УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №287/451/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 422 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2017 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
представника ТОВ «Ігри в лото» ОСОБА_7
Вказаною ухвалою слідчого судді накладено арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час огляду місця події 10.12.2016 року у приміщенні Інтернет-центру «Лото-Маркет» в м. Олевськ по вул. Київській, 8, суборендарем якого є ОСОБА_10 , а саме: 6 цифрових носіїв ємкістю по 8 GB кожна, 7 моніторів, наступних марок: 1 -Nee multisync LCD, 4-Philips, 2-Lenovo та 8 системних блоків наступних марок: 1-Dell, 4-Fujitsu, 2-Lenovo.
Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучене майно є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, а тому з метою їх збереження, а також з метою забезпечення можливої конфіскації, відшкодування шкоди є необхідність в його арешті.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, а арешт накладено на майно безпідставно з істотним порушенням прав власника.
Вказує, що про розгляд слідчим суддею клопотання слідчого по даному кримінальному провадженню ТОВ «Ігри в лото», а також його представники не повідомлялись, а про ухвалу слідчого судді дізнались та отримали її лише 26.12.16 року.
Також, зазначає, що товариство на законних підставах розповсюджує державну лотерею, а відповідну документацію, яка підтверджує законний характер господарської діяльності ТОВ «Ігри в лото», добровільно було надано учасникам слідчо-оперативної групи, яка проводила огляд, проте з незрозумілих причин вона була проігнорована на момент початку огляду.
На його думку, працівниками Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області було незаконно вилучено майно, що належить ТОВ «Ігри в лото».
Вважає, що вилучене майно за даних обставин не може бути визнано речовим доказом оскільки не відповідає критеріям належності і допустимості.
Заслухавши доповідача, пояснення представника, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З клопотання слідчого та долучених матеріалів вбачається, що 10.12.2016 близько 09 год. працівниками Олевської відділення поліції в приміщенні Інтернет центру «Лото-Маркет», було виявлено факт діяльності пов`язаної з гральним бізнесом, а саме функціонування інтернет-клуба під вивіскою «Лото-Маркет» в якому надається доступ до азартних ігор обов`язковою умовою участі в яких є сплата особою-гравцем грошей, у тому числі через систему електронних платежів, що дає змогу учаснику як отримати виграш у відповідному грошовому еквіваленті, так і не отримати його залежно від випадковості, під час якого і було тимчасово вилучено вищезазначене майно.
За вказаним фактом 10.12.2016 року розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 203-2 КК України.
Згідно до змісту статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 та ч.3 цієї статті арешт з метою збереження речових доказів може бути накладено на майно будь-якої особи, якщо це майно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, а зокрема є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, набуте кримінально протиправним шляхом або отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
10.12.2016 р. при огляді місця події, а зокрема приміщення під вивіскою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » м. Олевськ по вул. Київській, 8, суборендарем якого є ОСОБА_10 , було вилучено: 6 цифрових носіїв ємкістю по 8 GB кожна, 7 моніторів, наступних марок: 1 -Nee multisync LCD, 4-Philips, 2-Lenovo та 8 системних блоків наступних марок: 1-Dell, 4-Fujitsu, 2-Lenovo.
12.12.2016 р. зазначене майно за постановою слідчого було визнано речовим доказом та знаряддям вчинення злочину.
За таких обставин, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовим доказом, оскільки могло використовуватись як знаряддя для ведення грального бізнесу, а тому колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді щодо необхідності прийняття рішення про накладення арешту на майно, яке належить ТОВ «Ігри в лото», оскільки лише такий захід забезпечення кримінального провадження може забезпечити належне збереження вказаного майна на час проведення досудового розслідування та проведення відповідних експертних досліджень.
Доводи апелянта про те, що документи підтверджуючі власника майна та його законну діяльність добровільно надавались учасникам слідчо-оперативної групи при проведенні огляду не підтверджуються матеріалами провадження, в тому числі протоколом огляду місця події, заперечила ці обставини, в своїх поясненнях прокурор ОСОБА_6 повідомивши, що присутні відмовлялись показати будь-які документи.
Не вбачає колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді та відмови в задоволенні клопотання слідчого і ту обставину, що при розгляді клопотання був відсутній власник вилученого майна, оскільки даних про власника майна на момент розгляду клопотання у слідства та слідчого судді не було.
Крім цього, судом апеляційної інстанції були відновлене право ТОВ «Лото-Маркет» надано можливість подати відповідні докази на обґрунтування своїх доводів, відповідні пояснення, скористатись іншими правами, передбаченими процесуальним законом та перевірено усі доводи, що стосуються відсутності підстав для арешту майна.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам, які б давали підстави для скасування вказаної ухвали слідчого судді та прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна колегія суддів не вбачає.
Натомість вказане рішення слідчого судді не перешкоджає власнику майна в подальшому, в разі недотримання розумних строків проведення розслідування, порушувати перед органами досудового слідства, слідчим суддею клопотання про скасування арешту, вимагати належного збереження майна, тощо.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді: