Справа № 466/6801/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«14» грудня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові

кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001863 від 10 травня 2016 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 29 червня 2010 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в:

досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 29 червня 2010 року Галицьким районним судом м. Львова за ч.3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, 17 квітня 2012 року звільнений з місць позбавлення волі, відповідно до вимог ст. ст. 89,90 КК України судимість якого не погашена, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

08 травня 2016 року приблизно о 17.30 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , заволодів мобільним телефоном марки Samsung Galaxy CorePrime SM G361HHADSEK, IMEI -1 НОМЕР_1 , ІМЕІ -2 НОМЕР_2 , вартістю 2999 грн., з сім карткою оператора «Київстар» НОМЕР_3 , вартістю 20 грн. та балансом рахунку 0,00 грн., з сім карткою оператора «Лайф» НОМЕР_4 , вартістю 15 грн. та балансом рахунку 0,00 грн., чим завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 3034 грн.

В ході досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_5 та законним представником потерпілого ОСОБА_6 28 липня 2016 року в м. Львові відповідно до вимог ст. 471 КПК України була укладена угода про примирення між сторонами кримінального провадження, яка долучена до обвинувального акта. За умовами вищевказаної угоди ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема сплатити штраф у розмірі 850 гривень( п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян).

Потерпілий ОСОБА_5 та законний представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, однак направили на адресу суду заяви з яких вбачається, що вони просять затвердити угоду про примирення. Крім цього зазначили, що жодних претензій до обвинуваченого не мають, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував матеріальну шкоду.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючою ознакою - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Відтак суд вважає, що слід затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, учасники судового провадження просять таку угоду затвердити, узгоджена сторонами міра покарання відповідає санкції ч.2 ст. 190 КК України, характеру і тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого ОСОБА_4 та укладення даної угоди між сторонами кримінального провадження було добровільним.

Підстав для відмови у затвердженні укладеної між сторонами угоди про примирення суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 471, 474, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:

затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, яка укладена 28 липня 2016 року в м. Львові між потерпілим ОСОБА_5 , законним представником потерпілого ОСОБА_6 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другої сторони, в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2016 року за №0001863, відносно ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (вісімсот п`ятдесят гривень).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1