Справа № 460/4546/16-к
Провадження №1кп-460/483/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2017 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
при секретарі- ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого- ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в місті Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 02.02.2015 року, про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Свірж, Перимешлянського р-ну Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою , одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
26.05.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 прибув для проходження військової служби під час часткової мобілізації, у військову частину НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою, АДРЕСА_2 .
В цей же день наказом командира №12 від 26.05.2014 року був зарахований до списків особового складу, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду стрільця-помічника гранатометника 1-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу стрілецької роти, ВОС-100915А/630 військової частини - НОМЕР_1 та набув статусу військовослужбовця.
Знаючи про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби, обвинувачений ОСОБА_4 , умисно, маючи намір назавжди ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 01.08.2014 року без поважних причин не повернувся з чергової відпустки у розташування військової частини польова пошта В НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою, АДРЕСА_2 , та перебував поза її межами до 21.09.2016 року.
У вказаний період солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд. Ухилявся від обов`язків військової служби, незаконно перебував за межами вказаної військової частини. Під час незаконного перебування за межами військової частини, ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався. Хоча об`єктивно мав можливість це зробити.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 як військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в порушення вимог нормативно-правових актів, переслідуючи мету ухилитися від військової служби, 01.08.2014 року без поважних причин не повернувся з чергової відпустки у розташування військової частини польова пошта В НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою, АДРЕСА_2 , та перебував поза її межами до 21.09.2016 року та проводив час на власний розсуд.

Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 01.08.2014 року вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.408 КК України, оскільки без поважних причин не повернувся з чергової відпустки у розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 з метою ухилитися від військової служби - дезертирство.
30.09.2016 року до суду з Військової прокуратури Львівського гарнізону надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та угода, укладена між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником, про визнання винуватості у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.
За змістом угоди, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у зазначеному діянні та йому погоджено покарання за ч.1 ст.408 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та відповідно до вимог статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених п.п.2,3 ч.1 ст.76 КК України.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України та ч.1 ст.408 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання .
З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено зміст ст.473 КПК України, який йому зрозумілий та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є його відмова від здійснення прав, передбачених ч.4 ст.474 КПК України, а саме відмова права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь. Також ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеженням його права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечили проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.408 КК України, та призначення йому узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із застосування ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнивши останнього від відбування покарання із встановленням іспитового строку 1 (один) рік та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.408 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості .
Статтею 472 КПК України визначено основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.
Згідно вимог ч.2 ст.474 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд, вправі затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468- 475 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 374, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.09.2016 року, укладену між прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участю його захисника в кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 02.02.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.408 КК України.
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання встановивши іспитовий строк 01 (один) рік.
У відповідності до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну и мцісця проживання, роботи, навчання.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 про обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 21.09.2016р. та передбачену ст.389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.
Вручити копію вироку засудженому та прокурору негайно.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: ОСОБА_1