Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/202/2017 Справа № 641/536/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2017 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0000195 від 21.01.2017 р., за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васищеве Харківського району Харківської області, громадянина України, працюючого СТО «Газель сервіс» на посаді слюсаря, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-12.02.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.. 75 КК України, звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік;
- 26.07.2010 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289, ст. 71,72 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 03.02.2015 року з Дергачівської ВК Харківської області № 109 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області 26.01.2015 року УДО на 8 місяців 1 день;
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за незаконне заволодіння транспортного засобу, судимість за яке не знята та не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив та знову незаконно заволодів транспортним засобом при наступних обставинах.
Так, 20.01.2017 року, близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_3 прибув на СТО, за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 126/1, де він працює. Зі стенду в приміщенні вищевказаного СТО взяв ключі, від автомобіля ГАЗ 330232-288, білого кольору, 2010 року випуску державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , після чого, ОСОБА_3 маючи злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, не маючи ані дійсного, ані передбачуваного права, всупереч волі власника транспортного засобу, з метою тимчасового використання автомобіля, сів за кермо вищевказаного автомобіля, запустив двигун та виїхав на ньому на вулицю Плеханівську в місті Харкові, доїхав до будинку АДРЕСА_2 , де покинув його. Таким чином, своїми умисними, злочинними діями ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем ГАЗ 330232-288, білого кольору, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 164653 грн. що належить ТОВ «Електропівденатоммонтаж».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Представник потерпілої особи ТОВ «Електропівденатоммонтаж» - ОСОБА_6 , надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 скоїв незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та за місцем роботи характеризується добре, на цей час продовжує працювати на тому ж СТО, де було вчинено даний злочин, що свідчить про високу довіру керівництва та колективу підприємства до нього та потребу як в спеціалісті, на утриманні має матір похилого віку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 та дідуся ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одружений та сумісно з дружиною, виховує її малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також на його утриманні знаходиться малолітній син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має ряд захворювань - гастрит тяжкої форми, дефіцитної анемії, герпес вірусної інфекції, гепатит (обумовлена УМР, герпес 6 типа), також, суд враховує, що ОСОБА_3 є єдиним годувальником в сім`ї, оскільки дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, яка потребує постійного лікування; його каяття, відношення до вчиненого кримінального правопорушення; бере до уваги, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; зважає на позицію представника потерпілої особи, який зазначив, що відмовляється від пред`явлення цивільного позову та просить призначити покарання на розсуд суду, а також суд враховує, що автомобіль переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілої особи, тобто діями ОСОБА_3 не спричинено тяжких негативних наслідків; враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, як на досудовому слідстві, так і в суді, надання правдивих показів, що сприяло розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.
При призначенні покарання, суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, те, що ОСОБА_3 має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за незаконне заволодіння транспортними засобами. Але, враховуючи вищевказану сукупність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, зважаючи на поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, його ставлення до вчиненого ним, наявність ряду пом`якшуючих його провину обставин - суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а призначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, тому, суд вбачає підстави до застосування ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що, на думку суду, буде законним, справедливим, цілком відповідатиме тяжкості вчиненого, обставинам вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Враховуючи положення ст. 77 КК України, суд вважає за можливе додаткову міру покарання, у вигляді конфіскації майна не застосовувати.
Приймаючи таке рішення, суд керується принципами ст. 50 КК України і вважає, що воно в повній мірі буде сприяти меті покарання - виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.
Долю речових доказів - вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Згідно довідки НДЕКЦ, судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи у кримінальному провадженні № 0000195, в сумі 703 гривень 68 коп., підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Цивільний позов відсутній.
Запобіжний захід ОСОБА_3 - не обирався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у виді П`ЯТИ років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку ТРИ роки, не вчинить нового злочину й виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та обов`язки, передбачені п. 2 ч. 2 ст.76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в сумі 703 грн.68 коп.
Речовий доказ: автомобіль ГАЗ 330232-288, білого кольору, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання співробітнику ТОВ «Електропівденатоммонтаж» ОСОБА_10 , згідно розписки від 21.01.2017 року - вважати повернутим останньому; відеозаписи «192.168.1.4_ch2_0000_0000» та «192.168.1.4_ch3_0000_0000», що знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000195, зберігати протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя - ОСОБА_1