У Х В А Л А
іменем України
12 квітня 2017 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:
головуючий суддя ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.07.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 271 КК України до 1 (одного) року виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням 10% заробітку на користь держави без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

ОСОБА_4 звернувся із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та зазначив, що починаючи з 01.09.2016 року відбуває покарання у КП "Зміїв-сервіс", де працює на посаді начальника технічного відділу і станом на 01.04.2017 року відбув 2/3 строку покарання.

За період відбування покарання він отримав стягнення у вигляді письмового попередження за неповідомлення Зміївський районного відділу з питань пробації про те, що працевлаштований на двох підприємствах одночасно.

ОСОБА_4 вказав, що не мав наміру ухилятися від відбування покарання, а не повідомив про працевлаштування на Зміївському РКВКП лише тому, що вказане підприємство вже на той час було банкротом і заробітна плата фактично йому не нараховувалася.

У КП "Зміїв-сервіс" він сумлінно та добросовісно ставиться до роботи, має заохочення.

Засуджений ОСОБА_4 в засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Представник Зміївського районного відділу з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_5 та представник КП "Зміїв-сервіс" не заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_4 , про що надали заяви.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду заяви.

Прокурор ОСОБА_3 вважав за можливе задовольнити заяву.

Ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, особової справи, суд дійшов наступного:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 КВК України, строк покарання у виді виправних робіт обчислюється роками, місяцями і днями, протягом яких засуджений працював і з його заробітку провадилося відрахування. Число днів, відпрацьованих засудженим, має бути не менше числа робочих днів, які припадають на кожний місяць встановленого судом строку покарання. Якщо засуджений не відпрацював зазначену кількість днів і відсутні підстави, встановлені цим Кодексом для заліку невідпрацьованих днів у строк покарання, відбування покарання триває до повного відпрацювання засудженим призначеної кількості робочих днів. Початком строку відбування покарання вважається день, з якого фактично розпочато відрахування із заробітку засудженого.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 відбуває покарання у виді виправних робіт з утриманням 10% його заробітку в дохід держави, призначене за тяжкий необережний злочин, відбув більше половини призначеного покарання, станом на 12.04.2017 року не відбутий строк складає 4 місяці 18 днів, не вчинив нового злочину, не ухилявся від виконання покладених на нього обов`язків, за місцем роботи характеризується позитивно, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин, заява ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 21.07.2016 року, у виді виправних робіт з утриманням 10% його заробітку в дохід держави умовно-достроково на не відбутий строк 4 (чотири) місяці 18 (вісімнадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: