АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/542/17 Справа № 711/4420/15-к Категорія: ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 286 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
за участю секретаря ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,
потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
представника потерпілого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційними скаргами законного представника ОСОБА_12 - ОСОБА_8 , та спільною апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2017 року, якою відносно ОСОБА_12 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом,-
ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали суду першої інстанції 28 вересня 2014 року близько о 14 год. 30 хв. ОСОБА_12 перебуваючи біля території за адресою: АДРЕСА_1 , де кілька осіб, в тому числі й потерпілий ОСОБА_14 , виконували будівельні роботи, заподіяв потерпілому ОСОБА_14 легкі тілесні ушкодження за наступних обставин. Так у вказаний час і місці він почав конфліктувати з ОСОБА_15 , який виконував будівельні роботи біля паркану, після чого скинув драбину, яка була приставлена до паркану, та пошкодив дріт електродрилі, а в подальшому після того, як до нього з метою припинення вчинення протиправних дій вийшов інший працівник, а саме ОСОБА_14 , який зробив йому усне зауваження, безпідставно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наніс один удар кулаком в область обличчя потерпілому ОСОБА_14 , від якого останній відчув різкий біль. В результаті своїх дій ОСОБА_12 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин спинки носу та крововиливу навколоочної ділянки лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 460 від 12.03.2015 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім цього, 25.10.2014 близько 13 год. 00 хв. водій ОСОБА_12 керуючи автомобілем «Део Сенс» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Чигиринській від вулиці Подолінського в напрямку вулиці Добровольського, біля будинку №8 в м. Черкаси, в порушення вимог п. 2.3 б, п.12.4, п.18.1 Правил дорожнього руху України, під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, перевищив допустиму швидкість, а тому наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід не зменшив швидкості, щоб дати дорогу пішоходу, для якого була створена небезпека та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_16 , 1936 р. н., яка переходила проїзну частину вул.Чигиринська, зліва - направо, відносно напрямку його руху, по пішохідному переходу. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_16 о 18 год. 45 хв. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла в КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» 4MP - згідно висновку судово-медичної експертизи № 03-01/812/10 від 24.11.2014 причиною смерті є сполучена травма грудної клітки, живота, тазу та кінцівок, що ускладнилась розвитком шоку, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16 травня 2017 року відносно ОСОБА_12 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом. Обрано відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді поміщення останнього до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Вирішено долю речових доказів в порядку ст. 100 КПК України.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, законний представник ОСОБА_12 - ОСОБА_8 , подала апеляційну скаргу з доповненнями в якій просять ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Просили призупинити дію запобіжного заходу, застосованого відносно ОСОБА_12 , до закінчення апеляційного розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу суду першої інстанції скасувати у частині відмови в задоволенні цивільного позову та задовольнити його повністю. Також просили скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, та ухвалити в цій частині нове рішення яким застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення поданих апеляцій та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, думку законного представника ОСОБА_12 - ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану ОСОБА_8 апеляцію, та просили її задоволити з наведених в ній підстав, в свою чергу в задоволенні апеляції потерпілих просили відмовити, думку потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та адвоката ОСОБА_11 , які підтримали подану потерпілими апеляцію, та просили її задоволити з наведених в ній підстав, в свою чергу в задоволенні апеляції законного представника ОСОБА_12 - ОСОБА_8 просили відмовити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги законного представника ОСОБА_12 - ОСОБА_8 та потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, щоособа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Як вбачається з акту судово-психіатричного експерта №184 (т.1 а.с. 57-60), на період часу, до якого відноситься вчинення інкримінованих йому дій та на теперішній час ОСОБА_12 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного розладу, що позбавляє його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними, як на період часу, до яких відносяться інкриміновані йому дії, так і на теперішній час. ОСОБА_12 виявляє ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим типом нагляду.
Відповідно до ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.
На думку колегії суддів, судом першої інстанції в повній мірі дотримано вказаних вимог, що підтверджується наведеними в ухвалі доказами, які належно оцінені судом першої інстанції у відповідності до ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості та достовірності, а тому посилання законного представника ОСОБА_12 - ОСОБА_8 в своїй апеляційні скарзі на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є надуманими, безпідставними та необґрунтованими.

Що стосується апеляційної скарги потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 в якій вони вказують на те, що до ОСОБА_12 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, то на думку колегії суддів, вони не підлягають до з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду.
На думку колегії суддів, враховуючи акт судово-психіатричного експерта №184 (т.1 а.с. 57-60) відповідно до якого ОСОБА_12 виявляє ознаки активного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим типом нагляду, судом першої інстанції вірно відносно ОСОБА_12 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом, оскільки, а ні судом першої інстанції, а ні колегією суддів не встановлено, що ОСОБА_12 становить особливу небезпеку для суспільства, вказані обставини не знаходять свого підтвердження і в матеріалах кримінального провадження.
Що стосується посилань потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 в своїй апеляції на безпідставне незадоволення цивільного позову, то на думку колегії суддів, потерпілим необхідно роз`яснити право звернутися для відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства, оскільки судом першої інстанції згідно резолютивної частини ухвали вказане питання взагалі з незрозумілих причин не вирішувалося, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання, що стосуються цивільного позову.
За таких обставин, на думку колегії суддів, ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу законного представника ОСОБА_12 - ОСОБА_8 , та спільну апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 залишити без задоволення.
Ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 16 травня 2017 року, якою відносно ОСОБА_12 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні з посиленим наглядом залишити без змін.
Роз`яснити право потерпілим звернутися для відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :