29.01.2017 Єдиний унікальний № 371/1791/15-к
Миронівський районний суд Київської області
ЄУН 371/ 1791/15-к
Провадження № 1-кс /371/17/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2017 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0000431, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 серпня 2015 року, та додані до клопотання матеріали,-

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Миронівського районного суду Київської області 17 січня 2017 року, із клопотанням про взяття під варту ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України, поданого одночасно із клопотанням про дозвіл на його затримання з метою приводу, звернувся слідчий СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 .

Своє клопотання слідчий мотивував тим, що підозрюваним вчинено злочин, за який передбачено покарання від трьох до семи років позбавленням волі, наявністю ризику того, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, а також наявності ризику вчинення ним під час перебування на волі інших кримінальних правопорушень.

Вказане клопотання погоджене 13 січня 2016 року заступником керівника Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , який відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань є процесуальним керівником по кримінальному провадженню № 0000431.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання заперечували, та просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до його матеріали, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обґрунтованість поданого до суду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 знаходиться кримінальне провадження № 0000431, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України.

Частиною 1 ст. 262 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв чи радіоактивних матеріалів або заволодіння ними шляхом шахрайства.

Кримінальне провадження здійснюється по факту викрадення мисливської рушниці ТОЗ-99, яка належить ОСОБА_8 та 15 бойових припасів до неї.

22 серпня 2015 року слідчим СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 повідомлено ОСОБА_4 , що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України, зокрема у викрадені ним 06 липня 2015 року із будинку по АДРЕСА_1 мисливської нарізної рушниці ТОЗ-99, калібром 5,6 мм, у магазині якої знаходились 5 патронів калібром 5,6 мм та 10 патронів калібром 5,6 мм, які знаходились в картонній коробці у одній із кімнат будинку.

Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на зібраних під час досудового слідства доказах.

Відповідно до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 , він є власником мисливської нарізної рушниці ТОЗ-99, що має номер НОМЕР_1 , яку було викрадено із його дачного будинку в селі Великий Букрин Миронівського району Київської області.

Із заяви потерпілого ОСОБА_8 від 21 серпня 2015 року вбачається, що він звернувся до органів внутрішніх справ у зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 крадіжки мисливської рушниці ТОЗ-99, яка належить потерпілому.

Згідно із ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 25 січня 2016 року, слідчим суддею встановлено, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , бачили як хлопець на ім`я ОСОБА_12 вихвалявся своєю зброєю, а саме гвинтівкою з оптичним прицілом.

Відповідно до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 він 06 липня 2015 року, скориставшись тим, що в будинку АДРЕСА_1 нікого не було, проник до горища будинку звідки викрав мисливську нарізну рушницю ТОЗ-99, калібром 5,6 мм, у магазині якої знаходились 5 патронів калібром 5,6 мм та 10 патронів калібром 5,6 мм, які знаходились в картонній коробці у одній із кімнат будинку.

Згідно з висновком експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУ МВС України в Київській області від 21 вересня 2015 року, наданий на дослідження предмет схожий на гвинтівку, являється мисливською нарізною вогнепальною зброєю, карабіном ТОЗ-99 № НОМЕР_1 , калібру 22 LR 5,6 мм., перебуває у справному стані та придатна до стрільби.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено обґрунтованість повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України, по кримінальному провадженню № 0000431.

Санкція ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України, за якою ОСОБА_4 повідомлено підозру у вчиненні злочину, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до копії вимоги від 21 серпня 2015 року за № 5704, Миронівським районним судом Київської області 17 червня 2015 року засуджено ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, міру покарання застосовано у виді позбавлення волі на строк у три роки, та на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком три роки.

