в черевну порожнину, і за цією ознакою, розгладаєма в сукупності, відповідно п.2.1.3.л правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Перелом акроміального кінця лівої ключиці стосовно живої особи відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по тривалості розладу здоров`я, так як для його зрощення потрібен строк більш ніж три тижні. Інші ушкодження не мають ознак небезпеки для життя і стосовно живої особи можуть кваліфікуватися як легкі тілесні ушкодження. 9. Як зазначалося раніше ушкодження в області грудної клітини супроводжувалися множинними переломами ребер по різним лініям, з ушкодженнями пристінкової плеври, крововиливами в білясерцеву сорочку і плевральні порожнини, які викликали розвиток малокрів`я внутрішніх органів і легенево-серцевої недостатності, що явилося безпосередньою причиною смерті. Відповідно між вищевказаними ушкодженнями і настанням смерті потерпілого мається прямий причинний зв`язок. Судячи з вираженості трупних явищ смерть настала до 1 доби до часу дослідження трупа в морзі. 10. Якихось паталогічних змін з боку внутрішніх органів, які могли перебувати в причинному зв`язку, чи сприяти настанню смерті при судово-медичному дослідженні трупа не виявлено. 11. При судово-токсикологічному дослідженні крові трупа ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,47 %, що згідно спеціальних таблиць і стосовно живої особи відповідає середній тяжкості алкогольного сп`яніння (а.п. 118-123).
Згідно висновку експерта № 223 додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , проведеної 13 червня 2016 року, утворення всього комплексу тілесних ушкоджень в ОСОБА_7 , розташованих в різних анатомічних областях, в тому числі діаметрально протилежних, в результаті падіння його з висоти власного зросту зі стоячого положення, за вищевказаних обставин малоймовірне (а.п.125-126).
Згідно висновку експерта № 226 додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , проведеної 13 червня 2016 року, характер і локалізація тілесних ушкоджень у трупа ОСОБА_7 не виключає можливості їх утворення від дій, вчинених ОСОБА_6 за обставин, продемонстрованих ним під час слідчого експерименту (а.п. 178-179).
У висновку експерта № 146 судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , проведеної в період часу з 1 травня по 31 травня 2016 року вказано, що при судово-медичному освідуванні 1 травня 2016 року було виявлено: синець на повіках обох очей, більше зправа, частково переходить на скулову область і щоку, синець на зовнішній поверхні лівого плеча і нижній третині, синець в проекції лівого плечового суглоба, на фоні синця крапчасті крововиливи, синець на передній поверхні лівого плеча в верхній третині, синець на зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, синець в проекції правого ліктьового суглоба, в центрі поверхневе осідання шкіри, синець в проекції лівого ліктьового суглобу, три синці на розгинальній поверхні правого передпліччя в нижній третині, 4 синці на розгинальній поверхні лівого передпліччя в нижній третині і тильній поверхні лівої кисті, синці (приблизно 18) в області спини, в центрі деяких синців маються невеликі ділянки більш інтенсивного кольору (вірогідно відбитки малюнка тканини), два синці на передній поверхні лівого стегна в нижній третині і зовнішній поверхні правого стегна в нижній частині, поверхневе осадження на зовнішній поверхні правої гомілки в верхній третині. Фіолетовий з жовтуватим відтінком колір синців в області зовнішньої поверхні лівого плеча в середній третині, передній поверхні лівого стегна в нижній третині і зовнішній поверхні правого стегна в нижній третині вказує на те, що вони мають строк давності більш ніж 3 доби. Колір інших синців вказує на те, що вони мають строк давності до 1 доби. Характер ушкоджень свідчить, що вони могли утворитися в результаті травматичного контакту з тупими твердими предметами. Точно встановити якими саме предметами були спричинені вищевказані ушкодження не можливо, так як видоспецифічні ознаки, придатні для ідентифікації на ушкоджених м`яких тканинах не відобразилися. При цьому не можна виключати можливості утворення їх в наслідок ударів кулаками, частинами ніг взутих у взуття та іншими предметами, які були в руках нападника. Неможна виключати, що ушкодження в області верхніх кінцівок, або частина з них могли утворитися при спробі захиститися від спричинюваних ударів. В момент спричинення ушкоджень освідовуваний міг відчувати фізичний біль. Кожне з вищеописаних тілесних ушкоджень, відповідно п.2.3.2 б правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, відноситься до легких тілесних ушкоджень. (а.п. 104-105).
