У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , -

ВСТАНОВИВ:
З клопотання та доданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження №0000028 від 17.02.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 17 лютого 2017 року близько 13:00 години водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 разом з пасажирами: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , рухаючись з м.Ужгород в напрямку м.Мукачево, на 861 км. + 450 м. автодороги «Київ-Чоп» біля с.Підгорб Ужгородського району, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не забезпечив безпеку дорожнього руху та грубо порушуючи вимоги п.п. 1.10, 2.3 «б», 12.6 «г», 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, оскільки він, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, рухаючись зі швидкістю, яка перевищувала максимально допустиму на даній ділянці дороги 70 км/год., не застосував своєчасно гальмування для зменшення швидкості, чим заздалегідь поставив себе в ситуацію, при якій наступне застосування різкого повороту керма, яке не відповідало вибраній швидкості руху, призвело до перекидання автомобіля марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 . Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно висновку судово-медичної експертизи №114 від 02.03.2017 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків по ширині та довжині, що відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно висновку судово-медичної експертизи №133 від 13.03.2017 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого поперечного перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням відламків та забою поперекової ділянки, що відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно висновку судово-медичної експертизи №132 від 12.03.2017 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого косого перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням відламків та забою правого колінного суглобу, що відносяться до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Вказані тілесні ушкодження характерні для даної дорожньо-транспортної події, вкладаються у час пригоди, яка мала місце 17.02.2017 та знаходяться у причинному зв`язку з фактом даної ДТП. Отже, невиконання водієм ОСОБА_4 вимог правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками, а саме: отриманням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Як вбачається з клопотання, 16 березня 2017 року гр. ОСОБА_4 у встановленому ст.ст.276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України порядку повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України, а саме, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження. 17 лютого 2017 року у ході проведення огляду місця пригоди у відповідності до вимог ст.237 КПК України транспортний засіб - автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 був вилучений та доставлений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок контактування, характеру їх утворення, тощо, а також проведення судових експертиз. Разом з цим 17.02.2017 водієм ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_1 , у відповідності до ст. 100 КПК України надано добровільно дозвіл для утримання автомобілів марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , який з місця події був вилучений та доставлений на спец. майданчик Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок контактування, характеру їх утворення, тощо, а також проведення судових експертиз. 23 лютого 2017 року потерпіла ОСОБА_8 під час дачі показів з приводу настання дорожньо-транспортної пригоди заявила, що вона буде заявляти цивільний позов на підготовчому судовому засіданні. Враховуючи вищенаведене, те, що зазначений автомобіль є речовим доказом по справі, а також, з метою забезпечення відшкодування цивільного позову, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, зазначивши, що з автомобілем проведені всі необхідні слідчі дії, зокрема експертизи, а тому відсутні підстави для накладення арешту.

Заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з постанови слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 транспортний засіб автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000028.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України, передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна - слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність ; можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Частиною 11 ст. 170 передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положенням ст. 1 Протоколу від 20.03.1952 р. до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, крім іншого встановлено, що кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пункт 4 ст. 41 Конституції України, передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
З огляду на вищенаведене, враховуючи, вимоги щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, і застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження належним чином забезпечить мету застосування заходу забезпечення в кримінальному провадженні, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження.
Повернути автомобіль марки «Мерседес Спринтер» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1