Справа № 755/3236/17
В И Р О К
іменем України
"09" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт за №0015739, від 13 листопада 2016 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, студента 1 курсу ВКУКНТЕУ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня 11 класу вечірньої школи №18, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
встановив:
Під час досудового розслідування, на підставі положень ст. 468 КПК України, 22 лютого 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_8 та представником потерпілого ОСОБА_4 , а також неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_6 , укладено угоди про примирення, у рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.474 КПК України, направлено до суду обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою.

Ухвалою суду, згідно ч. 1 ст. 314 КПК України, призначено підготовче судове засідання, на розгляд у якому винесено питання, регламентовані ст.ст. 314-316, 474 КПК України та безпосередньо можливості затвердження укладених угод.

Обвинувачені, кожен окремо, в підготовчому судовому засіданні, розуміючи наслідки затвердження угод та права визначені ч.5 ст.474 КПК України, просили суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому, кожний окремо, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.185 КК України в повному обсязі сформульованого обвинувачення та зазначив, що в повній мірі розуміє наслідки не виконання останньої, визначені ст. 476 КПК України.

Захисник ОСОБА_7 та законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 , розуміючи наслідки затвердження угоди, вважали за необхідне затвердити угоду про примирення.

Представник потерпілого, розуміючи наслідки укладання та затвердження даних угод, визначені ст. 473 ч.1 п.2 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, вважав за необхідне угоди затвердити.

Прокурор, в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди були дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила дані угоди затвердити і призначити обвинуваченим, кожному окремо, узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені заходи.

Суд, заслухавши думку сторін угоди та прокурора, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоди на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК України) та закону приходить до наступного.

Статтею 468 КПК України регламентовано, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з даною угодою, її сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , кожного окремо, за ч. 2 ст. 185 КК України визнаючи, шляхом її укладення доведеним, що 12 листопада 2016 року близько 15 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 зайшли до магазину «Фора», розташованого за адресою: м. Київ, вул.Березняківська, 36-А, де вступили в попередню змову на вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме пляшки віскі, що належить ТОВ «Фора».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 , перебуваючи у відділі алкогольних напоїв, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що діє таємно, підійшов до стелажу з продажу елітного алкоголю, з якого взяв пляшку віскі «Jack Daniel's», об`ємом 0,5 л, артикул 32967, вартістю 245 грн. 45 коп., який належить ТОВ «Фора». У подальшому, ОСОБА_8 передав дану пляшку віскі ОСОБА_5 , який в свою чергу поклав її до рюкзака, що тримав в руках. Після чого, ОСОБА_8 пройшов через касову зону та рамки з датчиками антикрадіжки, щоб уникнути спрацювання антикрадіжної системи, та підійшов до турнікету. В цей час, ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 через турнікет рюкзак, всередині якого знаходилась пляшка віскі «Jack Daniel's», яку останні таємно викрали з магазину. У подальшому, отримавши рюкзак з викраденим товаром, ОСОБА_8 вийшов з магазину «Фора», не розплатившись за пляшку віскі.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , кожен окремо, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки своїми умисними вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою групою осіб.

Сторонами угод визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , кожен окремо, повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , кожного окремо, від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Ініціювання та укладення угод було здійснено у відповідності до положень ст. 469 КПК України та порушень норм останніх, у підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено.

Безпосередньо в самих угодах про примирення викладено усі імперативні реквізити останніх, визначені ст. 471 КПК України, та доведено до відома їх сторін наслідки укладення та затвердження, регламентовані ст. 473 КПК України, наслідки не виконання, визначені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Покарання сторонами угод визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про осіб обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують останнє.

Підстав регламентованих п.п. 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК України для відмови у затвердженні угоди прокурором не було доведено та судом не виявлено.

Таким чином, судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови даних угод в повній мірі відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, Кримінального кодексу України та закону.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 та ч. 1 ст. 475 КПК України, у підготовчому судовому засіданні, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між сторонами шляхом ухвалення вироку і призначення обвинуваченим, кожному окремо, узгодженої в угодах міри покарання.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , кожному окремо, не обирався та підстави його визначення на даному етапі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Процесуальні витрати у провадженні, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 369-371, 373-374, 468-469, 471, 473-475 КПК України, суд, -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 22 лютого 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_8 та представником потерпілого ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0015739, від 13 листопада 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Затвердити угоду про примирення, укладену 22 лютого 2017 року між неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_6 , у рамках кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0015739, від 13 листопада 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази у кримінальному провадженні диск з написом «CD-R» «Axent» з відеозаписом залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, іншим учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1