печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні за № 0000120, внесеному до ЄРДР 26.11.2012 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 356; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 197-1; ч. 1 ст. 194; ч. 1 ст. 358; ч. 1, 2 ст. 382; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1; ч. 1, 2 ст. 364-1; 1, 2 ст. 366; ч. 2 ст. 209; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 190; ч. 1, 3 ст. 212; ч. ч. 4, 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
слідчий СГ ГСУ НП України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , вніс до слідчого судді клопотання про накладення арешту на майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , замовником будівництва якої є ТОВ «Континентбуд» та ТОВ «Радуга Сіті ЛТД».
Клопотання мотивує тим, що Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000120, внесеному до ЄРДР 26.11.2012 за фактами вчинення службовими особами групи компаній «Укогруп» кримінальних правопорушень передбачених ст. 356; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 197-1; ч. 1 ст. 194; ч. 1 ст. 358; ч. 1, 2 ст. 382; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1; ч. 1, 2 ст. 364-1; 1, 2 ст. 366; ч. 2 ст. 209; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 190; ч. 1, 3 ст. 212; ч. ч. 4, 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що впродовж 2012-2014 років, службові особи групи компаній «Укогруп», за попередньою змовою групою осіб, самовільно, всупереч встановленому порядку, на території міста Києва зайняли земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 і АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 та ін. і незаконно розпочали на них самовільне будівництво житлових та офісно-торгово-житлових комплексів « ІНФОРМАЦІЯ_1 », « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ін.
Крім того, встановлено, що на самовільно зайнятій земельній ділянці к.н. :62:017:0010, розташованій по АДРЕСА_20 , яка належить територіальній громаді міста Києва, службовими особами підприємств, що входять до складу групи компаній «Укогруп», здійснюється самовільне будівництво житлового комплексу «Перлина Троєщини», замовником якого є ТОВ «Континентбуд» () та ТОВ «Радуга Сіті ЛТД» (). Для вказаного будівництва, службовими особами цього підприємства, всупереч вимогам Закону України «Про інвестиційну діяльність» залучаються кошти інвесторів, які останні вносять безпосередньо на рахунки підприємства замовника будівництва або в його касу, а не у відповідні фонди, як передбачено Законом України «Про інвестиційну діяльність» від 18.09.1991.
Крім того, встановлено, що 26.03.2014 у кабінеті приватного нотаріуса ОСОБА_5 . ОСОБА_6 за участю директора ТОВ «Континентбуд» ОСОБА_7 , укладено договір про відступлення права вимоги та про заміну сторони у зобов`язанні з ОСОБА_8 з приводу укладення протягом 3-го кварталу 2014 року договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , але в будь-якому разі не раніше отримання ТОВ «Континентбуд» правовстановлюючих документів на об`єкт будівництва. Під час підписання даного договору ОСОБА_8 сплачено ОСОБА_6 , як стороні попереднього договору, укладеного 13.03.2014, кошти в сумі 314 200 гривень, як плату за виконання зобов`язання за попереднім договором. При цьому, ОСОБА_7 , надано ОСОБА_8 довідку про сплату коштів як стороною попереднього договору за виконання зобов`язань щодо купівлі-продажу квартири.
В ході досудового розслідування встановлено, що ні ОСОБА_6 , ні ОСОБА_7 , ні інші особи кошти за квартиру на рахунок ТОВ «Континентбуд» не вносили.
Орган досудового розслідування зазначає, оскільки, майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , у розумінні ст. 98 КПК України являється речовим доказом у кримінальному провадженні. З метою запобігання можливості його відчуження орган досудового слідства просить застосувати заходи забезпечення кримінального провадження передбачені ст. 170 КПК України та задовольнити клопотання.
Згідно норми ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
З метою забезпечення арешту майна, яке не має статусу тимчасово вилученого, та з метою забезпечення арешту майна, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Окрім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таким чином, розгляд вказаного клопотання без виклику сторони захисту не буде порушувати жодним чином права підозрюваного чи інших осіб.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, надходжу до наступного.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000120, внесеному до ЄРДР 26.11.2012 за фактами вчинення службовими особами групи компаній «Укогруп» кримінальних правопорушень передбачених ст. 356; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 197-1; ч. 1 ст. 194; ч. 1 ст. 358; ч. 1, 2 ст. 382; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1; ч. 1, 2 ст. 364-1; 1, 2 ст. 366; ч. 2 ст. 209; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 190; ч. 1, 3 ст. 212; ч. ч. 4, 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3. ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
При вирішення питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову позицію для арешту майна, достатність доказів, що вони відповідають критеріям положень ст. 98 КПК України - є предметом кримінального правопорушення та здобуті в результаті його вчинення, і те, що незастосування накладення арешту може призвести до приховування, зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, доведеність необхідності такого заходу забезпечення кримінального провадження та приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в цій частині.
Керуючись ст.ст. 170-175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В :
клопотання слідчого СГ ГСУ НП України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні за № 0000120, внесеному до ЄРДР 26.11.2012 за фактами вчинення службовими особами групи компаній «Укогруп» кримінальних правопорушень передбачених ст. 356; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 197-1; ч. 1 ст. 194; ч. 1 ст. 358; ч. 1, 2 ст. 382; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 197-1; ч. 1, 2 ст. 364-1; 1, 2 ст. 366; ч. 2 ст. 209; ч. ч. 1, 3, 4 ст. 190; ч. 1, 3 ст. 212; ч. ч. 4, 5 ст. 191; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 366 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майнові права на квартиру АДРЕСА_1 , замовником будівництва якої є ТОВ «Континентбуд» та ТОВ «Радуга Сіті ЛТД».
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.
Ухвала про арешт майна може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1