Ухвала
іменем україни

15 травня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року, якою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження вироку Пологівського районного суду Запорізької області від 24 травня 2016 року щодо нього, а апеляційну скаргу повернуто,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перегляд указаного судового рішення в касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК залишено без руху і встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі, яка її подала.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте приписів ст. 427 КПК не дотримано, допущених недоліків в повному обсязі не усунуто.
Зокрема, замість нової касаційної скарги, як це передбачено положеннями ст. 427 вказаного Кодексу, ОСОБА_4 подав додаток до касаційної скарги, в якому не наводить обґрунтування допущення судом апеляційної інстанції при винесенні ухвали від 02 листопада 2016 року про повернення апеляційної скарги таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування зазначеної ухвали на підставі передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК.
Також виходячи з положень ч. 6 ст. 399 КПК, у разі ухвалення судом апеляційної інстанції ухвали про повернення апеляційної скарги предметом касаційного оскарження може бути лише названа ухвала апеляційного суду. При цьому відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК повноваженнями здійснювати перегляд рішення місцевого суду суд касаційної інстанції не наділений, оскільки таке рішення в апеляційному порядку по суті не переглядалось.
У разі скасування відповідної ухвали за результатами касаційного розгляду, суд, виходить з положень ст. 436 вказаного Кодексу, якою визначено ті рішення, які вправі прийняти суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Отже, зазначена ОСОБА_4 вимога про скасування вироку суду першої інстанціїта призначенням нового розгляду у суді першої інстанції викладена без урахування вказаних положень закону, а вимога зобов`язати суд апеляційної інстанції прийняти апеляційну скаргу виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 рокуразом із усіма доданими до неї матеріалами повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3