Справа № 164/1376/16-к Провадження № 11-кп/773/74/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2017 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року,
В С Т А Н О В И В:
Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, інваліда ІІІ групи, не працює, раніше не судимого,

засуджено за:
ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.
Обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з моменту затримання, тобто з 03 листопада 2016 року, з урахуванням часу затримання з 21 по 23 березня 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме: з 03 листопада 2016 року до набрання вироком законн ої сили, та строк затримання з 21 по 23 березня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 9199 (дев`ять тисяч сто дев`яносто дев`ять) гривень 22 копійок за проведення експертиз.

В порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнаний винним і засуджений за те, що 21 березня 2016 року близько 08 год 00 хв в кімнаті будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час виниклого конфлікту з батьком ОСОБА_9 , вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті останньому, нанісши численні удари кулаками рук в голову та тримаючи руками за голову, бив голову потерпілого об дерев`яну підлогу, нанісши таким чином не менше 12 ударів та не менше 1 удару стопою ноги в у голову потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження у виді: множинних саден та підшкірних крововиливів обличчя, забійних ран слизової оболонки внутрішніх поверхонь обох губ, забійно-розсічених ран підборіддя і лівої брови, розсіченої рани верхньої повіки правого ока, розірваних ран правого крила носа, саден правого крила носа, саден правих скроневої, лобно-скроневої і тім`яних ділянок волосистої частини голови, підшкірних гематом обох вушних раковин, травматичного набряку тканин і субапоневротичних крововиливів лобної і передніх половин обох тім`яних кісток, забою головного мозку важкого ступеню, закритої черепно-мозкової травми, внаслідок чого стався набряк-набухання речовини головного мозку, що спричинило смерть ОСОБА_9 .

Не погоджуючись із рішенням суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій посилається на суворість призначеного йому підзахисному покарання та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Стверджує, що в обвинуваченого не було наміру заподіювати смерть батькові, однак у суді першої інстанції перший не заперечував, що саме від його дій настала смерть потерпілого. Такі свідчення можна розцінювати як визнання ОСОБА_7 вини у скоєному, тобто пом`якшуючу покарання обставину. Посилається на те, що його підзахисний хворіє на хронічний алкоголізм, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та думку потерпілої, яка не наполягала на суворій мірі покарання.

У запереченні на апеляційну скаргу прокурор просить залишити апеляцію без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляцію у повному обсязі, прокурора, який її заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
В силу ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 115 КК України є правильними і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання, наведені в апеляції захисника про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, на думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу.

При призначенні покарання судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин.
Судом взято до уваги обставину, яка пом`якшує покарання, наявність на утриманні обвинуваченого особи пенсійного віку.

Апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції про невизнання щирого каяття ОСОБА_7 як пом`якшуючої покарання обставини, оскільки під час судового розгляду провадження він повністю не визнав вину у вчиненому, а лише ствердив обставини вчинення ним злочину.

Судом першої інстанції враховано, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності вперше.

До обтяжуючої покарання обставини суд відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, покарання, призначене ОСОБА_7 у виді реального позбавлення волі, на думку апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення першого та попередження вчинення ним нових злочинів і таким, що не можна визнати надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для скасування вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2016 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий
Судді