У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 161 000 600 038 58 від 01 червня 2016 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотоп Сумської області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України,
за участі прокурора захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 358 КК України на 3 місяці арешту, за ч. 4 ст. 358 КК України на 4 місяці арешту, за ч. 1 ст. 190 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Вирішено питання стягнення процесуальних витрат та доля речових доказів у провадженні.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він 31.05.2016, приблизно о 09:50 год., знаходячись на території Центрального вокзалу м. Києва за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, з метою підробки паспорту громадянина України та подальшого його використання в своїх корисливих цілях у невстановленої слідством особи придбав паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУМВС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці переклеїв на першій та третій сторінках зазначеного паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_8 фотокартку із своїм зображенням.
В подальшому, 31.05.2016, приблизно о 12:00 год., ОСОБА_5 , з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до квартири АДРЕСА_3 , де, використовуючи завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУМВС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з переклеєною фотокарткою із зображенням на ній ОСОБА_5 , надав його ОСОБА_9 та уклав з нею договір оренди квартири АДРЕСА_3 на одну добу.
31.05.2016, у невстановлений слідством час, у невстановленому слідством місці, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, розмістив в мережі Інтернет оголошення з приводу надання в оренду квартири АДРЕСА_3 , яку він перед цим орендував по підробленому паспорту на ім`я ОСОБА_8 у ОСОБА_9 .
Продовжуючи свої злочинній дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_5 , 31.05.2016, приблизно о 16:00 год., знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , зустрівся з ОСОБА_10 , якій, представившись власником вказаної квартири та використовуючи завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУМВС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з переклеєною фотокарткою із його зображенням, надав його ОСОБА_10 , таким чином ввів її в оману та запевнив в тому, що він є особою на ім`я ОСОБА_11 , після чого обумовив з нею орендну плату за користування зазначеною квартирою терміном на один місяць у сумі 4.500 гривень, уклав з нею договір оренди зазначеної квартири від 31.05.2016 від імені ОСОБА_8 та отримав від неї за нібито оренду квартири завдаток у сумі 1.500 гривень.
Заволодівши чужим майном шляхом обману, а саме грошима потерпілої ОСОБА_10 в сумі 1.500 гривень, ОСОБА_5 , домовившись про зустріч з ОСОБА_10 з метою отримання від неї іншої частки грошей у сумі 3.000 гривень за оренду квартири, покинув приміщення даної квартири.
31.05.2016, о 19:35 годині, в приміщенні ресторану Макдональдс, розташованому за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_10 для отримання від неї іншої частки грошей за оренду квартири. В подальшому працівникам поліції, яких викликала ОСОБА_10 , представився на ім`я ОСОБА_8 та для посвідчення своєї особи надав завідомо підроблений документ, а саме паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУМВС України в м. Києві на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з переклеєною в ньому фотокарткою із своїм зображенням.
Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити та, пом`якшивши йому покарання, визначити його у виді штрафу з посиланням на те, що він вперше притягається до відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнавав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину і повністю відшкодував заподіяні збитки потерпілій, яка цивільний позов не заявляла.
Також вказує, що злочин він учинив під впливом особистих обставин, зазначає і про те, що він є опікуном своєї бабусі, яку доглядає, а умовне покарання буде перешкодою для працевлаштування за межами м. Конотопа.
Учасники кримінального провадження про дату, час та місце його розгляду повідомлені належним чином.
Їх неявка в судове засідання не перешкоджає розгляду провадження.
Заслухавши доповідь головуючої судді, пояснення обвинуваченого та захисника на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, пояснення прокурора, що заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою його використання, у використанні завідомо підробленого документа та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, докази в якому, окрім показань обвинуваченого та даних про його особу, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.
Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і обвинувачений в апеляційній скарзі, дотримуючись вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України, колегією суддів не перевіряються, на виконання приписів ч. 1 ст. 404 КПК України.
Як указують положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, на виконання вказаних вимог закону, суд першої інстанції правильно врахував: ступінь тяжкості вчинених злочинів, кожний з яких, відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої тяжкості, особу обвинуваченого - молодого віку, що вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Також судом враховані конкретні обставини провадження та дії обвинуваченого, що носили продуманий та цілеспрямований характер.
Не залишилося поза увагою суду першої інстанції і те, що ОСОБА_5 офіційно не працював та не мав постійного джерела доходів.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнав повне визнання обвинуваченим вини та щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За наведеним, суд першої інстанції прийшов ґрунтовного висновку про те, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів, буде покарання у виді арешту та обмеження волі у межах санкцій матеріального закону, за яким він притягається до відповідальності, та за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України - шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття та повне визнання ОСОБА_5 своєї вини, суд першої інстанції вважав за можливе виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому звільнив ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України.
Колегія суддів не вбачає жодних підстав для зміни вироку, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі обвинуваченого, у тому числі призначення покарання ОСОБА_5 у виді штрафу, яке не може бути застосоване за апеляційної скаргою сторони захисту зі зміною судового рішення.
Водночас не можна не звернути увагу і на те, що суд першої інстанції досліджував питання щодо можливості призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу та не знайшов підстав для його призначення з посиланням на те, що обвинувачений наполягав на обставинах вчинення ним кримінального правопорушення внаслідок тяжкого матеріального становища, а тому покарання у виді штрафу не буде сприяти досягненню мети покарання, визначеній ст. 50 КК України, та може спонукати до вчинення обвинуваченим нових корисливих злочинів.
На правильність висновків суду першої інстанції щодо призначеного покарання та звільнення від його відбування на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, не можуть вплинути доводи апеляційної скарги щодо опікунства обвинуваченого над бабусею, що документально не підтверджено, чи відшкодування завданих збитків потерпілій - вилучення під час затримання ОСОБА_5 та передача 31.05.2016 потерпілій ОСОБА_12 її коштів у розмірів 1.500 гривень, що залишені потерпілій за належністю вироком суду, у зв`язку з чим вона цивільний позов не заявляла, чи працевлаштування ОСОБА_5 за межами населеного пункту, де він зареєстрований та проживає.
За наведеним апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Печерського районного суду м. Києва від 16 листопада 2016 року у кримінальному провадженні № 120 161 000 600 038 58 від 01 червня 2016 року відносно ОСОБА_5 - без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3