Справа № 640/3536/17
н/п 1-кс/640/2289/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
встановив:
21.03.2017р. при особистому огляді громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 біля буд.№19 по вул. Данилевського у м. Харкові виявлене та вилучене майно, яке слідчий просить арештувати.
Підставами та метою арешту слідчий вказує, що вилучене майно є «засобами чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому є необхідність в його арешті з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням».
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Власники майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причину неявки не сповістили.
Слідчий суддя, вислухавши міркування слідчого, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подане клопотання, доходить такого:
Відповідно ч.1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Втім, слідчий водночас вказує, що вилучене майно є «засобами чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, набуто в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому є необхідність в його арешті з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням».
Водночас, за відсутності посилання у клопотанні на процесуальний документ згідно якого проведена помітка тимчасово вилучених грошових коштів слідчий фактично не наводить доказів обґрунтованості відповідності цього майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а за відсутність повідомлення про підозру та доказів приналежності вилученого майна підозрюваному ставить під сумнів посилання слідчого на можливість відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням за рахунок вилученого майна.
До того ж, не конкретизація вилученого майна, об`єктивно позбавляє слідчого суддю можливості надання судження доцільності його арешту для досягнення дієвості кримінального провадження у відповідності до ч.1 ст.131 КПК України та унеможливлює доведення слідчим того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та що може бути виконане завдання для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.
Таким чином, всупереч вимог п.2,п.3 ч.3 ст.132 КПК України, майно, яке слідчий просить арештувати, - не конкретизоване, а всупереч ч.2 ст. ст.171 КПК України, підстави та мета арешту майна відповідно до положень ст. 170 КПК України, - не зазначені.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1