Справа № 1-кс/760/8184/17
№ 760/6723/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заставодавців ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника четвертого відділу управління процесуального керівництва, державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000218 від 31.03.2017 року про звернення в дохід держави застави, внесеної за підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -
в с т а н о в и в:
Прокурор у кримінальному провадженні - начальник четвертого відділу управління процесуального керівництва, державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про звернення застави в дохід держави, внесеної за підозрюваного ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000218 від 31.03.2017 року.
В обґрунтування клопотання, прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 обіймаючи з 05.05.2015 посаду Голови ДФС України центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, уповноваженого здійснювати адміністрування податків і зборів, контроль за дотриманням податкового законодавства, організовувати роботу і здійснювати контроль за проведенням роботи з відстрочення грошових зобов`язань та/або податкового боргу, приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, постійно здійснював функції представника влади, а також, забезпечуючи на вказаній посаді керівництво діяльністю ДФС України, обіймав постійно в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків (функцій), тобто, в силу п.1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою суб`єктом злочину, передбаченого диспозицією зазначеної статті (зловживання владою та службовим становищем).

В період часу з січня 2013 року по червень 2016 року ОСОБА_10 , будучи народним депутатом України VII та VIII скликань, обіймаючи протягом цих скликань посаду заступника голови комітету Верховної Ради України з питань паливно-енергетичного комплексу, ядерної політики та ядерної безпеки, володіючи досвідом керівника у сфері управління спільною діяльністю та веденні балансу спільної діяльності від імені учасників за договорами про спільну діяльність, маючи повний контроль над діяльністю підприємств ТОВ «Надра Геоцентр», ТОВ «Фірма «Хас» і ТОВ «Карпатнадраінвест», які є операторами за договорами про спільну діяльність з ПАТ «Укргазвидобування», створив та очолив злочинну організацію, метою діяльності якої визначив заволодіння частиною прибутку спільної діяльності шляхом реалізації вказаними операторами спільної діяльності видобутого природного газу на користь підконтрольних ОСОБА_10 фіктивних суб`єктів господарювання за істотно нижчими від ринкових цінами без проведення передбачених рішеннями органів управління спільною діяльністю обов`язкових аукціонів, з подальшим його постачанням посередникам на ринку природного газу та кінцевим споживачам вже за ринковими цінами, внаслідок чого частина потенційного прибутку, що підлягала розподілу між учасниками спільної діяльності, протиправно оберталась на користь членів злочинної організації.

Для досягнення зазначеної мети, відповідно до розробленого ОСОБА_10 плану, директором ТОВ «Надра Геоцентр» та одночасно виконавчим директором спільної діяльності ПАТ «Укргазвидобування» з ТОВ «Карпатнадраінвест» ОСОБА_11 , а також директором ТОВ «Фірма «Хас» ОСОБА_12 , у період з січня 2015 року по травень 2015 року, маючи формальні підстави для звернення вперше із заявою про розстрочення податкових зобов`язань подали відповідні звернення та передбачений законодавством пакет документів, на підставі яких територіальними податковими органами та ДФС України в особі попереднього голови ОСОБА_13 були прийняті відповідні рішення про розстрочення грошових зобов`язань на загальну суму 103 666 454,28 грн., а саме: для ТОВ «Фірма «Хас» - на суму 17 663 117,51 грн., для ТОВ «Карпатнадраінвест» - на суму 8 462 241,32 грн. та для ТОВ «Надра Геоцентр» - на суму 77 541 095,45 грн.

У подальшому дії утвореної та очолюваної ОСОБА_10 злочинної організації з обернення частини прибутку спільної діяльності на користь учасників, зокрема ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , унеможливило належну сплату до бюджету ТОВ «Надра Геоцентр», ТОВ «Карпатнадраінвест» і ТОВ «Фірма «Хас», розстрочених зобов`язань з рентної плати та обумовило накопичення податкового боргу вказаних платників з цього податку.

