АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Верхнячка Христинівського р-ну Черкаської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Брейтово Брейтовського р-ну Ярославського обл. Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю,
В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнано винними у тому, що вони у невстановлений час та у невстановленому місці вступили між собою у злочинну змову, направлену на вчинення розбійного нападу на приміщення відділення «Швидко Гроші» ТОВ «Споживчий центр», яке розташоване в будинку №1/3 по провулку Політехнічному в м. Києві, з метою заволодіння майном та розділили між собою ролі, згідно яких ОСОБА_6 повинен був з погрозою застосування предмета, схожого на пістолет, заволодіти майном відділення, а ОСОБА_7 спостерігати за навколишньою обстановкою та у разі небезпеки бути затриманими на місці злочину, попередити про це ОСОБА_6 .
Так, 01 вересня 2014 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, діючи за раніше досягнутою домовленістю та реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 зайшов до приміщення відділення «Швидко Гроші», яке розташоване в будинку №1/3 по провулку Політехнічному в м. Києві, витягнув з сумки предмет, схожий на пістолет, і тримаючи його в правій руці, навів на ОСОБА_9 та, погрожуючи при цьому застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, почав вимагати грошові кошти. Сприйнявши погрозу застосування насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я, як реальну, потерпіла ОСОБА_9 підійшла до сейфу розташованого у вказаному приміщенні та відкрила його. Після цього ОСОБА_6 направив на потерпілу предмет, схожий на пістолет, та продовжуючи погрожувати застосуванням насильства до останньої, наказав їй класти грошові кошти до його сумки та передав сумку ОСОБА_9 , а вона в свою чергу склала грошові кошти в сумі 15 487 гривень до сумки, яку повернула ОСОБА_6 .
В цей час, обвинувачений ОСОБА_7 стояв на порозі вхідних дверей приміщення відділення «Швидко Гроші», яке розташоване в будинку №1/3 по провулку Політехнічному в м. Києві, та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі небезпеки бути затриманими на місці злочину, попередити про це ОСОБА_6 .
В подальшому обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, чим завдали матеріальної шкоди ТОВ «Споживчий центр» на загальну суму 15 487 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду викладеним у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Визнати неналежними і недопустимими наступні докази: протокол огляду місця події від 01 вересня 2014 року, висновки експерта №1398 і №1212, постанови про визнання речовими доказами від 01 вересня 2014 року та 28 вересня 2014 року, протокол пред`явлення для впізнання від 10 вересня 2014 року, протокол перегляду DVD-R диску з відеозаписом від 01 вересня 2014 року та пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .
Своє прохання апелянт обґрунтовує тим, що огляд місця події, під час якого 01 вересня 2014 року об 11 годині 12 хвилин у обвинуваченого ОСОБА_6 було вилучено грошові кошти, пістолет та інші речі, проведений з порушенням вимог ст. 233, ст. 234 КПК України, оскільки слідчий, який його проводив, не внесений до ЄРДР та відсутня постанова про створення слідчої групи, до складу якої він входить. Протокол складений з порушенням, оскільки адреса проживання понятого вказана не вірно, внаслідок чого допитати його в судовому засіданні не вдалось. При цьому на фототаблицях видно лише одного понятого - ОСОБА_13 , що свідчить про відсутність другого понятого при проведенні цієї слідчої дії.
Крім того, всупереч вимогам ч. 5 ст. 237 КПК України в протоколі відсутній детальний опис речових доказів, які вилучалися, а саме - грошових коштів та інших речей. Не зазначено, які речі були вилучені та не проведено їхній детальний огляд. Не зазначено який пакет опечатано, якою печаткою, колір пакету. Крім того, з метою приховання процесуальних порушень під час проведення огляду місця події, посадовими особами не долучено до матеріалів провадження відеозапис з місця події.
Огляд місця події від 01 вересня 2014 року, під час якого слідчим ОСОБА_14 о 22 годині 10 хвилин в приміщенні кабінету №1 ТВМ-1 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві у нього було вилучено: светр чорного кольору з довгими рукавами, шорти синього кольору з надписом літерами зеленого кольору «U.S. Marshall», кросівки синього кольору, мобільний телефон «Нокиа 1280», проведений з порушенням ч. 5 ст. 237 КПК України, оскільки усі вилучені речі, які в подальшому були визнані речовими доказами, не були опечатані. Також звертає увагу на те, що слідчий ОСОБА_14 не внесений до складу слідчої групи, що підтверджується витягом з ЄРДР. Вважає, що протокол огляду місця події підмінив собою протокол затримання.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01 вересня 2014 року, який розпочато о 21 годині 10 хвилин та закінчено о 21 годині 25 хвилин, було здійснено обшук затриманої особи, яка одягнена в кофту синього кольору, футболку білого кольору з надписом «Бердичів солод», чорного кольору спортивні штани з надписом «Лотто», кросівки синього кольору. Під час обшуку нічого не вилучалось.
