Справа № 591/6434/16-к
Провадження № 1-кп/591/145/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , її представника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за №0004675 від 25.10.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, громадянки України, українки, розлученої, пенсіонерки, з середньою-спеціальною освітою, що зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судима, ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

Встановив :
22.10.2016 близько 10:40 години ОСОБА_4 , знаходячись в районі кухні гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , в якому вона мешкає, в ході сварки зі своєю сусідкою ОСОБА_6 діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, вхопила потерпілу ОСОБА_6 правою рукою за волосся, нахилила обличчям до підлоги та нанесла чотири удари по шиї та потиличній ділянці голови, а потім в ході продовження конфлікту та підійшовши до ОСОБА_6 вхопила її лівою рукою за одяг, нахилила обличчям до підлоги та нанесла три удари дитячим пластмасовим відерцем по шиї та потиличній ділянці голови потерпілої, чим завдала фізичного болю та не спричинила тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечувала, що дійсно нанесла ОСОБА_6 дитячим відерцем удари в потилицю, від яких потерпіла могла відчути фізичний біль. Це вона зробила свідомо, але вибрала менш травматичний предмет для нанесення ударів із тих, які були в коридорі гуртожитку - дитяче пластмасове відерце. Підтвердила, що між нею та потерпілою були непорозуміння, але вважає, що потерпіла також не права, тому що ОСОБА_6 молодше за неї та сильніше.

Потерпіла ОСОБА_6 показала, що обвинувачена часто говорила сусідам про неї неприємні чутки, ображала її гідність. Вона вирішила з`ясувати з ОСОБА_4 стосунки. Для чого питалася перекрити своїм тілом для ОСОБА_4 прохід із кухні та поговорити з нею. Але обвинувачена її відпихнула питаючись втекти, хапала за волосся та наносила удари. Коли ОСОБА_6 пішла за ОСОБА_4 , то остання кинула їй під ноги велосипед, якій стояв у коридорі. А коли потерпіла нахилилася його підняти, то почула не менш 4 ударів по голові, та відчула сильний біль. Вона зрозуміла, що ОСОБА_4 нанесла їй дитячим відерцем удари в потилицю. Після чого їх розняли сусіди. Тілесні ушкодження у неї були у вигляді гулі на голові, але медично вони не зафіксовані.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не оспорювала фактичні обставини, а також докази, добуті по справі, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, визнавши недоцільність повного дослідження доказів та обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність усвідомлення обвинуваченою та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, а також, що немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм наслідки цього, суд, відповідно до положень ст. 349 КПК України, обмежив дослідження доказів по справі допитом обвинуваченої та потерпілої, а також дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу ОСОБА_4 ..

Суд вважає, що своїми навмисними діями, що виразилися в завданні фізичного болю потерпілій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, та її дії органами досудового слідства кваліфіковані правильно.

Про умисел обвинуваченої на вчинення вказаного злочину свідчить свідомий вибір нею менш травматичного предмету для нанесення ударів потерпілій - саме дитячого відерця.

Обставиною, що пом`якшує провину ОСОБА_4 є її пенсійний вік.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Дослідженням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, є пенсіонеркою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої, обставину, що пом`якшує її провину та вважає, що покарання для ОСОБА_4 повинно бути призначено у вигляді штрафу, з урахуванням її матеріального стану, що буде сприяти її виправленню.

Потерпілою було заявлено цивільний позов про стягнення з обвинувачуваної моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. Потерпіла підтримала свій позов в повному обсязі. Сторона захисту вважала цю суму непомірною для ОСОБА_4 . Просила в задоволені позову відмовити.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню та виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Крім того суд ураховує матеріальний стан обвинуваченої, яка є пенсіонером.

Оцінюючи ступінь та глибину страждань потерпілої суд враховує, що ОСОБА_6 від дій обвинуваченої відчула фізичний біль та хвилювання за своє здоров`я, тривалий час погано себе почувала вдома та на роботі.

Обвинуваченій запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання до вступу вироку в законну силу, в тому числі за відсутності клопотань сторін стосовно цього питання.

На підставі викладеного, керуючись ст.370, 374 КПК України, суд -

Засудив:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 510 гривень.

Цивільний позов потерпілої задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Вирок набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1