копія
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2016 року Справа № 542/1174/16-к
Провадження № 1-кп/542/132/16
Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, студент 2-го курсу ВПУ ім. А.О.Чіпіги, не одруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,-
07.07.2016 року близько о 02.00 год. на узбіччі дороги по вулиці Молодіжній в с. Полузір`я Новосанжарського району на грунті раніше виниклих неприязних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла суперечка під час якої у ОСОБА_5 виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 намагаючись наздогнати ОСОБА_4 ,
підставив останньому підніжку від чого ОСОБА_4 впав лівою частиною свого тіла на землю. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 підійшов зі сторони спини до лежачого на землі ОСОБА_4 та кулаком руки наніс почергово близько 5 ударів в область правого плеча та правої частини тулуба ОСОБА_4 .. Продовжуючи побиття ОСОБА_5 ногою наніс близько 15 ударів по правій частині тулуба ОСОБА_4 , після чого побиття припинилося.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 129 від 30.07.2016 року ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 тілесні ушкодження, у вигляді: перелом VIII ребра справа по підмишечній лінії, гемопневмоторакс справа, забій м`яких тканин в області правого плеча, які у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм довготривалого розладу здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив про обставини, за яких його було вчинено, в скоєному розкаюється, прохає не застосовувати суворе покарання.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні суду пояснив, що дійсно 07.07.2016 року обвинувачений наніс йому руками і ногами тісесні ушкодження.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України як нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого.
При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості;
- дані про особу винного, який задовільно харектеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває;
- обставини, що пом`якшують покарання, якою, відповідно до ст. 66 КК України є його щире каяття;
- обставин, що обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання відповідно до санкції ч.1 ст.122 КК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про його особу, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, правову позицію прокурора про призначення покарання не пов`язаного із ізоляцією його від суспільства, з якою погодився потерпілий, а також його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів та не є небезпечним для суспільства і з урахуванням всіх перерахованих обставин приходить до висновку про можливість його виправлення і перевиховання без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання відповідно до санкції інкримінованого злочину у виді обмеження волі, при цьому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
В матеріалах судового провадження є цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який поданий через канцелярію суду 15 листопада 2016 року (вхідний № 8128/16) після підготовчого судового засідання, на неналежній стадії процесу.
Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди , має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого. Таким чином суд прийшов до висновку про те, що цивільний позов у кримінальному провадженні може бути пред`явлено під час досудового розслідування, а також під час підготовчого судового засідання. Оскільки потерпілий пред`явив цивільний позов під час судового розгляду, суд залишає позов без розгляду, з роз`ясненням потерпілому, що це не позбавляє його права пред`явити той же позов у порядку цивільного судочинства, про що зазначено в ч. 7 ст. 128 КПК України.
Судові витрати по справі, речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 залишити без розгляду.
Запобіжний захід відносно засудженого не обирати.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя (підпис)

З оригіналом вірно

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_7