Справа № 438/141/17
Провадження № 1-кп/438/54/2017
В И Р О К
іменем України
14 червня 2017 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 02 квітня 2013 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_3 будучи засудженим відповідно до вироку Бориславського міського суду Львівської області від 02 квітня 2013 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4роки на шлях виправлення не став, а знову вчинив злочин при наступних обставинах.

Так, 25 листопада 2016 року в день звільнення з місць позбавлення волі, а саме з Львівської виправної колонії №48, засудженому ОСОБА_3 оголошено ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16 листопада 2016 року на підставі Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», якою щодо ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік 6 місяців та застосовані обмеження: заборона виходу з будинку /квартири/ з 22.00 год. до 06.00 год.; заборона виїзду в особистих справах за межі району /міста/; реєстрація в органах поліції три рази на місяць; заборона відвідувати місця, де продають алкогольні напої на розлив - строком на 1 рік 6 місяців.

Одночасно з оголошенням вказаної ухвали суду ОСОБА_3 під розписку зобов`язано не пізніше 28 листопада 2016 року прибути на реєстрацію в Бориславське відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 , та попереджено про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду і несвоєчасне прибуття до обраного місця проживання.

Водночас, всупереч зазначеної вище ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 16 листопада 2016 року, ОСОБА_3 маючи умисел на порушення правил адміністративного нагляду, умисно, без поважних причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду не прибув до свого місця проживання, а саме квартиру АДРЕСА_3 та для реєстрації до 28 листопада 201року і для наступних чергових реєстрацій до Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області не з`являвся, чим порушив умови адміністративного нагляду.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Також показав, що своєчасно, а саме до 28 листопада 2016 року, свідомо не прибув на реєстрацію в Бориславське відділення поліції Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 оскільки перебував у м. Львові, намагався знайти роботу. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ст.395 КК України, як неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, законодавцем віднесено до злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує особу винного, який є особою молодого віку, має постійне місце проживання, одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, на обліку лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді арешту у межах мінімального строку, а саме один місяць, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення у виді арешту, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислава Львівської області винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1