Справа № 308/4743/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 грудня 2016 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгороді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001039 від 01.04.2016 року, про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:
- 03 вересня 2014 року вироком Ленінського районного суду м. Харківа за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 08.09.2015 року звільнений умовно-достроково на невідбуту частину покарання у обсязі сім місяців 29 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
31 березня 2016 близько 22 години 15 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території авто мийки «Шторм», розташованій по вул. Богомольця, 9а в м. Ужгород, де він проходив стажування на роботу автомийщиком, взяв із полички, що знаходиться в кімнаті для працівників мийки «Шторм» ключі від автомобіля марки «Ауді А 4» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності потерпілій ОСОБА_8 , який остання залишила на зачиненим на паркувальному майданчику, розташованого на території зазначеної автомийки, не маючи ні уявного ні фізичного права на користування зазначеним автомобілем, всупереч волі користувача, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно заволодів автомобілем марки «Ауді А4», зокрема, сів за кермо цього автомобіля і виїхав за територію авто мийки «Шторм» та поїхав в напрямку м. Мукачева Закарпатської області. Крім того, їдучі по вул.. Богомольця в м. Ужгород, ОСОБА_6 не впоравшись із керуванням вказаного автомобіля, допустив наїзд на бетону плиту, в результаті чого, автомобіль марки отримав механічні пошкодження, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 9 889 гривень 47 коп.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України та не оспорювання фактичних обставин справи та розміру заподіяної шкоди, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним повне дослідження доказів в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілої, та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому та пояснив, що на початку березня 2016 приїхав до м.Ужгород, проходив стажування на автомийки «Шторм». 31.03.2016 року йому подзвонила знайома дівчина, і повідомила, що вона його «кидає», через що він засмутився, випив бутилу пива, після чого вирішив поїхати до дівчини в м. Мукачево та помиритися. Для цього без відома взяв ключі від автомобіля «Ауді А4», та поїхав в сторону м. Мукачево, під час чого не впорався з керуванням та в`їхав в бетону плиту, через що автомобіль отримав механічні ушкодження. Після чого поїхав до м. Мукачево, де залишив автомобіль через те що закінчилося паливо. Наміру розпоряджатися автомобілем не мав, автомобіль не повернув та не повідомив про його місце знаходження, через те що перелякався за вчинене.
Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого, пояснив, що автомобіль повернуто, завдано шкоду не відшкодовано, та просив призначити найсуворіше покарання.
Допитавши обвинуваченого, представника потерпілого, суд приходить до переконання, що вони узгоджуються із матеріалами кримінального провадження, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно - доведена повністю, його дії - кваліфіковані вірно.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, зокрема за незаконне заволодіння транспортного засобу, не має постійного місця проживання та роботи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, обставин, що обтяжують покарання не встановлено, і вважає за необхідне, враховуючи, що ОСОБА_6 на путь виправлення не став, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк без конфіскації майна.
Суд, з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема, що він раніше судимий за аналогічний злочин, дане кримінальне правопорушення вчинив через невеликий проміжок часу після закінчення строку умовно-достракового звільнення, не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69, 75 КК України.
Відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.04.2016 року до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та з 05.04.2016 року він перебуває на попередньому ув`язнені.
Керуючись ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року), суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 05.04.2016 року до набранням вироком законної сили, виходячи із наступного співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення дорівнюється два дні позбавлення волі.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати по кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 660,30 грн. та судових дактилоскопічних експертиз в розмірі 527,76 грн. та 351,84 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 349,369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання за ч.2 ст. 289 КК України п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_6 з урахуванням строку тримання під вартою - з 05.04.2016 року.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015 року) зарахувати в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 05.04.2016 року до набранням вироком законної сили, виходячи із наступного співвідношення одному дню попереднього ув`язнення дорівнюється два дні позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення: судово автотоварознавчої експертизи в сумі 660 (шістсот шістдесят) грн.. 30 коп; судово дактилоскопічної експертизи в сумі 527 (п`ятсот двадцять сім) грн. 76 коп; судово дактилоскопічної експертизи в сумі 351 (триста п`ятдесят одна) грн. 84 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1