АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 03 липня 2017 року, апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року, щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України, -
за участі: прокурора захисників підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено частково клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 липня 2017 року, з визначенням застави в розмірі 62 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 100 000 000 гривень, та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, та прийшов до висновку про необхідність застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Так, захисники зазначають, що стан здоров`я підозрюваного унеможливлює перебування його під вартою, а визначений розмір застави є непомірним для нього та порушує права останнього.

Крім того вважають, що при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, всупереч ст. 178 КПК України, не врахував в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність в нього родини, постійного місця проживання; репутацію підозрюваного, його майновий стан; відсутність судимостей, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Також автори апеляційних скарг зазначають, що повідомлена підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не знаходять належного підтвердження у матеріалах справи та не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
На думку сторони захисту, виключних обставин для тримання підозрюваного під вартою не існує, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не було вказано та прокурором в судовому засіданні не було доведено.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги і просили їх задовольнити, доводи прокурора щодо не можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 20 березня 2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000020, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ст. 219, ч. 2 ст. 364 ч. 2 ст. 364-1, ст. 356, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

14 лютого 2017 року ОСОБА_7 було складено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, та доведенні до банкрутства, тобто умисному, з корисливих мотивів в інтересах третіх осіб вчиненні службовою особою суб`єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності, та завдали великої матеріальної шкоди кредитору.

Того ж дня вищевказане повідомлення про підозру було направлено за допомогою поштового зв`язку ОСОБА_7 .

15 лютого 2017 року ОСОБА_7 оголошено в розшук.

16 лютого 2017 року старший слідчий в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , завернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотаннями, відповідно, про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу та про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

01 червня 2017 року ОСОБА_7 фактично повідомлено про підозру та того ж дня ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 липня 2017 року з визначенням застави в розмірі 62 500 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 100 000 000 грн.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_7 вислухана думка прокурора, сторони захисту, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, вимогам передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів, які свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України. Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, слідчий виклав з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують. Також слідчий суддя визнав доведеним наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні слідчого.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився порушень вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.

За таких обставин, застосовуючи до підозрюваного найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведені дані про особу підозрюваного, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 ухилявся від органу досудового розслідування та суду, вчиняв інші кримінальні правопорушення, незаконно впливав на потерпілих, свідків в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає за можливе в даному конкретному випадку, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що органом досудового розслідування безпідставно оголошено ОСОБА_7 в розшук, як особу підозрюваного, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, 14 лютого 2017 року складено повідомлення про підозру про вчинення останнім кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України, та того ж дня о 17 год. 19 хв. за допомогою поштового зв`язку направлено ОСОБА_7 на адресу місця його проживання до м. Миколаїв, що підтверджується відповідним супровідним листом та чеком про сплату за відправку цінного листа (т. 1 а.с. 43-44).

Враховуючи зазначене, ОСОБА_7 не мав реальної можливості ознайомитися зі змістом повідомлення про підозру станом на 15 лютого 2017 року, оскільки вказана підозра не могла йому надійти в той день.

Таким чином на день оголошення ОСОБА_7 в розшук, останній не мав статусу підозрюваної особи, що не було враховано органом досудового розслідування при зверненні з відповідними клопотаннями та слідчим суддею при постановленні ухвали.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді 01 червня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із забороною останньому залишати місце свого проживання з 22:00 години до 07:00 години наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки саме такий запобіжний захід, на думку колегії суддів зможе забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 202, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01 червня 2017 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 липня 2017 року, з визначенням застави в розмірі 62 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 100 000 000 гривень, та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з-під варти в залі суду.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними особами у даному кримінальному провадженні визначеними органом досудового розслідування;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи слідчих у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України визначити до 11 липня 2017 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3152/2017 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_11 Доповідач: ОСОБА_1