Після призначення ОСОБА_4 головою ДФС України, ОСОБА_10 , прагнучі використати цю обставину в інтересах очолюваної ним злочинної організації, переслідуючи мету особистого збагачення та подальшого ухилення від реальної сплати підконтрольними йому підприємствами ТОВ «Фірма «Хас»,ТОВ «Карпатнадраінвест» та ТОВ «Надра Геоцентр», як уповноваженими особами за укладеними із ПАТ «Укргазвидобування» договорами про спільну діяльність, розстрочених грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин та ухилення від сплати податкового боргу шляхом його розстрочення, за невстановлених слідством обставин не пізніше травня 2015 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена), залучив ОСОБА_4 до вчинення злочину у власних інтересах, вчиняючи який останньому належало з використанням наданої влади та службового становища Голови ДФС України забезпечити прийняття рішень про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу для вказаних підприємств без наявності визначених законодавством підстав, з подальшим перенесенням раніше визначених рішеннями про розстрочення термінів сплати платежів та шляхом прийняття нових рішень про розстрочення.

У свою чергу ОСОБА_4 , бажаючи догодити ОСОБА_10 як народному депутату України та впливовій особі на ринку природного газу України шляхом надання останньому неправомірної вигоди, усвідомлюючи, що надані йому влада та службове становище голови ДФС України дозволять приймати визначені такою домовленістю безпідставні та незаконні рішення про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу для вказаних ОСОБА_10 платників податків, на пропозицію останнього погодився. При цьому ОСОБА_4 надаючи свою згоду на вчинення злочину, пов`язаного із зловживанням наданими йому владою та службовим становищем усвідомлював, що внаслідок прийняття ним безпідставних та незаконних рішень про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу для ТОВ «Фірма «Хас», ТОВ «Карпатнадраінвест» і ТОВ «Надра Геоцентр», як уповноважених осіб за укладеними із ПАТ «Укргазвидобування» договорами про спільну діяльність, буде завдано майнову шкоду державним інтересам у вигляді недоотримання державним бюджетом доходів в особливо великих розмірах.

Після чого ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_10 та підконтрольних йому суб`єктів підприємницької діяльності юридичних осіб, з метою штучного створення умов та підстав для прийняття рішень про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу зі сплати ренти за користування надрами для видобування корисних копалин, для визначених ОСОБА_10 платників податків, використовуючи своє службове становище Голови ДФС України як особисто так і через працівників Департаменту погашення боргу ДФС України надав керівникам Головних управлінь ДФС у Харківській, Полтавській та Дніпропетровській областях, незаконну вказівку та довів до їх відома алгоритм дій щодо обов`язкового складання виключно позитивних висновків про можливість застосування режиму розстрочення, у разі надходження від заздалегідь визначених платників податків (ТОВ «Фірма «Хас», ТОВ «Карпатнадраінвест», ТОВ «Надра Геоцентр») заяв про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу, які в подальшому необхідно було направляти до ДФС України.

Члени створеної та очолюваної ОСОБА_10 злочинної організації ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на протязі 2015 року і до початку 2016 року, та, в подальшому, з лютого 2016 року - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , виконуючи відведену їм роль у вчиненні злочину в складі зазначеної злочинної організації, бажаючи і надалі безперешкодно здійснювати заволодіння коштами спільної діяльності шляхом їх протиправного спрямування на користь підконтрольних суб`єктів господарювання, а не збільшувати доходи спільної діяльності та за рахунок цього виконувати податкові зобов`язання перед бюджетом, усвідомлюючи, що ОСОБА_4 , як Головою ДФС України, на виконання досягнутої із ОСОБА_10 попередньої змови на вчинення злочину, надалі забезпечуватиметься надання останньому та контрольованим ним підприємствам неправомірної вигоди у вигляді безпідставного розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, протягом травня, вересня грудня 2015 року, а також у січні-березні 2016 року неодноразово звертались до податкових органів за неосновним місцем обліку очолюваних ними платників податків - ТОВ «Фірма «Хас», ТОВ «Карпатнадраінвест», ТОВ «Надра Геоцентр» (за місцезнаходженням ділянок надр) із заявами про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу зі сплати рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за перший, другий, третій, четвертий квартали 2015 року та перший квартал 2016 року, у тому числі авансових платежів з указаного податку за серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень2015 року та січень, лютий, березень 2016 року.