Тобто вказані протоколи свідчать, що під час його затримання і обшуку в якості затриманої особи, він був одягнутий у інший одяг, ніж той, у який він був одягнутий під час огляду місця події, який відбувся пізніше. На думку обвинуваченого, вказані невірні дані були навмисно внесені до протоколу огляду місця події з метою усунення розбіжностей між протоколом затримання та відеозаписом події злочину.
Вказаний відеозапис також отриманий з порушенням вимог ст.ст. 234, 233, 237 КПК України, оскільки наданий слідчому не уповноваженою особою без статусу потерпілого.
Крім того обвинувачений посилається на те, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 є неналежними і недопустимими, оскільки секретар судового засідання не прослідкував, щоб свідки не спілкувалися між собою до початку допиту.
Протокол пред`явлення для впізнання від 01 вересня 2014 року складений з порушенням вимог ч.2 ст. 228 КПК України, оскільки пред`явлені для впізнання особи мали різкі відмінності у зовнішності та під час проведення даної слідчої дії був відсутній захисник.
Крім того, матеріалами провадження не підтверджується кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 187 КК України, а саме вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Так, свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину не визнає, оскільки не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 та не приймав участі у вчинені даного кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що умисел на вчинення злочину виник у нього раптово, а з пояснень наданих ОСОБА_9 вбачається, що злочин ОСОБА_6 вчинив сам і ОСОБА_7 разом з ним не було, у тому числі біля вхідних дверей відділення.
Також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що прокурор ОСОБА_15 , який приймав участь в судових засіданнях суду першої інстанції, не є уповноваженою особою, оскільки в матеріалах провадження відсутня постанова про створення групи прокурорів, до складу якої він входить.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження за відсутності складу кримінального правопорушення у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду викладеним у вироку фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням кримінального закону та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Визнати неналежними і недопустимими наступні докази: протокол огляду місця події від 01 вересня 2014 року, висновки експерта №1398 і №1212, постанови про визнання речовими доказами від 01 вересня 2014 року та 28 вересня 2014 року, протокол пред`явлення для впізнання від 10 вересня 2014 року, протокол перегляду DVD-R диску з відеозаписом від 01 вересня 2014 року та пояснення свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .
Своє прохання захисник обґрунтовує тим, що судом першої інстанції взято до уваги неналежні і недопустимі докази здобуті та проведені органом досудового розслідування з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу України.
Так, згідно протоколу ОСОБА_6 затримано о 10 годині 40 хвилин 01 вересня 2014 року, а доручення на здійснення захисту останнього видано в той же день о 21 годині 40 хвилин, тому на думку захисника, всі докази складені до моменту призначення захисника є недопустимими.
Огляд місця події проведений 01 вересня 2014 року згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_6 вилучено грошові кошти, пістолет та інші речі також є неналежним і недопустимим, оскільки слідчий не внесений до реєстру та відсутня постанова про створення слідчої групи до складу якої він входить. Протокол складений з порушенням вимог ст. 233, ст. 234 КПК України, оскільки був відсутній понятий, який за місцем проживання зазначеним в протоколі такий ніколи не проживав, а на фототаблицях видно лише одного понятого свідка ОСОБА_13 .
В супереч ч. 5 ст. 237 КПК України в протоколі відсутній детальний опис речових доказів, які вилучалися, а саме грошові кошти та інші речі. Не зазначено, які речі були вилучені та не проведено їхній детальний огляд. Не зазначено в якій пакет опечатано, якою печаткою, колір пакету. Крім того, з метою укриття процесуальних порушень під час проведення огляду місця події, посадовими особами не долучено до матеріалів провадження відеозапис з місця події. Частково вказане відео показувалось по телевізору у програмах новин. Тому вважає, твердження про неможливість його долучення є безпідставним.
