Справа № 175/320/17-к
Провадження № 1-кп/175/12/17
Ухвала

Іменем України

23 травня 2017 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0002941 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у с. Джулинка Бершадського району Вінницької області, громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

При оголошенні перерви для підготовки сторони захисту до нового обвинувачення по зміненому обвинувальному акту, прокурор заявив усне клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів, вказуючи на наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисник просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши, що його підзахисна має двох неповнолітніх дітей та постійне місце проживання у Вінницькій області.

Обвинувачена підтримала позицію свого захисника.

Обсудивши клопотання, виходячи з мети і підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження ще на 60 днів дії строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки розгляд справи з об`єктивних причин не може бути закінчений до спливу цього строку 28 травня 2017 року, а наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який не зменшився.

У даному випадку, з урахуванням особи ОСОБА_5 , яка не має постійного місця проживання у Дніпропетровській області, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, обставин висунутого їй обвинувачення і суворості покарання, що загрожує їй у разі доведеності вини за цей злочин, - суспільний інтерес переважає над принципом поваги до її особистої свободи та не дозволяє застосувати альтернативні види запобіжних заходів.

Таке судове рішення узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою в рішеннях «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії» та «Марченко проти України».
Посилання ж захисника на наявність дітей та постійного місця проживання як на підстави зміни запобіжного заходу, суд не приймає до уваги, оскільки обвинувачена тривалий час знаходиться поза межами місця своєї реєстрації та не проживає з донькою, яка перебуває під піклуванням чоловіка, та сином, який навчається.

У зв`язку з викладеним не підлягає задоволенню клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Керуючись ст.ст.331, 369 КПК України, суд
ухвалив:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0002941 прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, продовжити на час судового розгляду кримінального провадження на 60 днів, тобто до 21 липня 2017 року.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Копію ухвали вручити прокурору і обвинуваченій, направити начальнику Дніпровської УВП № 4 УДПС України в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1