Справа № 288/366/17
Провадження № 1-кс/288/81/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна

28 березня 2017 року . смт. Попільня

Слідчий суддя Попільнянського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю прокурора Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , слідчого СВ ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня винесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №0000100 від 26 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, погоджене прокурором Коростишівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , клопотання про арешт майна,

Перевіривши надані матеріали, заслухавши думку прокурора ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:
СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000100 від 26 березня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України.

Слідчий СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області, про арешт майна, а саме: автомобіль марки «ЗАЗ», модель «110307», д. н. з. НОМЕР_1 , який зберігається при Попільнянському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області.
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує на те, що 26 березня 2017 року до чергової частини Попільнянського ВП КВП ГУ НП в Житомирській області надійшло повідомлення з приймального відділення Попільнянської ЦРЛ про те, що 26 березня 2017 року, близько 01.00 години, водій автомобіля марки «ЗАЗ», модель «110307», д. н. з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , на ділянці дороги в с. Криве, вул. Центральна, не впорався з керуванням та допустив виїзд автомобіля на узбіччя, де автомобіль зіткнувся з огорожею, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та на даний час перебуває в реанімаційному відділенні Попільнянської ЦРЛ.
26 березня 2017 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000100, за частиною першою статті 286 КК України.
В ході огляду місця події від 26 березня 2017 року вказаний автомобіль було вилучено на майданчик тимчасового утримання ТЗ при Попільнянському ВП.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля марки «ЗАЗ», модель «110307», д. н. з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_1 .
Клопотання про арешт майна розглядається без участі власника автомобіля, неприбуття якого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Заслухавши пояснення слідчого, який клопотання підтримав та просив його задовольнити, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.
Згідно із частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Як свідчить пункт 1 частини другої, частина третя статті 170 КПК України, арешт майна
допускається з метою забезпечення збереження речових доказів щодо майна, про яке наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, встановленим статтею 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, вищезазначений автомобіль марки «ЗАЗ», модель «110307», д. н. з. НОМЕР_1 , не визнаний речових доказом, що не відповідає критеріям встановленим статтею 98 КПК України.

За частиною другою статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, згідно з якою тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення не доведено обставин, які є перешкодою у проведенні судових експертиз автомобіля з врахуванням особливостей складу злочину передбаченого частиною першою статті 286 КК України з огляду обставин даного кримінального провадження.
Арешт майна може бути застосовано лише щодо осіб, які є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Пунктом 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.
Для накладання арешту на тимчасово вилучене майно обов`язково повинна бути наявна й обґрунтована підозра, що передбачено пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України. Обґрунтована підозра визнається такою, якщо є факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення у межах кримінального провадження, і це може бути підтверджено пред`явленою підозрою згідно зі статтями 276-278 КПК України (п.175 рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).
Оскільки в матеріалах клопотання слідчого про арешт майна відсутні докази того, що особі повідомлено про підозру, не містить такої інформації і витяг з ЄРДР та не додано інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчим суддею не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що подане слідчим клопотання про арешт майна є передчасним, оскільки на момент його розгляду, особі, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.
Відповідно до статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Керуючись статтями 131-132, статтями 170, 172-173, 371-372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання СВ Попільнянського ВП Коростишівського ВП ГУНП в

Житомирській області про накладення арешту на автомобіль марки «ЗАЗ», модель «110307», д. н. з. НОМЕР_1 , який зберігається при Попільнянському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1