Вважає, неналежним та недопустимим доказом огляд місця події від 01 вересня 2014 року, який проведено слідчим ОСОБА_14 о 22 годині 10 хвилин. Під час огляду місця події в приміщенні кабінету №1 ТВМ-1 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві у нього було вилучено: светр чорного кольору з довгими рукавами, шорти синього кольору з надписом літерами зеленого кольору «U.S. Marshall», кросівки синього кольору, мобільний телефон «Нокіа 1280». В порушення ч. 5 ст. 237 КПК України усі вилучені речі, які в подальшому були визнані речовими доказами, не були опечатані. Також звертає увагу на те, що слідчий ОСОБА_14 не внесений до складу слідчої групи, що підтверджується витягом з реєстру ЄРДР. Вважає, що протокол огляду місця події підмінив собою протокол затримання.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01 вересня 2014 року, який розпочато о 21 годині 10 хвилин та закінчено о 21 годині 25 хвилин було здійснено обшук затриманої особи, яка одягнена в кофту синього кольору, футболку білого кольору з надписом «Бердичів солод», чорного кольору спортивні штани з надписом «Лотто», кросівки синього кольору. Під час обшуку нічого не вилучалось.
Тобто вказані протоколи свідчать, що під час його затримання і обшуку в якості затриманої особи, він був одягнутий у іншу одежу ніж та в якій він був присутній під час огляду місця події, яке відбулося пізніше. На думку обвинуваченого, вказані невірні дані були навмисно внесені до протоколу огляду місця події з метою усунення розбіжностей між протоколом затримання та відеозаписом події злочину, який отриманий з порушенням вимог ст.ст. 234, 233, 237 КПК України, оскільки наданий слідчому не уповноваженою особою без статусу потерпілого.
Крім того обвинувачений посилається на те, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 є неналежними і недопустимими, оскільки секретар судового засідання не прослідкував, щоб свідки не спілкувалися між собою для достовірності наданих ними пояснень.
Згідно фототаблиці потерпіла впізнавала разом з пред`явленою особою ще трьох осіб, які мають різкі відмінності у зовнішності та під час проведення даної слідчої дії був відсутній захисник. Тому, протокол пред`явлення для впізнання від 01 вересня 2014 року складений з порушенням вимог ч.2 ст. 228 КПК України.
Крім того, матеріалами провадження не підтверджується кваліфікуюча ознака ч. 2 ст. 187 КК України, а саме вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Так, свою вину у вчинені інкримінованого йому злочину не визнає, оскільки не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_6 та не приймав участі у вчинені даного кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що умисел на вчинення злочину виник у нього раптово, а з пояснень наданих ОСОБА_9 вбачається, що злочин ОСОБА_6 вчинив сам і ОСОБА_7 разом з ним не було, у тому числі біля вхідних дверей відділення.
Також звертає увагу суду апеляційної інстанцій на те, що в порушення вимог ст. 290 КПК України стороні захисту не були в повному обсязі відкриті матеріали досудового розслідування, а прокурор ОСОБА_15 , який приймав участь в судових засіданнях суду першої інстанції не є уповноваженою особою, оскільки в матеріалах провадження відсутня постанова про створення групи прокурорів до складу якої він входить.
В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу свого захисника та викладені у ній доводи, просив її задовольнити, скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження за відсутності складу кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_7 багаторазово викликався до суду у передбачений законом спосіб, однак в судове засідання апеляційного суду не з`явився та своїм правом на участь у розгляді його апеляційної скарги не скористався, у зв`язку з чим відповідно до норм ч.4 ст.401 та ч.4 ст.405 КПК України апеляційний розгляд проведено без його участі.
Прокурор, який брав участь у апеляційному розгляді, заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважав, що вирок суду є законним та обґрунтованим та його слід залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Ухвалюючи обвинувальний вирок щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , суд першої інстанції обґрунтував його доказами, які були зібрані в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та досліджені в ході його судового розгляду.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення ґрунтуються на:

показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні суду першої інстанції визнав факт розбійного нападу за обставин, вказаних в обвинуваченні, заперечивши лише наявність попередньої змови із ОСОБА_7 на вчинення злочину та зазначивши, що ОСОБА_7 не було відомо про його намір на заволодіння коштами відділення «Швидко Гроші» ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_7 участі у заволодінні не брав;

показаннях потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні вказала на ОСОБА_6 як на особу, яка 01 вересня 2014 року приблизно о 10 годині 20 хвилин в приміщенні відділення «Швидко Гроші», розташованому в будинку №1/3 по провулку Політехнічному в м. Києві, погрожуючи їй предметом, схожим на пістолет, заволоділа грошовими коштами в сумі 15 487 гривень, що належали відділенню «Швидко Гроші» ТОВ «Споживчий центр»;

показаннях працівників міліції ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які підтвердили в судовому засіданні, що 01 вересня 2014 року приблизно о 10 годині 20 хвилин, перебуваючи у складі патруля, неподалік будинку №1/3 по провулку Політехнічному в м. Києві здійснили затримання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , оскільки вони поводили себе підозріло - бігли так, наче від когось тікали та намагались на ходу переодягнутись, чим викликали обґрунтовану підозру у причетності до незаконних дій. Невдовзі після затримання з чергової частини Шевченківського РУ ГУ надійшло повідомлення, що здійснено напад на відділення «Швидко Гроші», у зв`язку з чим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 були доставлені до районного управління міліції;

протоколі прийняття заяви про вчинення злочину від 01.09.2014 року, згідно з якою ОСОБА_9 повідомила правоохоронні органи про те, що 01 вересня 2014 року приблизно о 10 годині 20 хвилин в приміщенні відділення «Швидко Гроші» по провулку Політехнічному №1/3 в м. Києві, невідомий чоловік, погрожуючи їй предметом, схожим на пістолет, заволодів грошовими коштами ТОВ «Споживчий центр» в сумі 15 487 гривень;

протоколі пред`явлення особи для впізнання від 01.09.2014 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_9 вказала на ОСОБА_6 як на особу, яка 01 вересня 2014 року приблизно о 10 годині 20 хвилин в приміщенні відділення «Швидко Гроші», розташованому в будинку №1/3 по провулку Політехнічному в м. Києві, погрожуючи їй предметом, схожим на пістолет, заволоділа грошовими коштами в сумі 15 487 гривень, що належали відділенню «Швидко Гроші» ТОВ «Споживчий центр»;

даних акту інвентаризаційної наявності коштів від 01.09.2014 року, відповідно до якого під час інвентаризації, яка проводилась у відділенні «Швидко Гроші», розташованому в будинку №1/3 по провулку Політехнічному в м. Києві, виявлено нестачу грошових коштів у сумі 15 487 гривень;

протоколі огляду приміщення відділення «Швидко Гроші» в будинку АДРЕСА_4 від 01.09.2014 року, в ході якого виявлено наявність камер відеоспостереження та вилучено два папілярних сліди пальців рук;

висновку експерта № 1398 від 11.10.2014 року, згідно з яким один слід папілярного узору, вилучений в приміщенні відділення «Швидко Гроші» 01.09.2014 року, залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_6 ;

протоколі огляду місця затримання ОСОБА_6 від 01.09.2014 року (м. Київ, вул. Борщагівська, 10), в ході якого у ОСОБА_6 було вилучено сумку, у якій знаходився одяг, предмет, схожий на пістолет, кошти в сумі 15487 грн. та інші речі;

показаннях свідка ОСОБА_13 , який підтвердив, що брав участь як понятий при вилученні у ОСОБА_6 сумки з грошима, пістолетом та одягом;

висновку експерта № 723 від 19.09.2014 року, згідно з яким предмет, схожий на пістолет, вилучений під час затримання ОСОБА_6 , є газопневматичним пістолетом моделі "Glock 32C", призначений для гри у страйкбол та не відноситься до вогнепальної зброї;

протоколі перегляду DVD-R диску від 01.09.2014 року, на якомуміститься відеозапис заволодіння ОСОБА_6 і ОСОБА_7 коштами відділення «Швидко Гроші», розташованому в будинку №1/3 по провулку Політехнічному в м. Києві, в період часу з 10 години 29 хвилин по 10 годину 31 хвилину 01.09.2014 року, за встановлених вироком суду обставин.

При цьому суд першої інстанції дав оцінку всім доказам у справі, зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Вказані докази у своїй сукупності спростовують показання обвинувачених про непричетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їм злочину та доводять факт спільного заволодіння ОСОБА_6 і ОСОБА_7 коштами відділення «Швидко Гроші», за встановлених судом обставин.
Про наявність попередньої змови між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на вчинення цього злочину свідчить відеозапис обставин нападу на DVD-Rдиску, з якого вбачається, що під час нападу ОСОБА_6 і ОСОБА_7 діяли узгоджено та кожен з них виконував свою роль з метою досягнення спільного злочинного наміру - заволодіння коштами ТОВ «Споживчий центр». ОСОБА_6 зайшов у приміщення, погрожував предметом, схожим на пістолет, вимагав від потерпілої ОСОБА_9 передачі коштів та заволодів ними, а ОСОБА_7 в цей час знаходився біля дверей приміщення, спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб у разі небезпеки бути затриманими на місці злочину, попередити про це ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_7 періодично повертався та зазирав в середину приміщення, а після виходу ОСОБА_6 з приміщення, першим почав тікати з місця події.

