У х в а л а

16 січня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3 перевіривши заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2,

в с т а н о в и л а:

захисник ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2, посилаючись на неоднакове застосування судом касаційної інстанцій норм права, передбачених пунктом 2 частини першої статті 49 Кримінального кодексу України (далі - КК) та частиною третьою статті 285 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Просив зазначене рішення касаційного суду скасувати, а справу щодо ОСОБА_2 направити на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 5 грудня 2016 року захиснику ОСОБА_1 було повідомлено про невідповідність його заяви вимогам статей 448 і 449 КПК та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 5 січня 2017 року. Також заявнику було роз'яснено, що у разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунено в установлений строк, заяву буде йому повернено.

Зокрема, в ухвалі зазначалось, що всупереч вимогам статті 448 КПК, доводи заяви не конкретизовані та мають суперечливий зміст, захисник ОСОБА_1 вказував на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права та водночас посилався на норми КПК - частину третю статті 285 КПК. Крім того, до заяви захисник долучив копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2016 року та 22 вересня 2016 року, які не містили остаточного висновку суду касаційної інстанції про застосування норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність.

У межах наданого строку заявник подав нову заяву, проте, з її змісту видно, що зазначені в ухвалі судді недоліки він не усунув.

Доводи захисника ОСОБА_1 є аналогічними доводам попередньої заяви. У заяві відсутнє належне обґрунтування конкретних підстав, передбачених пунктами 1 та 2 статті 445 КПК, для перегляду Верховним Судом України оскаржуваного судового рішення, не зазначено в чому саме полягає подібність правовідносин в оспореному і порівнюваних судових рішеннях, що зумовило ухвалення різних за містом судових рішень.

Як убачається зі змісту уточненої заяви, заявник порушує питання щодо неоднакового застосування касаційним судом норми права, яка передбачена пунктом 2 частини першої статті 49 КК, але на обґрунтування цього захисник додає копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 липня 2016 року та 8 грудня 2016 року, якими ухвали апеляційного суду скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Отже, зазначені судові рішення не містять остаточного висновку суду касаційної інстанції про застосування норми права, а тому вони не можуть бути прикладом для перегляду ухвали касаційного суду щодо ОСОБА_2, з підстави, передбаченої пунктом 1 статті 445 КПК.

Оскільки протягом установленого строку захисник ОСОБА_1 зазначені в ухвалі судді недоліки не усунув, заява підлягає поверненню заявнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 450 КПК.

Відповідно до частини п'ятої статті 450 КПК повернення заяви з підстав, передбачених частиною четвертою цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду, в строк, встановлений статтею 447 цього Кодексу.

Керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Заяву захисника ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2 повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3