Провадження №1-в/751/940/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2016 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , представника Чернігівської ВК № 44 ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Чернігівської виправної колонії №44 клопотання засудженої ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, -

в с т а н о в и в :

Засуджена ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_6 своє клопотання підтримала, просила замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на обмеження волі.

У судовому засіданні захисник підтримав клопотання засудженої, просив задовольнити.

У судовому засіданні представник Чернігівської виправної колонії №44 заперечила щодо застосування відносно засудженої ст. 82 КК України, вважає, що на даний час засуджена не заслуговую на заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення засудженої, її захисника, представника Чернігівської виправної колонії №44, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи та клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким від 26 квітня 2002 року № 2 передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою для прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з п.17 вищевказаної Постанови, під час судового розгляду справ про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким суди повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

ОСОБА_6 була засуджена Ленінським районним судом м. Миколаєва за ст. 307 ч.2, 69, 317 ч.2, 69, 311 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.02.2016 року ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27.02.2015 року по 23.12.2015 року включно з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з особової справи, засуджена ОСОБА_6 відбуває покарання в Чернігівській виправній колонії №44 з 27.02.2015 року, кінець строку 03.05.2019 року.

Відповідно до характеристики адміністрації Чернігівської виправної колонії №44 засуджена ОСОБА_6 відбула встановлену законом частину строку покарання, не стала на шлях виправлення.

За весь час відбування покарання характеризується посередньо, заохочення не оголошувались, лише кілька разів приймала участь у проведенні культурно-масових заходів, проявляє зацікавленість у соціально-корисній діяльності установи лише після настання права засудженої на застосування заміни невідбутої частини строку покарання, виявила бажання приймати участь у роботі секцій самодіяльних організацій засуджених згідно ст. 127 КВК України, ставлення до праці засудженої за час відбування покарання не є сумлінним, до праці відноситься загалом незадовільно (з чотирьох місяців, які засуджена працевлаштована, лише один місяць мала високі показники, останні місяці низькі показники виконання денного завдання). Також засуджена має четверту судимість за однорідні злочини, звільнялась з іспитовим строком, умовно-достроково, але правильних висновків для себе не робить та скоїла новий тяжкий злочин. У адміністрації установи не має впевненості в її подальшій правослухняній поведінці, тому не заслуговує на заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України.

Відповідно довідки засуджена ОСОБА_6 стягнень та заохочень не має.

Згідно психологічної характеристики на засуджену ОСОБА_6 від 10.11.2016 року, засуджена на даний час не готова до ведення самокерованого правослухняного способу життя.

Таким чином, суд, враховуючи всі докази в провадженні, дійшов висновку, що засуджена не стала на шлях виправлення, застосування відносно неї заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України буде передчасним.

За таких обставин, у задоволенні клопотання засудженої слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена та її адвокат вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1