Також про наявність попередньої змови між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на вчинення злочину свідчать показання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які в судовому засіданні показали, що втеча обвинувачених з місця вчинення злочину мала узгоджений характер.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції, оцінивши докази у їх сукупності, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та правильно кваліфікував їхні дії за ч.2 ст. 187 КК України.
Доводи апеляційних скарг про неналежність і недопустимість доказів є не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Зокрема, проведення огляду місця події 01 вересня 2014 року, під час якого у обвинуваченого ОСОБА_6 було вилучено грошові кошти, пістолет та інші речі, слідчим, який не входив до складу слідчої групи, не ставить під сумнів допустимість протоколу цієї слідчої дії як доказу, оскільки огляд проводився у відповідності до вимог ч.3 ст.214 КПК України до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР черговим слідчим із складу слідчо-оперативної групи, яка здійснила виїзд на місце затримання.
Твердження сторони захисту, що при складанні цього протоколу був присутній лише один понятий - ОСОБА_13 , спростовуються як змістом протоколу, який підтверджує участь у проведенні огляду ще одного понятого - ОСОБА_17 , так і показаннями ОСОБА_13 , який в судовому засіданні підтвердив участь у огляді ще одного понятого (фонограма судового засідання від 24.12.2014 року, час - 11:37:38-11:41:50).
Порядок проведення огляду місця події, зміст протоколу вказаної слідчої дії та порядок вилучення речових доказів відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Відсутність відеозапису огляду місця події, який відповідно до довідки начальника сектора № 10 ВТКЗ ОВС НДКЦ при ГУ МВС України в м. Києві не зберігся (т.1 арк.207), не ставить під сумнів перебіг та результати цієї слідчої дії.
З урахуванням положень ч.3 ст.214 КПК України, яка надає органу досудового розслідування право у невідкладних випадках проводити огляд місця події до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, колегія суддів не вважає порушенням проведення 01 вересня 2014 року огляду кабінету №1 ТВМ-1 Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві слідчим ОСОБА_14 , який не входив до складу слідчої групи.
Вказана слідча дія не мала ознак особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 , оскільки усі речі, вилучені під час огляду, були видані ним добровільно, без порушення особистої недоторканості, а тому підстав для визнання протоколу огляду місця недопустимим доказом колегія суддів не вбачає.
Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційних скарг про недопустимість показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і ОСОБА_10 через те, що секретар судового засідання не прослідкував, щоб свідки не спілкувалися між собою, оскільки стороною захисту не надано доказів на підтвердження цих доводів.
Доводи апеляційних скарг про те, що протокол пред`явлення для впізнання від 01 вересня 2014 року складений з порушенням вимог ч.2 ст. 228 КПК України, оскільки особи, які пред`являлись для впізнання, мали різкі відмінності у зовнішності, є безпідставними та спростовуються фототаблицею до протоколу (т.2 арк. 6-7).
Відсутність захисника під час проведення даної слідчої дії не є підставою для визнання її незаконною, оскільки участь захисника у пред`явленні особи для впізнання не була обов`язковою, а підозрюваний проти проведення цієї слідчої дії за відсутності захисника не заперечував.
Доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення в порушення вимог ст. 290 КПК України стороні захисту не були в повному обсязі відкриті матеріали досудового розслідування спростовуються фонограмою судового засідання від 18.03.2015 року (час - 13:40:13-13:40:28), яка доводить, що в судовому засіданні сторона захисту підтвердила факт відкриття стороною обвинувачення доказів, наданих для дослідження в суді першої інстанції.
Твердження апелянтів про те, що відеозапис обставин нападу на DVD-R диску отримано в незаконний спосіб є безпідставними, оскільки кримінальний процесуальний закон не обмежує потерпілого (у даному випадку ТОВ «Споживчий центр» в особі директора ОСОБА_18 , т.2 арк. 173-175) у праві добровільно надати наявні у нього докази в розпорядження органу досудового розслідування.

Твердження про відсутність у прокурора ОСОБА_15 повноважень на участь у розгляді судом першої інстанції даного кримінального провадження є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_15 є прокурором прокуратури Шевченківського району м. Києва та за своєю посадою мав право на підтримання державного обвинувачення. Даних про те, що вказаний прокурор приймав участь у кримінальному провадженні всупереч вимогам ст.37 КПК України, тобто не будучи уповноваженим керівником прокуратури Шевченківського району м. Києва, стороною захисту не надано.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для зміни або скасування вироку відсутні.
Керуючись ст.ст. 72, 404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 і ОСОБА_7 без змін.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.09.2014 року по 13.03.2017 року з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення дорівнює два дні позбавлення волі.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3