печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.06.2017 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0000831, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зазим`я Броварського району Київської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який розлучений, військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідент. номер НОМЕР_2 , раніше не судимий, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду старшого стрільця мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні солдата, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути на службу та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 28 жовтня 2015 року о 09:00 год. в умовах особливого періоду, після відпустки, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини польова пошта НОМЕР_1 та став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, доки 05 квітня 2017 року о 10:00 год., усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Київського гарнізону ( АДРЕСА_3 ).

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, підтвердив обставини його вчинення, так як вони викладені у вироку вище, пояснив, що 30.07.2014 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на особливий період, яку почав проходити спочатку добровольцем, а з 01.04.2015 у військовому званні солдата на посаді старшого стрільця мотопіхотного відділення військової частини польова пошта НОМЕР_1 . Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 18.10.2015 йому надано відпустку на 10 діб. Після закінчення відпустки, а саме 28.10. 2015, він з метою ухилення від подальшого проходження служби, не з`явився до військової частини Польова пошта НОМЕР_1 та став проводити час на власний розсуд, доглядаючи за хворим батьком в с. Зазим`є Броварського району, та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби, або повідомлення командира про своє місце знаходження. Лише 05.04.2017, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, він добровільно прибув до військової прокуратури Київського гарнізону і заявив про себе. Свої дії охарактеризував негативно.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 допустимим доказом у справі, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні інкримінованого злочину та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин до військової частини, вчинене в умовах особливо періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем ( крім строкової служби).

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність (відсутність) обставин, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є з`явлення зі зізнанням та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, судом під час розгляду справи не встановлено.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив злочин, який згідно ст. 12 КК України є тяжким, його тривалий характер, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Проте, враховуючи виключно позитивні дані про особу обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчиненого та наявність обставин, що пом`якшують покарання, а також обставини, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, якою судом визнається те, що згідно довідки в.о. Зазимського сільського голови Броварського району Київської області ОСОБА_6 від 28.04.2017 №629 ОСОБА_3 з жовтня 2015 по березень 2017 проживав в АДРЕСА_2 , де здійснював догляд за хворим батьком ОСОБА_7 , 1949р.н., який згідно довідки МСЕК є інвалідом ІІ групи, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

При цьому, враховуючи те, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, суд приходить до висновку, що перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою в якості запобіжного заходу в період з 05.04.2017 по 26.05.2017 буде достатньою превентивною мірою, а подальше досягнення цілей покарання можливе без ізоляції ОСОБА_3 від суспільства, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, у зв`язку з чим призначає йому покарання із застосуванням правил ст.ст. 75, 76 КК України.

Судові витрати, речові докази та цивільний позов у справі відсутні.

Керуючись ст. 371, ч. 2 ст. 373, ст. 374, ст. 376 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя - ОСОБА_1