У Х В А Л А

6 червня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_3, перевіривши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд судових рішень щодо нього,

у с т а н о в и в:

Вироком апеляційного суду Полтавської області від 1 вересня 2003 року ОСОБА_1 засуджено: за пунктом 6 частини другої

статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК ) до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; за частиною четвертою статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років із конфіскацією всього особистого майна; за частиною другою статті 121 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. На підставі статті 70 КК за сукупністю злочинів, остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 20 січня 2004 року вирок апеляційного суду Полтавської області від 1 вересня 2003 року щодо ОСОБА_1 змінено. Стягнуто на користь Гребінківської районної лікарні Полтавської області

310 гривень 33 копійки за лікування потерпілої ОСОБА_2

У решті вирок залишено без змін.

У заяві, засуджений ОСОБА_1 порушує питання про перегляд Верховним Судом України і скасування судових рішень щодо нього з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Заявник стверджує, що при розгляді були допущені порушення чинного законодавства, зокрема статей 52, 47 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року (далі - КПК 2012 року), що за змістом відповідають статтям 45, 48 Кримінально-процесуального кодексу 1960 року (далі - КПК 1960 року), оскільки захисник не належно здійснював його захист та не прийняв ніяких заходів для встановлення пом'якшуючих обставин по справі.

Процедура перегляду Верховним Судом України рішень касаційної інстанції регулюється виключно нормами глави 33 КПК 2012 року. Тому заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону і тих, що регулюють процесуальну форму подання заяви про перегляд судового рішення. Відповідно до вимог статті 449 КПК 2012 року у заяві про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, вимоги мають ґрунтуватися на предметі перегляду та обов'язково враховувати повноваження Верховного Суду України. У заяві особа має зазначати: а) два і більше різні за змістом судові рішення, в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального чи процесуального права у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (рішення, яке оспорюється, і конкретне рішення, яке має бути порівнюваним); б) конкретну норму (норми) матеріального чи процесуального права, яка (які) у подібних правовідносинах застосована касаційним судом неоднаково.

Перевіривши відповідність заяви засудженого ОСОБА_1 вимогам статей 448 і 449 КПК 2012 року, вважаю, що вона містить недоліки, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження Верховного Суду України.

Відповідно до вимог статті 448 КПК 2012 року у заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України зазначаються, зокрема, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК 2012 року, та вимоги особи, що мають ґрунтуватися на предметі перегляду та обов'язково враховувати повноваження Верховного Суду України.

Однак, усупереч зазначеним вимогам, у заяві засудженого ОСОБА_1 не зазначено, з яких саме підстав, передбачених статтею 445 КПК 2012 року її подано. Із заяви також не вбачається у чому полягає подібність правовідносин в оспореному рішенні і наданому для порівняння рішенні касаційного суду, у чому полягає різниця змісту цього рішення з обґрунтуванням неправильності висновків суду касаційної інстанції в оспореному рішенні у порівнянні з іншим.

Крім того, відповідно до статті 449 КПК 2012 року до заяви про перегляд судового рішення Верховного Суду України додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву, та копії різних за змістом судових рішень (тобто два і більше судових рішення), якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 КПК 2012 року.

Однак, усупереч положенням статті 449 КПК засуджений ОСОБА_1 не долучив до заяви належні копії різних за змістом судових рішень (два і більше), в яких має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, зокрема статей 52, 47 КПК 2012 року, що за змістом відповідають статтям 45, 48 КПК 1960 року, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Так, додана до заяви копія ухвали колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6, якою касаційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 12 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв'язку з тим, що суд визнав обґрунтованими доводи прокурора про те, що права ОСОБА_6 на захист порушені, оскільки в ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_4 за відсутності ОСОБА_6 та без згоди останнього не підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, вказавши про безпідставність викладених у ній доводів, не підлягає порівнянню, оскільки ключовою умовою для перегляду рішення касаційного суду є наявність різних, незалежно від форми і змісту, правових висновків суду касаційної інстанції, в основі яких перебуває застосування однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, у не менш, ніж у двох кримінальних провадженнях. Хоча у зазначеному рішенні і скасовано рішення апеляційного суду у зв'язку з порушенням права на захист ОСОБА_6, однак воно не демонструє різного застосування зазначених норм кримінального процесуального права, оскільки у цьому рішенні було визнано порушення права на захист ОСОБА_6 з інших підстав.

Інших копій рішень суду касаційної інстанції, які б давали підстави для перегляду Верховним Судом України оскаржуваної ухвали відповідно до статті 445 КПК, заявником не надано.

Отже, недоліки, встановлені при перевірці відповідності заяви вимогам КПК 2012 року, перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

При надходженні заяви, оформленої без додержання вимог статей 448 і 449 КПК 2012 року, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Крім того, перегляд судових рішень Верховним Судом України здійснюється виключно з питань права, для реалізації якого заявнику може бути надано правову допомогу, відповідно до статті 59 Конституції України, рішення Конституційного Суду України у справі (про право на правову допомогу) від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, частини 3 пункту «с» статті 6 Конвенції 1950 р., практики Суду та Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 2 червня 2011 року № 3460-VI.

Статтею 17 згаданого Закону передбачено надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідним територіальним центром.

Для реалізації свого права на звернення до Верховного Суду України засудженому ОСОБА_1 слід звернутися до територіального центру надання безоплатної вторинної правової допомоги.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Про зазначені недоліки заяви повідомити засудженому ОСОБА_1 та установити заявнику строк до 22 червня 2017 року для усунення зазначених недоліків.

У разі, якщо зазначені недоліки не буде усунено в установлений строк, заяву буде повернуто заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_3