Згідно висновку експерта № 225 додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , проведеної 13 травня 2016 року, характер і локалізація ушкоджень в ОСОБА_24 не виключає можливості утворення їх за обставин, продемонстрованих ним під час слідчого експерименту (а.п. 175-176).
Сукупність зазначених обставин і досліджені судом докази підтверджують, що саме внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 у ОСОБА_7 утворилися тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили смерть.
Даючи оцінку доказам у справі, свідчення обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає щирими та покладає їх в основу вироку, оскільки саме на його свідченнях базується весь обсяг обвинувачення і інших доказів, які б спростовували покази обвинуваченого, ні в ході досудового розслідування, ні в судовому засіданні не здобуто. Такі покази об`єктивно узгоджуються з іншими зібраними у справі доказами. При цьому суд вважає, що сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що ОСОБА_7 в ніч з 30 квітня на 1 травня 2016 року спричинив ряд тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_6 , що підтверджено крім показів обвинуваченого іншими доказами, які надані стороною обвинувачення акти СМЕ ОСОБА_6 , слідчий експеримент.
Даючи правову оцінку діям обвинуваченого суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.
Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України.
В судовому засіданні встановлено, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 неодноразово виникали сварки, в ході яких ОСОБА_7 завдав ОСОБА_6 тілесні ушкодження.
Вночі, 1 травня 2016 року ОСОБА_7 розпочав сварку і першим наніс удар в обличчя ОСОБА_6 , після чого між ними виникла бійка.
За таких обставин у обвинуваченого були підстави вважати, що на нього буде здійснений напад і побиття, а отже, ОСОБА_6 перебував в стані необхідної оборони, при цьому застосований ним спосіб захисту явно не відповідав небезпечності посягання та обстановці захисту.
Верховним Судом України у постанові від 27 листопада 2014 року у кримінальній справі №5-34кс14 висловлена правова позиція щодо якої стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Проаналізувавши та оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_25 в ході досудового розслідування кваліфіковані не вірно, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження що спричинило смерть потерпілого, за ч.2 ст. 121 КК України.
Виходячи з встановлених судом обставин, дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст. 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання винного, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
За таких обставин, дотримуючись принципів законності та презумпції невинуватості при здійсненні провадження, з урахуванням особи ОСОБА_6 який позитвино характеризується за місцем проживання, працює, зважаючи на характер протиправних дій та їх наслідки, думку потерпілої та інші обставини, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення ОСОБА_6 і запобігання скоєння останнім нових злочинів, буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 124 КК України, за якою суд кваліфікує діяння ОСОБА_6 .
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід в ході досудового слідства був обраний у виді домашнього арешту, в ході розгляду справи в суді запобіжних захід був продовжений лише в межах строку визначеного в ході досудового розслідування, після чого запобіжний захід не продовжувався. Оскільки в ході судового розгляду справи не вбачалося підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , який самостійно виконував всі обов`язки і не було жодного випадку, який би свідчив про його неналежну процесуальну поведінку, суд підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не вбачає.
Керуючись ст. ст. 371, 373-374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні про вчинення злочину передбаченого ст. 124 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк один (1) рік шість (6) місяців.
Речові докази по справі: кросівки сірого кольору, джинси, кофту сірого кольору, які передані на зберігання до камери речових доказів повернути ОСОБА_6 ; одяг належний покійному ОСОБА_7 труси, носки, штани синього кольору, кофту зеленого кольору, джинсові штани, кофту коричневого кольору, а також - дерев`яну палицю, відрізок марлевого бинта, просякнутого речовиною бурого кольору, витяжку з піднігтьового вмісту обох рук ОСОБА_6 , зрізи нігтьових пластин обох рук ОСОБА_6 , витяжку слідів крові людини з піднігтьового вмісту правої руки ОСОБА_6 , які передані на зберігання до камери речових доказів знищити; оптичний диск DVD-R з відеозаписом слідчого експерименту від 1 травня 2016 року з участю підозрюваного ОСОБА_6 , який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: підпис…

Копія вірна:
СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1