У поданих упродовж 2015 року заявах та доданих до них документах ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а з лютого 2016 року інші члени злочинної організації ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , формально і шаблонно викладали відомості про нібито наявні підстави для надання розстрочень, вказуючи при цьому завідомо неправдиві відомості про наявність визначеної у п.2 Переліку підстави щодо загрози виникнення неплатоспроможності (банкрутства) заявників у разі своєчасної та в повному обсязі сплати ними грошових зобов`язань та податкового боргу, у той час як насправді такі обставини не існували та на показниках фінансово-господарської діяльності платників податків не ґрунтувались, зважаючи на спосіб реалізації видобутого природного газу на користь пов`язаних суб`єктів господарювання за істотно нижчими від ринкових цінами, а також накопичення податкового боргу у зв`язку з несплатою розстрочених платежів.

При цьому, упродовж 2015 року члени злочинної організації ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а з лютого 2016 року - ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , усвідомлювали, що жодних законних підстав для прийняття органами ДФС позитивних рішень про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу для очолюваних ними і підконтрольних учасникам злочинної організації підприємств Операторів спільної діяльності фактично немає.

Крім того, не зважаючи на той факт, що строк сплати очолюваними ними підприємствами грошових зобов`язань з указаного податку за другий квартал 2015 року настав ще 20 серпня 2015 року, у зв`язку з чим відповідні суми платежів на момент фактичного звернення до податкових органів мали статус податкового боргу, члени злочинної організації ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи з метою уникнення нарахування і сплати пені та штрафних санкцій за несвоєчасну сплату зобов`язань, а також діючи всупереч вимогам п.1.8 Порядку, виклали у заявах, поданих ними до територіальних органів ДФС районного рівня в період з 01 по 15 жовтня 2015 року, прохання розстрочити відповідні суми саме як грошові зобов`язання, починаючи з 20.08.2015.

Також, діючи в порушення вимог п.1.9 Порядку, згідно яких строк дії розстрочення податкового боргу починається з дати прийняття органом доходів і зборів відповідного рішення, створюючи штучні підстави для розстрочення грошових зобов`язань у вигляді нібито відсутності податкового боргу на момент розстрочення, вони також виклали у відповідних заявах, поданих в період з 01 по 15 жовтня 2015 року, прохання розстрочити податковий борг відповідно з 20 серпня та з 30 вересня 2015 року, а не з моменту прийняття відповідного рішення.

За таких обставин, на виконання вищезазначеної незаконної вказівки Голови ДФС України ОСОБА_4 , за результатами розгляду поданих заяв працівниками територіальних органів ДФС районного рівня, були складені позитивні висновки про можливість застосування режиму розстрочення, які згідно абзацу другого п.2.1, абзацу п`ятого п.3.2 Порядку, разом з поданими заявами та доданими документами, були направлені до Головних управлінь ДФС у областях для подальшого їх направлення до ДФС України для розгляду та прийняття відповідних рішень Головою служби ОСОБА_4 .

За таких обставин ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про відсутність обумовлених вимогами п.100.4 ст. 100 ПК України, п.3.1 Порядку доказів існування обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу вказаних платників податків, діючи всупереч вимогам закону та інтересам служби, прийняв рішення про надання подальшого розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу ТОВ «Надра Геоцентр», ТОВ «Карпатнадраінвест» і ТОВ «Фірма «Хас».

Таким чином, рішення про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу для юридичних осіб підприємств ТОВ «Фірма «Хас», ТОВ «Карпатнадраінвест», ТОВ «Надра Геоцентр», як уповноважених осіб за укладеними із ПАТ «Укргазвидобування» договорами про спільну діяльність, прийняті ОСОБА_4 протягом травня-грудня 2015 року, а також січня-березня 2016 року, передували даті звернення вказаних платників з письмовими заявами про розстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу) до територіальних органів ДФС та передували висновкам про можливість застосування режиму розстрочення.

Крім того, в грудні 2015 року, діючи в порушення вимог п.100.9 ст. 100 ПК України, абзацу 4 п.4.10. та п.2.3. Порядку, Голова ДФС України ОСОБА_4 , зловживаючи своїм службовим становищем, без отримання погоджень Міністерства фінансів України, своїм листом за вих. № 3052/7/99-99-23-04-17 від 29.01.2016 зобов`язав територіальні органи Головних управлінь ДФС у Дніпропетровській, Полтавській та Харківській областях, надавши засобами електронного зв`язку відповідні алгоритми дій, внести відповідні зміни до договорів про розстрочення грошових зобов`язань та податкового боргу по підприємств ТОВ «Надра Геоцентр», ТОВ «Карпатнадраінвест», ТОВ «Фірма «Хас», та перенести раніше визначенні терміни сплати розстрочених сум до кінця поточного року включно (у тому числі граничні), а саме з 30.12.2015 на 01.01.2016, тобто за межі бюджетного року.

