07.04.2017
Справа №642/4637/16-к
Провадження №1кс/642/577/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про застосування запобіжного заходу
07 квітня 2017 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка м. Харкова, заміжня, маюча трьох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштована, з вищою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 08.11.2016 Московським районним судом м. Харкова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту строком на шість місяців,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимою 08.11.2016 Московським районним судом м. Харкова за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді арешту строком на шість місяців, маючи не зняту та не погашену, в передбаченому законом порядку судимість, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила, та повторно вчинила умисний злочин проти власності за наступних обставин:

Так, 22 червня 2016 року близько 12-00 години ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні кафе «Дев`ятка», яке розташоване по вул. Височиненка в м. Харкові, познайомилась з ОСОБА_6 , з яким в подальшому почала вживати алкогольні напої. Через деякий час в ході спілкування ОСОБА_5 запропонувала ОСОБА_6 піти до неї додому з метою подальшого вживання алкогольних напоїв, на що останній погодився, та вони прослідували за адресою: АДРЕСА_1 . Зайшовши до будинку ОСОБА_5 . ОСОБА_6 зайшов до спальної кімнати та поклав на тумбу свою барсетку чорного кольору, а сам ліг на ліжко та заснув. В цей момент ОСОБА_5 вийшла на подвір`я свого домоволодіння покурити. Повернувшись до спальної кімнати та побачивши, що ОСОБА_6 спить у ОСОБА_5 раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який, ОСОБА_5 , діючи таємно, з корисливих мотивів, впевнившись, що ОСОБА_6 спить та не спостерігає за її діями, підійшла до дерев`яної тумби, та шляхом вільного доступу таємно викрала барсетку чорного кольору, вартістю, яка належала ОСОБА_6 . Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, з корисливих мотивів, впевнившись, що ОСОБА_6 продовжує відпочивати та не спостерігає за її протиправними діями, підійшла до нього та витягнула з лівої кишені шортів, вдягнених на ньому мобільний телефон марки «Prestigio muze C3» в корпусі чорного кольору, після чого ОСОБА_5 зникла з місця вчинення кримінального правопорушення, та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила ОСОБА_6 матеріальний збиток.

22 грудня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. На теперішній час підозрювана ОСОБА_5 за місцем своєї реєстрації не мешкає, змінює місце проживання.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування або суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вищезазначене свідчить про неможливість запобігання ризиків, передбачених п. 1,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та застосуванням до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Прокурор та слідчий доводи клопотання підтримали, посилається на те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбачених ст.177 КПК України.

Підозрювана проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила про наявність трьох малолітніх дітей, на даний час є вагітною, прохала обрати більш м`який запобіжний захід.

Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду всі докази, на які вони посилаються.

З матеріалів поданого клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою орган досудового слідства вважає те, що ОСОБА_5 була засуджена вироком Московського районного суду м. Харкова від 08.11.2016 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців, вирок залишився невиконаним у зв`язку з ухиленням від його виконання засудженою, а крім того, за місцем реєстрації ОСОБА_5 не мешкає, ухиляється від притягнення до кримінальної відповідальності та переховується від органів досудового слідства.

Разом з тим, жодних доказів того, що ОСОБА_5 виявляє підвищену соціальну небезпеку та може вчинити нове кримінальне правопорушення, застосування запобіжного заходу щодо нього є необхідним для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчиняти інші правопорушення, про що заявлено у клопотанні, суду не надано. Крім того вона має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення, тобто жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Надані прокурором та слідчим докази доводять обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказано в клопотанні. Але при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором та слідчим не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто надані докази не доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Відтак суд вважає за доцільне, можливе та необхідне застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором та слідчим обґрунтування клопотання.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваною ОСОБА_5 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193-196, 196, 369-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб до 06 червня 2017 року.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 22-00 години до 06-00 години залишати житло, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

Прибувати за першою вимогою до слідчого Холодногірського відділу поліції м. Харків ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , прокурора та суду.

Строк дії ухвали - до 06 червня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною - в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1