В судовому засіданні підозрюваний підтвердив факт засудження Миронівським районним судом Київської області за вчинення ним крадіжки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 Кримінального кодексу України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 з підстав передбачених ст. 75 Кримінального кодексу України за вироком Миронівського районного суду Київської області звільнено від відбування покарання з трирічним випробувальним строком, за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, то він, на момент розгляду клопотання, є таким, що має не непогашену судимість, строк погашення якої закінчується 17 червня 2018 року.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Отже клопотання про взяття під варту подано щодо раніше судимої особи, яку обґрунтовано підозрюють у вчиненні злочину, за вчинення якого санкцією ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

За місцем свого проживання ОСОБА_13 , характеризується негативно, як особа схильна до вчинення крадіжок, про що свідчить покази сільського голови в протоколі допиту свідка від 15 жовтня 2015 року.

Прокурором доведено існування ризику можливого вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст 177 КПК України), оскільки будучи притягнутим Миронівським районним судом Київської області до кримінальної відповідальності, перебуваючи на іспитовому строці, він на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний тяжкий злочин, за місцем свого проживання характеризується як схильний до вчинення крадіжок.

Крім того, прокурором доведено існування ризику того, що без застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, зважаючи на таке.

Постановою слідчого від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_4 оголошувався в розшук, у зв`язку із тим, що його місце знаходження було не відоме.

18 листопада 2016 року слідчим вручено ОСОБА_4 повістку про виклик на допит по кримінальному провадженню № 0000431, але останній до слідчого не з`явився про причини неявки не повідомив.

11 січня 2017 року працівники поліції з метою вручення ОСОБА_4 повістки про виклик на допит прибули до будинку, де проживає підозрюваний, але вручити йому повістку не вдалося так як останній був відсутній у ньому. Мати підозрюваного ОСОБА_14 отримати повістку для вручення сину відмовилась, а тому на підставі ч. 2 ст. 135 КПК України, повістку було вручено ОСОБА_15 , який є сільським головою села Малий Букрин Миронівського району Київської області. При цьому ОСОБА_4 на проведення слідчих дій не з`явився.

Тобто, підозрюваний не з`являється за викликом до слідчого, чим порушує свій обов`язок, встановлений п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України.

Підозрюваний маючи зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за цією адресою не проживає, оскільки з його пояснень, даних у судовому засіданні, вбачається, що він орендує кімнату у квартирі АДРЕСА_3 .

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень та ризику переховуватися ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду буде недостатньо, з огляду на те, що останній проживає не за зареєстрованим місцем проживання, міцних соціальних зв`язків не має, перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування, будучи судимим, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний тяжкий злочин.

Таким чином, клопотання слідчого СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного по кримінальному провадженню № 0000431 відповідає вимогам ст. ст. 184, 192 КПК України, подане щодо особи, до якої згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України, в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, ризик переховування ним від органів досудового розслідування та суду, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмір 1600 гривень.

Оскільки підозрюваний, не одруженим, на утриманні дітей чи інших осіб не має, суд приходить до висновку що, розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, своїх процесуальних обов`язків під час даного кримінального провадження становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 000 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.

Підозрюваний був затриманий за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України 28 січня 2017 року о 13 годині 10 хвилин.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 186, 189, 193, 194, 196 та 197 КПК України, -

У Х В А Л И В:
1.Клопотання задовольнити.

2.Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю села Малий Букрин Миронівського району Київської області, громадянину України, не депутату, не одруженому, який має неповну середню освіту,зареєстроване місце проживання якого: АДРЕСА_2 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів.

3.Строк тримання під вартою обчислюється з моменту його затримання, а саме з 13 години 10 хвилин 28 січня 2017 року.

4.Строк дії ухвали - до 24.00 год. 28 березня 2017 року.

5.Визначити розмір застави у виді 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 80 000 грн. (вісімдесят тисяч гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Миронівського районного суду Київської області 2310, банк Держказначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, отримувач Миронівський районний суд, .

6.Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

7.Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчих СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований: АДРЕСА_2 .

8.Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити до 24.00 год. 28 березня 2017 року.

9.Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Київського слідчого ізолятора Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області.

10.У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

11.З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

12.Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

13.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Слідчий суддя ОСОБА_1