За результатами проведеного у кримінальному провадженні досудового розслідування встановлено, що Головою ДФС України ОСОБА_4 за період з травня 2015 року по березень 2016 року загалом прийнято безпідставних та незаконних рішень про розстрочення сум платежів з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин для вказаних платників податків юридичних осіб ТОВ «Надра Геоцентр», ТОВ «Фірма «Хас» та ТОВ «Карпатнадраінвест» на загальну суму 2 019 146 516, 02 грн., що заподіяло державним інтересам майнову шкоду у вигляді недоотримання державним бюджетом доходів в особливо великих розмірах на зазначену суму, яка більше ніж у двісті п`ятдесят разів (більше ніж у 3 315 511 разів) перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, розмір якого на час вчинення злочину, виходячи з положень п. 169.1.1 ст. 169, абзацу сьомого п.1 розділу ХІХ (в редакції, чинній до 01.01.2016), п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, а також абзацу четвертого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», абзацу четвертого ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» становив станом на 01.01.2015 609 грн., станом на 01.01.2016 1378 грн., та, за таких обставин, внаслідок вищевказаних умисних протиправних дій ОСОБА_4 спричинено тяжкі наслідки, в розумінні п.4 примітки до ст. 364 КК України.

ОСОБА_4 02.02.2017 о 23 год. 50 хв. затримано у порядку п. 3 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

02.02.2017 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.03.2017 стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і визначено розмір застави у розмірі 62 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 100 000 000 грн. У разі внесення застави в рішенні суду визначені наступні обов`язки, які повинен виконувати підозрюваний, а саме:

- прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду;

- повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва від 13.03.2017 ухвалу Солом`янського районного суду м.Києва від 06703.2017 залишено без змін, а апеляційні скарги захисників та прокурорів без задоволення.

У подальшому, 16.03.2017 на розрахунковий рахунок Солом`янського суду міста Києва внесені грошові кошти у сумі 100 000 000 грн. в якості застави за підозрюваного ОСОБА_4 , на підставі вищезазначеної ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 07.03.2017, у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти під заставу цього ж дня.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 з 16.03.2017 покладено вищезазначені обов`язки, визначені ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.03.2017.

27.04.2017 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва прийнято рішення продовжити строк дії раніше покладених на ОСОБА_4 обов`язків до 26.06.2017.

06.03.2017 до Національного бюро надійшов лист від уповноваженого офіцера Національного агентства з боротьби зі злочинністю ОСОБА_16 ) згідно якого, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , став натуралізованим громадянином Великої Британії у травні 2012 року і є власником британського паспорту з серійним номером НОМЕР_1 .

З метою підтвердження та перевірки отриманої інформації з приводу можливої наявності громадянства Великої Британії у підозрюваного ОСОБА_4 детективи Національного бюро 20.03.2017 звернулися із відповідним запитом про надання міжнародної правової допомоги до компетентних органів Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії.

Одночасно детективами Національного бюро направлено підозрюваному ОСОБА_4 запит від 16.03.2017 про необхідність передати на зберігання до Державної міграційної служби України паспорт з серійним номером НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідь на вказаний запит на даний час до Національного бюро не надходила.

Водночас, 24.05.2017 до Національного бюро надійшла відповідь від Посольства Великої Британії у Києві стосовно виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги щодо громадянства Великої Британії ОСОБА_4 .

Згідно з отриманими матеріалами, а саме протоколу допиту уповноваженого працівника Паспортної служби Її Величності ОСОБА_19 з додатками, ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 24.05.2012 став натуралізованим громадянином Великої Британії та отримав відповідне свідоцтво про натуралізацію.

На підставі поданих документів, а саме свідоцтва про натуралізацію, 2 фотокарток, заяви про надання паспорту 25.01.2013 ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано паспорт громадянина Великої Британії з серійним номером НОМЕР_1 з терміном дії до 25.01.2023.

