Провадження № 1-в/317/265/2017
Справа № 317/2086/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.10.2013 р. за ч. 1 ст. 187, ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2014 р. звільнення з іспитовим строком скасовано, направлений в місця позбавлення волі строком на 5 років,-

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання ОСОБА_5 про заміну покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що на його думку він став на шлях виправлення. В роботі самодіяльних організацій участі не бере. Перебувати на дільниці соціальної реабілітації йому важко матеріально, оскільки їжу доводиться купувати за свої кошти, адже їжа з колонії йому не подобається.

В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії № 99 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що застосування ст. 82 КК України є передчасним, оскільки засуджений має не зняте та не погашене стягнення.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії ОСОБА_4 ,, прокурора ОСОБА_3 , суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Строк, визначений ч. 4 ст. 82 КК України, необхідний для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_5 не відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під становленням на шлях виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання та заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення ДСР Біленьківської ВК № 99, узгодженої з начальником відділу СВПР установи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.01.2015 року. Під час тримання в Запорізькому слідчому ізоляторі характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень не мав. З 26.02.2015 року відбував покарання у Біленьківській виправній колонії № 99 характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень не мав. З 24.04.2015 р. відбував покарання в лікарні при Вільнянській виправній колоній УДПтС України в Запорізькій області (№20) характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень не мав. З 26.05.2015 р. відбував покарання у Біленьківській виправній колонії № 99 характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень не мав. З 14.06.2015 р. відбував покарання в лікарні при Вільнянській виправній колоній УДПтС України в Запорізькій області (№20) характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, заохочень не мав. З 13.08.2015 р. відбував покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». За час відбування покарання характеризувався позитивно, порушень режиму відбування не допускав, стягнень не мав. За сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався один раз правами начальника установи та один раз правами начальника відділення СПС. З 10.11.2016 р. відбуває покарання на дільниці соціальної реабілітації державної установи «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». За час відбування покарання на ДСР один раз заохочувався правами начальника установи. Має одне не погашене та не зняте стягнення. Стягнення було накладене начальником установи за порушення розпорядку дня. На заходи індивідуально-виховного характеру реагує не завжди позитивно, на зроблені зауваження з приводу правил відбування покарання виказує незадоволення та сперечається з адміністрацією установи. Виконує роботи по благоустрою установи, покладену роботу виконує в строк, але під контролем адміністрації установи. За характером спокійний, у відношенні до інших засуджених може спровокувати конфлікт, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, не завжди утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує під наглядом передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. На дільниці соціальної реабілітації не бере участі у програмах диференційованого виховного впливу. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок у 2016 році закінчив Біленьківський навчальний центр № 99 і здобув професію «Електрозварювальник ручного зварювання» 2-го розряду. Підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та побачень, отримує від них посилки та передачі. У скоєному злочині вину визнає повністю, розкаюється. За вироком суду має позов на суму 6886,50 грн., але виконавчі листи на стягнення боргу відсутні.

Засуджений ОСОБА_5 під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не було.

В даній характеристиці адміністрація колонії вказує, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, тому застосовувати до нього заохочувальну норму, передбачену ст. 82 КК України, передчасно.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має три заохочення, та одне стягнення, яке не знято та не погашено.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною. Наразі засуджений має стягнення, накладене 04.07.2017 р.

Крім того, судом встановлено, що засуджений не приймає участі у суспільному житті установи, програмах диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організацій, на заходи індивідуально-виховного характеру реагує не завжди позитивно, вимоги виконує тільки під наглядом.

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_5 не у повній мірі виконує обов`язки, визначені у ч. 3 ст. 107 КВК України та розділі ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань.

Також суд враховує, що засуджений, працюючи та отримуючи заробітну плату, не відшкодовував та не намагався відшкодовувати потерпілій стягнуту з нього за вироком суму у розмірі 2100,00 грн. в рахунок відшкодування шкоди, ставлячись безвідповідально до необхідності виконання даного обов`язку.

На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого про те, що він сумлінною поведінкою та ставленням до праці став на шлях виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1