Справа № 296/4088/17
УХВАЛА
Іменем України
08 червня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_6 із клопотанням про скасування арешту майна, що вказано у пункті 444 резолютивної частини ухвали від 03.05.2017 року та належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти на загальну суму 391500 євро та 11490 доларів США, жіночий гаманець фіолетового кольору, аркуш паперу формату А-4 з записами; зобов`язати старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_6 належне їй майно, а саме: грошові кошти на загальну суму 391500 євро та 11490 доларів США, аркуш паперу формату А-4 з записами.

В обґрунтування клопотання вказав, що 26.04.2017 року в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 та в приміщенні депозитарного сховища Дарницького відділення ПАТ «УСБ», за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 2а було проведено обшуки, під час яких було вилучено майно. 03.05.2017 року було постановлено ухвалу про арешт вилученого під час обшуків майна, серед якого є майно, що належить ОСОБА_6 . Вважає, що арешт накладений на майно ОСОБА_6 , підлягає скасуванню, оскільки власник майна не приймав участі у розгляді клопотання; на момент подачі клопотання про арешт майна жодній особі у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру; слідчим не доведено, що майно відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України; у клопотанні не зазначено кому належить майно; слідчим не надано доказів, що грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом, де та за яких умов ці грошові кошти зберігалися, за яких обставин були вилучені, ким шляхом та у який період вони були набуті. Також вказав, що частина документів, які надані суду у якості додатків до клопотання не підписані та не мають необхідних реквізитів, у зв`язку з чим не можуть вважатися документами та бути доказами.

В судовому засіданні адвокат підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з тих же підстав.

Слідчий та прокурор заперечили проти задоволення клопотання та просили відмовити в його задоволенні, оскільки вказані речі не є тимчасово вилученим майном, визнані речовими доказами та відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Суд заслухав пояснення учасників судового розгляду, дослідив матеріали справи та встановив наступне.

Відповідно по положень ч.3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

В провадженні слідчого відділу прокуратури Житомирської області перебуває кримінальне провадження №0000091 від 01.02.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 364 та ч.1 ст.203-2 КК України.

У рамках вказаного кримінального провадження старший слідчий слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 28.04.2017 звернувся до суду з клопотаннями про арешт майна, в тому числі 500 купюр номіналом 500 Євро на загальну суму 250 тис. Євро, 2 пачки купюр номіналом 500 Євро по 100 купюр в кожній пачці на загальну суму 100 тис. Євро, 2 купюри по 500 Євро кожна на загальну суму 1000 Євро, аркуш паперу формату А-4 на якому містяться рукописні записи чорнилом синього та чорного кольорів, жіночий гаманець фіолетового кольору у якому виявлено 81 купюра номіналом 500 Євро кожна, на загальну суму 40500 Євро, 100 купюр номіналом 100 доларів США кожна, на загальну суму 10000 доларів США, 14 купюр номіналом по 100 доларів США на загальну суму 1400 доларів США, 1 купюра номіналом 50 доларів США, 2 купюри номіналом 20 доларів США на загальну суму 40 доларів США., які було вилучено під час обшуку в домоволодінні ОСОБА_6 26.04.2017. Подане клопотання було розглянуте у строки, передбачені ч. 1 ст. 172 КПК України, та на вказане майно ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_7 від 03.05.2017 було накладено арешт (справа №296/3406/17).

Дослідивши матеріали клопотання, а також матеріали клопотання №296/3406/17, заслухавши доводи учасників процесу, слідчий суддя вважає клопотання таким, що задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається із матеріалів клопотання №296/3406/17, на час розгляду клопотання у слідчого судді ОСОБА_7 були підстави для накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, оскільки матеріали клопотання містили достатньо даних, які вказували на відповідність вище вказаного майна критеріям, зазначеним у ст. 98, у п. 1, 2, 6 ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 167 та ст. 170 КПК України. На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які має вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Тобто, слідчий суддя не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення наявності чи відсутності вини у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, чи є надані суду матеріали достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 не довів відповідними доказами, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, клопотань про витребування таких доказів не заявляв. Крім того, з матеріалів клопотання, пояснень слідчого та прокурора вбачається, що доводи адвоката ОСОБА_3 є предметом дослідження під час розгляду кримінального провадження по суті.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для його скасування, а тому відмовляє в задоволенні клопотання за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна ОСОБА_6 за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1