Згідно інформації, отриманої від Державної прикордонної служби України громадянин ОСОБА_4 активно подорожував до інших країн, в тому числі до Великої Британії. В період з січня 2014 року по даний час підозрюваний ОСОБА_4 мав 14 прямих рейсів до м. Лондон, Великої Британії. Крім цього, ОСОБА_4 не позбавлений подорожувати до Великої Британії через інші країни Європейського Союзу.

Згідно з інформацією, що міститься в щорічні декларації ОСОБА_4 майновий стан останнього дозволяє безперешкодно подорожувати.

Крім цього, в ході досудового розслідування отримано інформацію від Міністерства закордонних справ України, що ОСОБА_4 як громадянину України, що постійно проживає у Великобританії було оформлено та видано паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , що також дають право на виїзд за межі України та не були здані на зберігання.

В той же час, у зв`язку із внесенням застави до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано електронний засіб контролю, який також не може забезпечити належний контроль за пересуванням ОСОБА_4 та виконання ним своїх обов`язків.

Відповідно до ч. 8 та ч.9 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, а саме не здав на зберігання до уповноважених органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків наявні правові підстави для звернення прокурора до суду з клопотанням про звернення застави, внесеної ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за підозрюваного ОСОБА_4 в дохід держави.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на викладені у ньому обставини, та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання прокурора заперечили, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, зазначили, що підозра є необґрунтованою, ґрунтується на припущеннях, не доведено нанесення шкоди, крім того підозрюваний виконує всі процесуальні обов`язки, покладені на нього ухвалою суду від 07.03.2017 року.
Документи, які дають право громадянину України, як зазначено в ухвалі від 07.03.2017 р. ОСОБА_4 , право на в`їзд та виїзд з України, останнім було здано на зберігання до ДМС України особисто, або було здано до ДМС України прокурорами САП ГПУ.
Запит про міжнародну правову допомогу, оформлений з порушенням вимог ЗУ «Про національне антикорупційне бюро», відповідь отримана на адресу особи, яка не зверталась із запитом. Крім того, запит про міжнародну правову допомогу стосувався кримінального провадження № 0000121, та відповідно до ст.553 КПК України, не може використовуватись в даному кримінальному провадженні. Запит направлявся в порушення вимог ст. 544 КПК України. Відповідь містить лише посилання на пояснення особи ОСОБА_19 , при цьому документ, який підтверджує наявність громадянства Великобританії у ОСОБА_4 свідоцтво про натуралізацію, не надано. Документи не відповідають вимогам ст.550 КПК, оскільки не скріплені гербовою печаткою компетентного органу.
Особи, які внесли заставу - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , просили відмовити в задовленні клопотання.
Вислухавши доводи учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Генеральної прокуратури України процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про початок досудового розслідування у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 у якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України.
З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 02.02.2017 року о 23 год. 50 хв. затримано у порядку ст. 208 КПК України.
02.02.2017 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364 КК України.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 07.03.2017 року стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і визначено розмір застави у розмірі 62500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 100 000 000 грн. У разі внесення застави в рішенні суду визначені наступні обовязки, які повинен виконувати підозрюваний, а саме:

- прибувати до детектива, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу детектива, прокурора або суду;

- повідомляти детектива, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

16.03.2017 на розрахунковий рахунок Солом`янського суду міста Києва - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 внесені грошові кошти у сумі 100 000 000 грн. в якості застави за підозрюваного ОСОБА_4 , на підставі вищезазначеної ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 07.03.2017, у зв`язку з чим останнього звільнено з-під варти під заставу цього ж дня.

За таких обставин, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 з 16.03.2017 покладено обов`язки, визначені ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 07.03.2017.

27.04.2017 слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва прийнято рішення продовжити строк дії раніше покладених на ОСОБА_4 обов`язків до 26.06.2017.

Відповідно до ч.ч. 8, 9, 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що підставою звернення прокурора з даним клопотанням стало те, що підозрюваний ОСОБА_4 не здав до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, а саме: паспорти громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , а також паспорт громадянина Великої Британії з серійним номером НОМЕР_1 .

