ВИРОК
Іменем України
04.07.2017 року Франківський районний суд м.Львова у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисник ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001773 від 06.07.2015 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біробіджан, Хабаровського краю, українця, громадянина України, неодруженого, згідно ст. 89 КК України раніше несудимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України

за участю обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И В:
06.07.2015 року, близько 02:45 год., ОСОБА_5 , маючи умисел на вчинення розбійного нападу з метою викрадення чужого майна, перебуваючи в м. Львові поблизу перехрестя вулиць Кн. Ольги - Музики, підійшов до ОСОБА_6 та вчинив на останнього напад поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, тобто нанісши йому декілька ударів кулаками в область обличчя, спричинив останньому тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичного експерта №316/15 від 17.07.2015 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та поваливши ОСОБА_6 на землю, відкрито, шляхом ривка, зірвав у нього з шиї золотий ланцюжок, після чого з місця вчиненого кримінального правопорушення, втік. Протиправними діями ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 8000 грн.

Відтак, ч.1 ст.187 КК України передбачено відповідальність за кримінальне правопорушення винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_5 , оскільки він своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, що зазнала нападу (розбій).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 06.07.2015 року, близько 02:45 год. перебуваючи в м. Львові поблизу перехрестя вулиць Кн. Ольги - Музики, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та нанісши йому декілька ударів кулаками в область обличчя, поваливши його на землю, зірвав у нього з шиї золотий ланцюжок, після чого втік. Додатково пояснив, що потерпілому ОСОБА_6 повністю відшкодував спричинену йому матеріальну шкоду в розмірі 8000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду заяву про визнання вини, не заперечує проти недослідження доказів щодо встановлення вини, розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 06.07.2015 року на нього напав ОСОБА_5 , нанісши йому декілька ударів кулаками в область обличчя, після чого повалив на землю зірвавши йому з шиї золотий ланцюжок. Однак додатково пояснив, що завдана шкода йому відшкодована в повному обсязі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому протиправного, кримінально караного діяння, враховуючи той факт, що учасники судового процесу не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони розуміють зміст цих обставин, заслухавши думку прокурора, суд, у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним подальше дослідження інших доказів відносно обставин, які не оспорюються учасниками судового процесу, сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій у суду немає.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.
Проаналізувавши докази надані стороною обвинувачення, покази самого обвинуваченого, покази потерпілого, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, ч.1 ст. 187 КК України в судовому засіданні доведена повністю.

Суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має на меті не тільки кару, а має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відтак, суд, враховує особу обвинуваченого, те, що обвинувачений ОСОБА_5 на обліку в психоневрологічному диспансері та наркологічному диспансері не перебуває, характеризуючі дані обвинуваченого, згідно представлених суду документів - виключно позитивних, те що за місцем проживання скарг на ОСОБА_5 не поступало та наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема щире каяття, повне відшкодування завданої злочином шкоди, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями» та приходить до висновку, що перелічені обставини вказують на те, що обвинувачений має здатність виправитися без реального відбування покарання та вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ст.75 КК України, встановивши тривалість іспитового строку і поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.
З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з дотриманням вимог ст.ст. 349, 394 КПК України.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1