печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3569/17-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі власника майна ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління фінансовими розслідуваннями Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_5 , що полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо повернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000018,-

В С Т А Н О В И В :
20.01.2017 до суду звернувся представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 із скаргою на бездіяльність старшого слідчого слідчого управління фінансовими розслідуваннями Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні грошових коштів в сумі 320000 грн., що вилучені під час проведення обшуку 02.08.2016, та про зобов`язання слідчого повернути вказане майно.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 02.08.2016 здійснено обшук транспортного засобу ОСОБА_6 - Jaguar д.н. НОМЕР_1 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.07.2016 у кримінальному провадженні № 0000018, під час проведення якого слідчий також провів особистий обшук ОСОБА_3 та вилучив з його сумки особисті грошові кошти останнього в сумі 320000 грн., які в силу вимог ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном, що встановлено судовим рішенням, яке підлягає повернення власнику.

Адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_3 , у судовому засіданні скаргу підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у ній.

У судове засідання слідчий у кримінальному провадженні № 0000018 не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, клопотань, заяв та заперечень до суду не подав.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, заслухавши обґрунтування власника майна та його представника, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності слідчого.

Як встановлено, СУ ФР ДІЛ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000018 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. З ст. 212 КК України.

У межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000018, 02.08.2016 проведено обшук транспортного засобу ОСОБА_6 - Jaguar д.н. НОМЕР_1 , на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.07.2016, під час проведення якого слідчий, також провів особистий обшук ОСОБА_3 та вилучив з його сумки грошові кошти в сумі 320000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160166, 170174 цього Кодексу.

Обов`язковою обставиною, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги.

У разі відсутності підстав вважати вилучене майно таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень предмет кваліфікації у кримінальному провадженні вони мають бути повернуті власнику.

Так, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.08.2016 № 757/38113/16-к задоволено клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку, зокрема 320000 грн., вилучених у ОСОБА_3 .

Однак, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18.10.2016 у справі № 11-сс/796/3014/2016 ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.08.2016 № 757/38113/16-к скасовано, в клопотанні старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку, зокрема 320000 грн., вилучених у ОСОБА_3 , відмовлено.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.11.2016 у справі № 757/51746/16-к відмовлено в клопотанні старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000018 на майно, вилучене під час обшуку, зокрема 320000 грн., вилучених у ОСОБА_3 .

При цьому ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.11.16 № 757/51746/16-к та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 18.10.2016 № 11-сс/796/3014/2016 встановлено, що грошові кошти в сумі 320000 грн., вилучені старшим слідчим СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_5 під час проведення обшуку, належать ОСОБА_3 , які не були і не могли бути предметом злочину, не були здобуті злочинним шляхом, та не містять на собі слідів будь-якого злочину. Вказані грошові кошти не були ідентифіковані слідчими шляхом позначення серії та номеру купюр, а також в ухвалі слідчого судді, як кошти, отримані злочинним шляхом, яке відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі тимчасово вилученого майна.

Так, судовим розглядом встановлено, що громадянин ОСОБА_3 неодноразово звертався до органу досудового розслідування з письмовими клопотаннями про повернення тимчасово вилученого майна (03.08.2016, 26.10.2016, 19.12.2016, 26.12.2016, 10.01.2017), проте станом на день звернення до суду зі скаргою та станом на 30.01.2017, майно не повернуто з причин, що на залежать від останнього.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Також, відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

З огляду на вказане, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, враховуючи судові рішення, якими встановлено, що грошові кошти в сумі 320000 грн. в силу вимог ч. 7 ст. 236 КПК України є тимчасово вилученим майном, тоді як сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилася та не представила слідчому судді належних доказів для безспірного висновку, що вказане майно не є тимчасово вилученим або ж на нього накладено арешт, тобто підстави на яких на даний час майно не повернуто його власнику, що свідчить про свавільне втручання у право власності органом досудового розслідування, що не відповідає нормам чинного національного законодавства, а також в силу принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою захисту фундаментальних прав ОСОБА_3 , скаргу на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні майна слід задовольнити, та зобов`язати слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000018, повернути власнику вилучене майно.

Разом з тим, вимоги про визнання бездіяльності, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна протиправною не підлягають задоволенню, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого слідчого управління фінансовими розслідуваннями Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві ОСОБА_5 та / або слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000018 повернути власнику тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 320000 грн., які були вилучені 02.08.2016 під час особистого обшуку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1