УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий канал» адвоката ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого щодо нерозгляду клопотання,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга представника ТОВ «Новий канал» (далі Товариство) адвоката ОСОБА_2 , яка зазначила, що слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 044 70 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 192 КК України. Оскільки 04.10.2016 Товариством у вказаному провадженні заявлений цивільний позов, ТОВ «Новий канал» набуло процесуального статусу цивільного позивача. У силу ч. 3 ст. 61 КПК України цивільний позивач має права потерпілого в частині, що стосуються цивільного позову. З огляду на це представник цивільного позивача 29.11.2016 звернулась до слідчого з клопотанням про забезпечення участі представника цивільного позивача у процесуальних діях. Однак слідчий, всупереч положенням ст. 220 КПК у встановлений КПК строк клопотання не розглянув, допустивши, на думку заявника, бездіяльність.

У зв`язку з цим, представник Товариства просила зобов`язати слідчого розглянути вищевказане клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 220 КПК певним учасникам кримінального провадження надано право заявляти клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій. До таких осіб належать сторона захисту, потерпілий та його представники.

Оскільки цивільний позивач у силу ч. 3 ст. 61 КПК має права потерпілого в частині, що стосуються цивільного позову, він також має право заявляти клопотання. У той же час, заявлені цивільним позивачем клопотання повинні мати значення для вирішення заявленого ним позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 61 КПК права цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Отже, вирішальним є наявність у кримінальному провадженні цивільного позову, заявленому у відповідністю з вимогами процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди, має право на стадії досудового розслідування пред`явити цивільний позов до підозрюваного або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного.

Наведене свідчить, що можливість звернення з цивільним позовом у кримінальному провадженні напряму пов`язана з встановленням фізичної особи, яка має процесуальний статус підозрюваного.

Як визначено ч.1 ст.42 КПК, підозрюваним є особа, якій повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено внаслідок не встановлення місцезнаходження цієї особи.

Таким чином, відсутність у кримінальному провадженні підозрюваного унеможливлює подання цивільного позову, що, у свою чергу, виключає можливість набуття фізичною або юридичною особою процесуального статусу цивільного позивача.

Даний висновок підтверджується також тим, що згідно з ч. 4 ст. 128 КПК форма і зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

У той же час, у силу ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява, з-поміж інших обов`язкових даних, має містити ім`я відповідача, місце його проживання (перебування) або місцезнаходження.

Отже, обов`язковою умовою для звернення з цивільним позовом має бути зазначення у ньому особи, яка, на думку позивача, має нести цивільну відповідальність за завдану ним або іншою особою шкоду.

Наслідком невиконання вказаних вимог у цивільному процесі є залишення судом заяви без руху, з наступним її поверненням позивачеві, у разі не приведення позову у відповідність з вимогами ст. 119 ЦПК; у кримінальному провадженні наявність вказаного недоліку позовної заяви, на переконання слідчого судді, виключає отримання заявником процесуального статусу цивільного позивача.

Заявником - ТОВ «Новий канал» до скарги долучена копія цивільного позову від 04.10.2016, де цивільний відповідач не зазначений.

Таким чином, виходячи з вищевказаного, вчинена Товариством дія не породжує для останнього правових наслідків у вигляді наділення його процесуальними правами цивільного позивача.

Крім того, з вказаного позову вбачається, що питання про стягнення грошових коштів у сумі 1 218 000 грн. вирішено 21.01.2015 Господарським судом м. Києва, зазначене рішення набрало законної сили та звернене до виконання.

Наведене свідчить, що ТОВ «Новий канал», формально заявивши цивільний позов, намагається штучно, без дотримання вимог процесуального законодавства, створити умови, за яких могло би шляхом подачі клопотань впливати на досудове розслідування кримінального провадження № 120 151 001 000 044 70.

Вищевикладене є підставою для висновку про те, що ТОВ «Новий канал» не є цивільним позивачем, що виключає для нього можливість заявляти у цьому кримінальному провадженні клопотання та оскаржувати будь-які дії, рішення, бездіяльність слідчого та прокурора, пов`язані з заявленим позовом.

У силу п. 1 ч. 2 ст.304 КПК слідчий суддя повертає скаргу, якщо вона подана особою, яка не має права на її подання.

Вказане свідчить про необхідність повернути заявникові подану ним скаргу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 42, 61, 128, 220, 303, 304 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Скаргу представника ТОВ «Новий канал» адвоката ОСОБА_2 повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1