Справа № 308/6488/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш суворіший у вигляді - тримання під вартою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Негрово Іршавського району Закарпатської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючому, раніше не судиму, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, в якому просить змінити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на більш суворий тримання під вартою. На обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 (тяжкий злочин), ч. 2 ст. 263 КК України (середньої тяжкості). Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 16.05.2017 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без засобів електронного контролю та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: у період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 ; прибувати до слідчого СВ Іршавського ВП Хустського відділу ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 в провадженні якого перебуває провадження, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись за межі Іршавського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження.
Підставою для звернення до слідчого судді стали відомості, отримані органом досудового розслідування про те, що ОСОБА_5 виїжджав за межі Іршавського району без отримання відповідного дозволу слідчого, прокурора, чим порушив покладені на нього процесуальні обов`язки згідно ухвали слідчого судді.
Клопотання мотивоване також тим, що з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу, на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, чи у будь-який інший спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, а також враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 неналежним чином виконує покладенні на нього судом обов`язки пов`язані з обранням запобіжного заходу, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, аніж тримання під вартою не зможе запобігти наведеним вище ризикам, слідчий просить задовольнити подане клопотання.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив таке задовольнити з підстав, викладених у ньому.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти поданого клопотання, зазначили, що ризики, які наведені слідчим є необґрунтованими, жодними доказами не підтверджуються. Слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам. Окрім того зазначив, що в ході досудового розслідування допитані свідки, потерпілий, проведені відповідні експертизи, а відтак ризик щодо приховування і знищення доказів відсутній. Водночас, ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнає, щиро розкаюється, співпрацює зі слідством, раніше не судимий, наміру ухилятися від виконання процесуальних обов`язків не має, у досудовому порядку добровільно відшкодував потерпілому заподіяну шкоду у повному обсязі. ОСОБА_5 має постійну роботу, працює охоронцем на фірмі, є єдиними годувальником, з ним проживають його батьки, вагітна сестра та дідусь, який тяжко хворіє, прикутий до ліжка і потребує сторонньої допомоги та забезпечення медикаментами. А відтак, на підставі наведеного, просили відмовити у задоволенні поданого клопотання.
Заслухавши слідчого, прокурора з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисника, суд приходить до наступних висновків:
Як встановлено слідчим суддею, ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 16.05.2017 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без засобів електронного контролю та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: у період часу з 20 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 ; прибувати до слідчого СВ Іршавського ВП Хустського відділу ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 в провадженні якого перебуває провадження, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатись за межі Іршавського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження.
В той же час, як зазначає слідчий, з отриманої на письмовий запит відповіді ФОП ОСОБА_8 , органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 перебуває з останньою у трудових відносинах з 19.04.2017 року (оформлений на посаду охоронця) за адресою: АДРЕСА_3 . У період з 15.05.2017 року по 19.05.2017 року гр. ОСОБА_5 на роботі був відсутній. Починаючи з 22.05.2017 року на роботі з`являється регулярно, відповідно до встановленого графіку.
Відповідно до ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно з частиною другою зазначеної статті, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Як встановлено в ході розгляду клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 263 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованих діянь та їхню суспільну небезпечність.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
Разом з тим, в клопотанні відсутнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і прокурором в судовому засіданні необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Сам по собі, факт відсутності звернення підозрюваного до слідчого або прокурора про дозвіл на відлучення за межі Іршавського району Закарпатської області не може бути покладений в основу для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Обов`язкових обставин, з якими кримінально-процесуальне законодавство пов`язує можливість зміни запобіжного заходу, слідчим та прокурором не наведено.
На підставі вищенаведеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення поданого клопотання.
В той же час, суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 309 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на більш суворіший у вигляді - тримання під вартою ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 11 липня 2017 року о 16 год. 15 хв.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1