Ухвала
іменем україни
31 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
виправданого ОСОБА_7 ,
переглянула в судовому засіданні вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 28 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 18 липня 2016 року за касаційними скаргами та доповненнями до них прокурора, який брав участь у судовому провадженні в суді першої інстанції та представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 щодо ОСОБА_7 .

Зазначеним вироком, залишеним без зміни апеляційним судом,
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

визнано невинуватим та виправдано за ч. 4 ст. 190 КК України у зв`язку з недоведеністю події злочину.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою вчиненим в особливо великих розмірах за викладених в обвинувальному акті обставинах.
Так, 11 травня 2010 року, приблизно о 14.00 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_8 , отримав від останнього 36 000 доларів США, що за офіційним курсом національного банку України складало 285332,4 грн., що в шістсот і більше разів перевищувало неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї прокурор порушує питання про скасування судових рішень у зв`язку з істотним порушенням судами вимог кримінального процесуального закону і призначення нового розгляду в суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги ст. 419 КПК та не надав оцінки всім доводам апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, передчасного рішення суду щодо недоведеності вини ОСОБА_7 , та безпідставно залишив її без задоволення. Стверджує, що суд безпідставно критично оцінив покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які є безпосередніми очевидцями займу у борг ОСОБА_7 у потерпілого ОСОБА_8 грошових коштів, а прийняв до уваги покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які перебувають у родинних та дружніх відносинах з ОСОБА_7 . Вважає, що суд не звернув увагу на суперечності, які містяться в показах свідків в порівнянні з показами потерпілого. Зазначає, що судом достовірно не перевірено чи міг ОСОБА_7 , керуючи автобусом та перебуваючи на маршруті, знаходитися в період вчинення кримінального правопорушення в м. Лисичанську. Стверджує, що апеляційний суд, порушуючи вимоги ст. 22 КПК України, безпідставно відмовив прокурору у допиті в якості свідка ОСОБА_17 . Вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив прокурору у дослідженні доказів сторони обвинувачення отриманих за результатами проведення негласної слідчої дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж мобільного оператора, які знаходяться на носіях інформації). Крім того, прокурор посилається на порушення судом вимог ч. 4 ст. 107 КПК. Зазначає, про відсутність аудіозапису проголошення ухвали суду в підготовчому судовому засіданні від 14.05.2014 року, а також відсутність фіксування судового процесу у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб. Крім того, стверджує про відсутність журналу судового засідання від 16 березня 2016 року під час якого вирішувалось питання про відвід головуючого. Посилається на відсутність на диску із технічним записом судового засідання від 22 червня 2015 року допиту в якості свідка брата ОСОБА_7 . Зазначає, про відсутність документу, що підтверджує законність автоматичного розподілу судових справ між суддями в суді першої інстанції.
У касаційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням судом вимог кримінального процесуального закону і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Обґрунтовуючи свої вимоги представник потерпілого зазначає, що суд апеляційної інстанції при перегляді вироку місцевого суду, порушуючи вимоги ст. 419 КПК, не розглянув всі доводи апеляційної скарги представника потерпілого. Стверджує, що суд дав критичну оцінку показам свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтвердили факт займу грошей ОСОБА_7 у потерпілого ОСОБА_8 та безпідставно врахував покази свідка ОСОБА_18 . Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового слідства. Вважає, що суд необґрунтовано не визнав як доказ висновки судово-почеркознавчої та судово-технічної експертиз, а також не взяв до уваги текст стенограм, який був складений при знятті інформації з транспортних телекомунікаційних зв`язків мобільного оператора та відмовив в прослуховуванні цих записів.
На касаційну скаргу прокурора надійшли заперечення від ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , у яких вони просять касаційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а судові рішення без зміни.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав доводи касаційних скарг та просив судові рішення щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, пояснення виправданого та його захисника, які не підтримали доводи касаційних скарг та просили судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги прокурора та представника потерпілого не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Свій висновок щодо виправдання ОСОБА_7 на підставі положень ч. 1 ст. 373 КПК суд належним чином вмотивував дослідженими під час судового розгляду доказами, які були оцінені відповідно до закону та в їх сукупності правильно визнані судом достатніми та взаємозв`язаними для ухвалення виправдувального вироку.
У відповідності до вимог ст. 374 КПК суд навів у вироку підстави для виправдання обвинуваченого та зазначив мотиви, з яких відкинув докази обвинувачення.
Що стосується перегляду вироку суду першої інстанції в апеляційному порядку, то він був здійснений відповідно до вимог статей 404407 КПК. Свій висновок щодо правильності виправдання ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 190 КК апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необґрунтованим чи сумнівним підстав немає.

Під час перегляду вироку в порядку апеляційного провадження суд, дотримавшись положень глави 31 КПК, ретельно перевірив усі доводи, викладені в апеляційних скаргах прокурора і представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , аналогічні за змістом доводам, викладеним у касаційних скаргах, й мотивовано відмовив у їх задоволенні, навівши аргументи, які ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та підтверджують обґрунтованість висновку суду першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК, є законною та вмотивованою.

З такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погоджується і колегія суддів, оскільки стороною обвинувачення не доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК, обвинуваченим ОСОБА_7 .
Посилання у скаргах на порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону при розгляді апеляційних скарг спростовуються дослідженими та зазначеними у судовому рішенні доказами та матеріалами цього кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Із матеріалів провадження слідує, що судом першої інстанції у повному обсязі були досліджені, в тому числі, докази сторони обвинувачення, які у сукупності з іншими доказами були оцінені судом відповідно до положень ст. 94 КПК. Враховуючи положення ч. 3 ст. 404 КПК необхідності повторного дослідження наголошених прокурором у скарзі доказів у суду апеляційної інстанції не було. Крім того, суд апеляційної інстанції у своєму рішенні докази, якими суд першої інстанції обґрунтував виправдання обвинуваченого, по іншому не переоцінював, а погодився з оцінкою, яку їм дав суд першої інстанції.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, на що наголошено прокурором та представником потерпілого у касаційних скаргах, які були б безумовними підставами для зміни або скасування судових рішень, не встановлено.
З огляду на наведене, касаційні скарги прокурора та представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 433436 КПК, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційні скарги прокурора та представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 28 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 18 липня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3