В судовому засіданні встановлено, що відповідно довідок Головного управління державної міграційної служби України в м.Києві від 20.03.2017 року № 1-18/Н-439-17, №1-18/Н-438-17, ОСОБА_4 був документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 . Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 07.03.2017 року паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 прийнятий на зберігання до відділу централізованого оформлення документів № 1 ГУ ДМС України в м.Києві.

Відповідно до листа детектива Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_22 від 05.05.2017 року № 0411-252/16120 паспорт громадянина України серія НОМЕР_6 виданий 18.06.2014, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 06.03.2013, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_5 , виданий 05.11.2015, дипломатичний паспорт серія НОМЕР_7 виданий 23.12.2014 передані на зберігання до Державної міграційної служби України з метою виконання ухвали Солом`янського районного суду м.Києва про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 92 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою КМУ від 07.05.2014 року № 152 недійсні паспорти для виїзду за кордон анулюються працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи шляхом пробиття не менш як двох отворів у машинозчитуваній зоні, після чого дані вносяться до відомчих інформаційних систем.
За письмовою заявою заявника анульований паспорт для виїзду за кордон повертається йому працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, закордонної дипломатичної установи, якщо в ньому проставлені одна чи декілька віз або якщо такий паспорт є підставою для отримання/продовження дозвільних документів на проживання в іноземній державі.
В судовому засіданні встановлено, що паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_3 ? виданий на ім`я ОСОБА_4 , анульований працівником територіального органу ДМС, шляхом пробиття більше двох отворів у машинозчитуваній зоні.
На підтвердження отримання ОСОБА_4 паспорта іншої держави прокурором було надано відповідь Хоум Офісу від 18.05.2017 року на оновлений запит від 26 квітня 2017 року № 0000121, який містить показання службової особи паспортної служби Її Величності в якості свідка.
Відповідь містить посилання, що доказові матеріали можуть бути використані лише в цілях, передбачених у запиті. В разі використання матеріалів для цілей, про які не зазначалося у запиті, потрібно звернутись для отримання згоди Центрального органу Сполученого Королівства перед тим, як використовувати в інших цілях.
Відповідно до ч.1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим якщо він отриманий у порядку встановленому цим кодексом.

Відповідно до ст.552 КПК України зміст та форма запиту про міжнародну правову допомогу повинні відповідати вимогам цього Кодексу або міжнародного договору України, що застосовується у конкретному випадку. Запит може бути складений у формі доручення.

2. Запит повинен містити:
1) назву органу, який звертається за допомогою, та компетентного органу запитуваної сторони;
2) посилання на відповідний міжнародний договір або на дотримання засади взаємності;
3) найменування кримінального провадження, щодо якого запитується міжнародна правова допомога;
4) стислий опис кримінального правопорушення, що є предметом кримінального провадження, та його правову кваліфікацію;
5) відомості про повідомлену підозру, обвинувачення з викладенням повного тексту відповідних статей Кримінального кодексу України;
6) відомості про відповідну особу, зокрема її ім`я та прізвище, процесуальний статус, місце проживання або перебування, громадянство, інші відомості, які можуть сприяти виконанню запиту, а також зв`язок цієї особи із предметом кримінального провадження;
7) чіткий перелік запитуваних процесуальних дій та обґрунтування їхнього зв`язку із предметом кримінального провадження;
8) відомості про осіб, присутність яких вважається необхідною під час виконання процесуальних дій, і обґрунтування цієї необхідності;
9) інші відомості, які можуть сприяти виконанню запиту або передбачені міжнародним договором чи вимогою компетентного органу запитуваної сторони.
3. До запиту про допит особи як свідка, потерпілого, експерта, підозрюваного або обвинуваченого додається належним чином засвідчений витяг відповідних статей цього Кодексу з метою роз`яснення особі її процесуальних прав і обов`язків. До запиту також додається перелік питань, які слід поставити особі, або відомості, які необхідно отримати від особи.
На стадії досудового розслідування запит про міжнародну правову допомогу погоджується у письмовій формі прокурором, який здійснює нагляд за дотриманням законів при проведенні досудового розслідування.
Відповідно до ст.553 КПК України докази та відомості, одержані від запитуваної сторони в результаті виконання запиту про міжнародну правову допомогу, можуть бути використані лише у кримінальному провадженні, якого стосувався запит, крім випадків, коли досягнуто домовленості про інше із запитуваною стороною.
Відомості, які містяться в матеріалах, отриманих у результаті виконання запиту про міжнародну правову допомогу, не можуть визнаватися судом допустимими, якщо запит компетентного органу України був переданий запитуваній стороні з порушенням передбаченого порядку, встановленого цим Кодексом або міжнародним договором України.
З огляду на те, що у запиті про міжнародну допомогу вказується кримінальне провадження, в якому виникла необхідність проведення процесуальних дій, та їх зв`язок із відповідним кримінальним провадженням, докази та відомості, одержані від запитуваної сторони в результаті виконання запиту, можуть бути використані лише у цьому провадженні. Водночас запитувана сторона може надати згоду на використання таких доказів та відомостей в іншому кримінальному провадженні.
Як встановлено в судовому засіданні відповідь Центрального органу Сполученого Королівства надавалась на запит від 26.04.2017 року у кримінальному провадженні №0000121.
Прокурором до матеріалів клопотання, а також в судовому засіданні не надано оновлений запит від 26.04.2017 року у кримінальному провадженні 0000121, в зв"язку з цим суд не може пересвідчитись, для яких цілей витребовувалась інформація та що матеріали використовуються в цілях зазначених у запиті.
Відповідь Центрального органу Сполученого Королівства від 18.05.2017 не містить згоди на використання наданої інформації у кримінальному провадженні № 0000218 від 31.03.2017 у якому повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.364 КК України та в межах якого прокурор звернувся з клопотанням про звернення застави в дохід держави.
Відповідно до ч. 2 ст.552 КПК України показання свідка повинно бути чітко зазначено в запиті. Прокурором не доведено в судовому засіданні, що запит про міжнародно-правову допомогу містив вимогу про допит свідка.
Крім того, матеріали, надіслані запитуваною стороною, не відповідають вимогам ч.1 ст.550 КПК України, оскільки не скріплені гербовою печаткою компетентного органу. Посольство Великої Британії у Києві не є компетентним органом щодо виконання запиту про міжнародно-правову допомогу.
Згідно п. 3 ч. 3, ч.4 ст. 68 КПК України перекладач зобов`язаний здійснювати повний і правильний переклад, посвідчувати правильність перекладу своїм підписом.
Перед початком процесуальної дії сторона кримінального провадження, яка залучила перекладача, чи слідчий суддя або суд пересвідчуються в особі і компетентності перекладача.
Як вбачається з листа, наданого від імені Центрального органу сполученого Королівства (Хоум Офісу) від 18.05.2017 р. його переклад здійснено перекладачем Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_23 .
Разом з тим, частиною 5 ст. 68 КПК України передбачено, що за завідомо неправильний переклад або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків перекладач несе відповідальність, встановлену законом. Матеріали клопотання не містять відомостей щодо кваліфікації перекладача здійснювати переклад та ознайомлення перкладача з правами та обов"язками.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку.
Разом з тим на підставі ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК. Саме тому ч. 2 ст. 553 КПК має застереження, що відомості, які містяться в матеріалах, отриманих у результаті виконання запиту про міжнародну правову допомогу, не можуть визнаватися судом допустимими, якщо запит компетентного органу України був переданий запитуваній стороні з порушенням передбаченого порядку, встановленого КПК або міжнародним договором України.
Таким чином, матеріали запиту про міжнародну правову допомогу у кримінальному провадженні № 0000121, які надав прокурор, як доказ невиконання процесуальних обов`язків, встановлених судом при обранні запобіжного заходу, є недопустимим доказом і вони не можуть бути прийняті як доказ у кримінальному провадженні № 0000218 від 31.03.2017.
Таким чином, у судовому засіданні прокурором не доведено, що підозрюваний ОСОБА_4 не виконує покладені на нього ухвалою слідчого судді обов`язки, а саме - здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; а тому підстав для задоволення клопотання не вбачається.
Керуючись ст.ст. 68, 84,86, 131, 132, 136, 176-178, 182, 194, 195,550-553 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника четвертого відділу управління процесуального керівництва, державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000218 від 31.03.2017 року про звернення в дохід держави застави, внесеної за підозрюваного ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1