АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/845/2017 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
10 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року,-
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу, а саме: з 21 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби, та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України.
При вирішенні питання застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя вказав на те, що слідчим у клопотанні не обґрунтовано та прокурором у судовому засіданні не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та прийшов до висновку про необхідність застосувати щодо підозрюваного більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Мотивуючи вимоги апеляційної скарги, прокурор вказує на те, що слідчим суддею не достатньо враховано тяжкість вчиненого підозрюваним злочину, дані про особу ОСОБА_8 , міцність його соціальних зв`язків, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_8 в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна, а у разі визнання його винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, наведені обставини, на думку прокурора, можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду, впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також приховати майно, що йому належить на праві власності.
Крім того апелянт додає, що, на наявність заявлених ризиків також вказує і характер вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а саме цинічність та зухвалість злочинних дій.
23.01.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 127 КК України.
Старший слідчий слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 , звернулась до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
24 січня 2017 року ухвалою слідчого суддіШевченківськогорайонного суду міста Києва відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу, а саме: з 21 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби, та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.
Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.
При судовому розгляді клопотання суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що слідчим у клопотанні не обґрунтовано та прокурором у судовому засіданні не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено факту ухилення підозрюваного від явок на виклик до слідчого, з урахуванням чого прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.
Крім того, суд при постановленні рішення, врахував обставини та наслідки кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність місця реєстрації та місця проживання підозрюваного.
За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.
Твердження прокурора стосовно неврахування слідчим суддею тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, не заслуговують на увагу, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу саме у виглядів тримання під вартою.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Посилання прокурора на наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів не бере до уваги з урахуванням відсутності фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.
З огляду на викладене, слідчим суддею при розгляді клопотання повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому вимоги апеляційної скарги щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.
Керуючись, ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу, а саме: з 21 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку наступної доби, та з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін,а апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4