АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.05.2017,
за участі:

прокурора ? ОСОБА_6

апелянта ? ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА
Від ОСОБА_5 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.05.2017, в якій він просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та направити провадження на новий розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва.
Так, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.05.2017 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на підставі ч.4 ст.304 КПК України.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя виходив з того, що скаргу подано на бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України .
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею порушено ч.2 ст.55, ч.2 ст.65, ч.2 ст.22, ч.2 ст.8, ч.3 ст.124 Конституції України, п.10 ч.1 ст.303, ч.1 ст.115, ч.1 ст.276 КПК України, ч.2 ст.113, ч.6 ст.9, п.17 ч.1 ст.7 КПК України. На переконання апелянта недосконалість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб зазначених органів. Вважає, що з матеріалів кримінального провадження №0000179 вбачається наявність достатніх доказів для винесення підозри колишньому Президенту України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, що прокурор в порушення п.3 ч.1 ст.276 КПК України не здійснив.
Заслухавши суддю доповідача, доводи ОСОБА_5 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти існуючої апеляційної скарги та вважав за необхідне залишити без змін оскаржувану ухвалу слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження в межах поданої апеляції, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , з огляду на наступне.
Ч.1 ст.303 КПК України вказує на вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні до слідчого судді та вказує на суб`єктів такого оскарження.
Так, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Таким чином, закон вказує на можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Натомість, як вбачається з матеріалів даного провадження, зокрема зі скарги ОСОБА_5 , останній звернувся до слідчого судді з вимогою зобов`язати прокурора 5-го відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000179 скласти в зазначеному кримінальному провадженні повідомлення колишньому Президенту України ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а також зобов`язати прокурора вчинити передбачені КПК України процесуальні дії, пов`язані із вручення ОСОБА_7 такого повідомлення. На думку ОСОБА_5 , прокурором порушено вимоги п.3 ч.1 ст.276 КПК України в частині нездійснення ним обов`язкових дій, які він зобов`язаний вчинити згідно законодавства.

Втім, з такими доводами апелянта погодитись не можна. Як вірно зазначає слідчий суддя, оскарження дій слідчого щодо здійснення повідомлення про підозру, ? не відноситься до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування у відповідності до ч.1 ст.303 КПК України. Ст.ст.276-279 КПК України регламентовано, що здійснення повідомлення про підозру є виключно компетенцією слідчого, прокурора, виходячи з їх процесуального статусу. Таким чином, зважаючи, що кримінальне провадження №0000179 наразі перебуває на стадії досудового розслідування, що підтверджено в суді, а також в силу повноважень, якими наділяє кримінальний процесуальний закон учасників кримінального провадження, скарга ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора не може бути прийнята до розгляду слідчим суддею в порядку ст.303 КПК України, як того просить апелянт.
Більше того, як вірно зауважує в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, однією із головних підстав застосування до правовідносин п.1 ч.1 ст.303 КПК України в частині встановлення бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійснені інших процесуальних дій, які орган досудового розслідування зобов`язаний здійснити у визначений КПК строк ? є встановлення КПК України імперативного строку виконання ним такої процесуальної дії. Таким чином, саме зі спливом цього строку буде мати місце бездіяльність. Однак, КПК України не встановлює строку, протягом якого слідчий, прокурор зобов`язаний скласти повідомлення про підозру.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку що скарга ОСОБА_5 не стосується виконання прокурором процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, з огляду на що така бездіяльності прокурора не підлягає оскарженню в порядку ст.303 КПК України, а тому сукупні доводи апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді, спростовуються вищенаведеним доводами даної ухвали апеляційного суду і не знаходять свого підтвердження. Окремі доводи апелянта щодо порушень слідчим суддею ст. ст. 55,64,22,8,124 Конституції України при розгляді його скарги на бездіяльність прокурора не є обґрунтованими, адже Конституційні норми, на які посилається апелянт знаходять свою реалізацію в нормах кримінального процесуального закону .
Інших самостійних доводів, не повязаних з вищевикладеними, апеляційна скарга ОСОБА_5 не містить .

Керуючись ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.05.2017 про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , ? залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3