Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/455/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.06.2017 м. Кропивницький
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0014734 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28 березня 2017 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новокузнецька, Кемеровської області, Російської Федерації, українець, громадянин України, освіта базова загальна середня, неодружений, не працює, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий

- 27.05.2002 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст.185, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 03.12.2002 року Кіровським районним судом м. Кіровограда (далі тим же судом) за ч.1 ст.15 ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.04.2016 року умовно-достроково на підставі постанови Песчанського районного суду Вінницької області від 01.04.2004 року на 1 рік 13 днів;

- 23.05.2005 року тим же судом за ч. 2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 01.10.2005 року на підставі постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.09.2005 року по декриміналізації;

- 14.06.2006 року тим же судом за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 29.10.2008 року умовно-достроково на підставі постанови Ленінського районного суду м.Кіровограда від 21.10.2008 року на 11 місяців 28 днів;

- 09.11.2009 року тим же судом за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 24.10.2013 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту;

- 05.11.2013 року Кіровським районним судом м. Кіровограда (далі тим же судом) за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 місяців арешту. Звільнений по відбуттю строку покарання 26.12.2013 року;

- 09.10.2014 року тим же судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 місяців арешту;

- 27.01.2015 року Ленінським районним судом м.Кіровограда за ч.2 ст.185 КК України до 5 місяців арешту.

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст..76 КК України.
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Так, 24.11.2016 року приблизно о 13 год. 50 хв. ОСОБА_6 знаходився в приміщенні торгового залу магазину Фуршет ДП Рітейл Центр, який розташований за адресою: м.Кропивницький, просп. Університецький, 21 А, де на прилавку вказаного магазину побачив упаковки кави розчинної «Jacobs Monarch економ, пачка». Маючи та реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, переконався, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені, таємно викрав з прилавку дві пачки розчинної кави «Jacobs Monarch економ. пачка» вагою по 130 грамів кожна, загальною вартістю 220 грн. Викрадене майно ОСОБА_6 заховав під свою куртку та направився до виходу з супермаркету Фуршет, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий співробітником служби охорони супермаркету. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ДП «Рітейл Центр» матеріальну шкоду на загальну суму 220,00 грн.
Крім того, 27.11.2016 року приблизно о 16 год. 40 хв. ОСОБА_6 знаходився в приміщенні торгового залу магазину Ватсонс ТОВ ДЦ Україна, який розташований за адресою: м.Кропивницький вул.Вокзальна, 24, де на прилавку вказаного магазину побачив лосьйон для гоління марки «Nivea men для чуткої шкіри». Маючи та реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, переконався, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені, таємно викрав з прилавку магазину два флакони лосьйону для гоління марки «Nivea men для чуткої шкіри», об`ємом по 100 мл кожний, загальною вартість 274,00 грн. В подальшому, ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ ДЦ Україна матеріальну шкоду на загальну суму 274,00 грн.
Також, 02.12.2016 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_6 знаходився в приміщенні торгового залу магазину Сільпо ТОВ Сільпо-Фуд, який розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. В.Перспективна, 53, де на прилавку вказаного магазину побачив упаковку кави Nescafe Gold Barista style сублим натур вагою 120 грамів та упаковку кави Nescafe Gold Barista style сублим м/у вагою 140 грамів. Маючи та реалізовуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 повторно, з корисливого мотиву, з метою наживи, переконався, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені, таємно викрав з прилавку магазину упаковку кави Nescafe Gold Barista style сублим натур вагою 120 грамів, вартість якої 86,50 грн. та Nescafe Gold Barista style сублим м/у вагою 140 грамів, вартість якої 106,44 грн., загальною вартістю 192,94 грн.

Викрадене майно ОСОБА_6 заховав під свою куртку та направився до виходу з супермаркету Сільпо, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий співробітником служби охорони супермаркету. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинив ТОВ «Сільпо-Фуд» матеріальну шкоду на загальну суму 192,94 грн.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин провадження та юридичну кваліфікацію дій ОСОБА_6 просить вирок районного суду щодо останнього скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Ухвалити новий вирок, яким визнати винним та призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, без застосування положень ст.75 КК України. В решті вирок залишити без зміни.
Так, застосовуючи до ОСОБА_6 міру покарання, не пов`язану з ізоляцією від суспільства, суд своє рішення мотивував наявністю пом`якшуючих обставин щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків, позитивною характеристикою та незадовільним станом здоров`я. Разом з тим, суд фактично залишив поза увагою тяжкість вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема і за вчинення злочинів проти власності, за які відбував покарання у виді позбавлення волі та арешту, однак після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив. Крім того, на момент вчинення даних кримінальних правопорушень мав не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість. Більше того, при вирішенні питання щодо звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, судом не прийнято до уваги інформацію, яка міститься в досудовій доповіді, згідно якої є дуже високий ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та високий ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 вважає апеляційну скаргу прокурора такою, що не підлягає задоволенню. Так, згідно з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи та особи обвинуваченого суд правильно вирішив вид та міру покарання із застосуванням ст..75 КК України, адже ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, один з яких є незавершеним, відшкодував завдану шкоду, що значно зменшує суспільну небезпечність діяння, щиро розкаявся та допомагав слідству. Жодних претензій потерпілі до обвинуваченого не мають. Крім того, суд правильно врахував особу обвинуваченого та стан його здоров`я.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги і просив їх задовольнити, обвинуваченого та його захисника, які просили вирок районного суду залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення, провівши судове слідство в обсязі дослідження характеризуючи обвинуваченого матеріалів та досудової доповіді, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляцій, в якій не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні доказах.

При цьому районний суд дотримався вимог змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого, який повністю визнав свою вину у інкримінованому злочині, роз`яснив учасникам процесу правові наслідки визнання фактичних обставин справи і неможливість в подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та правильно кваліфікував дії останнього за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно .

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, не в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які передбачені ст. 65 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого, районний суд прийняв до уваги, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, активно сприяв розкриттю злочину, має ряд тяжких захворювань.

Обставиною, що пом`якшує покарання правильно визнано щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку..

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим, поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що обвинувачений неодноразово судимий за умисні корисні злочини проти власності, та відповідно до досудової доповіді, наданої Старшим інспектором Фортечного РС Кропивницького МВ пробації, існує дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим, що свідчить про недоцільність застосування покарання, альтернативного позбавленню волі.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише в умовах його ізоляції від суспільства з призначенням покарання у межах санкції статей обвинувачення, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, перевиховання та профілактики вчинення нових кримінальних правопорушень. І апеляційні доводи прокурора в цій частині є слушними.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду скасуванню в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 28.03.2017 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України в частині призначеного покарання - скасувати.

Постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання:

- за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 20.06.2017 року, взявши його під варту в залі суду негайно.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2