АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/892/2017 Головуючий у 1-й ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
скаржника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме ноутбук Асер Еспире 5552, с.н. LXRC40C0171163FB6F1601; нетбук Самсунг с.н. ZLWA93MSA00005Y; мобільний телефон Самсунг imei НОМЕР_1 ; битка; коробка з під пістолету Сталкер; шапка; флеш користувач «трансценд 1 Гб» що вилучені 06.01.2017 року за адресою АДРЕСА_1 що належать ОСОБА_9 , шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном.

Слідчий суддя, врахувавши, що вилучені в ході проведення обшуку речі та документи, є доказами злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України задовільнив клопотання слідчого з огляду на наявність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речовими доказами в кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_7 , що є законним представником підозрюваного ОСОБА_9 зазначає, що серед вилучено майна були ноутбук Асер Еспире 5552, с.н. LXRC40C0171163FB6F1601; нетбук Самсунг с.н. ZLWA93MSA00005Y, які належать йому на праві приватної власності і які останній використовує в професійній діяльності, а тому просить повернути майно що йому належить.
Заслухавши доповідь судді, думку скаржника, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали справи за клопотанням слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Дніпровським управлінням поліції ГУ Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000177 від 05.01.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що групою осіб до складу якої входить ОСОБА_9 з метою розбійного нападу та з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я осіб, об`єктом злочинного посягання було обрано приміщення «Інтернет казино» за адресою АДРЕСА_2 , що належить ФОП « ОСОБА_10 » в особі ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, група осіб демонструючи предмети схожі на зброю, а саме 5 предметів схожих на пістолети, предмет схожий на шумову гранату, предмет схожий на «ТЕРЕН», предмет схожий на ніж, предмет схожий на сокиру, маючи на меті незаконне збагачення заволоділи грошовими коштами в сумі 7000 гривень, що належать ФОП « ОСОБА_10 ».

06.01.2016 року ОСОБА_9 затримано в порядку ст.. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Того ж дня, за адресою: АДРЕСА_1 , згідно вимог ч. 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237 КПК України слідчим Дніпровського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_12 проведено обшук житлового приміщення, під час якого виявлено та вилучено ноутбук Асер Еспире 5552, с.н. LXRC40C0171163FB6F1601; нетбук Самсунг с.н. ZLWA93MSA00005Y; мобільний телефон Самсунг imei НОМЕР_1 ; битка; коробка з під пістолету Сталкер; шапка; флеш користувач «трансценд 1 Гб», які відповідно до постанови слідчого 06 січня 2017 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. .

25 січня 2017 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволено та накладено арешт на вилучені 06 січня 2017 року в ході проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9 речі.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи прокурора, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно повинно відповідати вимогам визначеним статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на арешт на вилучені 06 січня 2017 р. в ході проведення обшуку речі та предмети, з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України, та може бути отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна колегією суддів не встановлено.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом права власника майна на користування та розпорядження майном не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а зазначені в апеляційній скарзі власника майна обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 117, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 25 січня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського УП ГУНП в м.Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, а саме ноутбук Асер Еспире 5552, с.н. LXRC40C0171163FB6F1601; нетбук Самсунг с.н. ZLWA93MSA00005Y; мобільний телефон Самсунг imei НОМЕР_1 ; битка; коробка з під пістолету Сталкер; шапка; флеш користувач «трансценд 1 Гб» що вилучені 06.01.2017 року за адресою АДРЕСА_1 що належать ОСОБА_9 , шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4