АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/372/2017 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 314 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000089 - прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року щодо обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в

с. Старосілля Андрушівського району Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року з підготовчого судового засідання у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000089 відносно ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури № 8 м. Києва.

Обґрунтовуючи рішення про невідповідність обвинувального акта вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, суд в ухвалі указав що:

- відомості, які містяться в розділі «формулювання обвинувачення» дублюють зміст розділу «встановлені під час проведення досудового розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення», однак формулювання обвинувачення, яке б містило обставини, передбачені ст. 91 КПК України (місце, час, спосіб, обставини вчинення злочину тощо), в обвинувальному акті викладено не конкретно;

- всупереч вимогам п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить відомостей про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або про її відсутність;

- не дивлячись на позицію обвинуваченого про невизнання винуватості, в акті зазначено обставину, яка пом`якшує покарання, - щире каяття;

- не зазначено в обвинувальному акті всіх відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, зокрема щодо наявності на утриманні неповнолітніх дітей, проте він містить дані про захисника.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року, а матеріали кримінального провадження направити до Святошинського районного суду м. Києва для проведення підготовчого судового засідання.

Обґрунтовуючи своє прохання і посилаючись на те, що суд істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та фактично вийшов за межі своїх повноважень, досліджуючи питання, які підлягають з`ясуванню виключно під час судового розгляду, прокурор стверджує, що у суду не було законних підстав для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_8 прокурору.

Зазначений процесуальний документ, як указує апелянт, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, бо в ньому, з огляду на зміст обвинувального акта, наявні всі обов`язкові відомості, передбачені кримінальним процесуальним законом, у тому числі й окремо викладене формулювання обвинувачення, тобто відповідне твердження про вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368-3 КК України, з посиланням на форму вини, час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення; зазначені анкетні дані обвинуваченого в обсязі, передбаченому законом, з урахуванням наданих стороною захисту під час досудового розслідування відомостей в цій частині; наявна інформація про те, що цивільний позов не заявлявся та шкода відсутня. Що ж стосується відомостей в обвинувальному акті про обставину, яка пом`якшує покарання, то зазначене також підлягає з`ясуванню виключно під час судового розгляду, а наведені в акті дані про захисника, що прямо не передбачено ст. 291 КПК України, лише сприяють встановленню всіх сторін провадження та їх виклику в судове засідання.

Крім того, прокурор звертає увагу на те, що, повертаючи обвинувальний акт, суд не зазначив, які процесуальні дії слід виконати прокурору та не встановив строк для усунення недоліків обвинувального акта.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 , наполягаючи на тому, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому судове рішення є обґрунтованим та законним, просить залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, заперечення захисника та обвинуваченого щодо доводів апеляційної скарги та наявності підстав для скасування судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, зокрема ч. 2 ст. 291 КПК України щодо змісту цього процесуального документа, в якій регламентовано, що обвинувальний акта повинен містити:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

71) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Колегія суддів уважає, що повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 прокурору для усунення недоліків, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення прокурором вимог ст. 291 КПК України.

Так, зі змісту обвинувального акта вбачається, що в ньому в повному обсязі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, зазначена правова кваліфікація правопорушення з посиланням на положення закону і частини статті Закону про кримінальну відповідальність, а також наведене формулювання обвинувачення, з урахуванням, всупереч тверджень суду, положень ст. 91 КПК України, тобто викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор. При цьому, посилаючись в ухвалі не неконкретність сформульованого обвинувачення, ще й з огляду на те, що воно за своїм змістом тотожне викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, суд першої інстанції фактично вийшов за межі питань, які підлягають вирішенню під час підготовчого судового засідання, як на це правильно звертає увагу прокурор в апеляційній скарзі.

Враховуючи, що згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України та чи не містить він положення, що суперечать одне одному, а обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті, колегія суддів уважає, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_8 вимогам ст. 291 КПК України, з посиланням на неконкретність обвинувачення, не відповідає фактичним обставинам провадження та не ґрунтується на вимогах закону.

Водночас, та обставина, що в обвинувальному акті окремо не указано про відсутність матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, з огляду на формулювання в обвинувальному акті обвинувачення щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368-3 КК України та пряму вказівку в розділі «відомості про шкоду, завдану кримінальним правопорушенням» на те, що цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, на переконання колегії суддів, в даному випадку також не є достатньою підставою для висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону. Посилання ж суду на неповно і неправильно викладені в обвинувальному акті відомості, які характеризують особу обвинуваченого, є невмотивованим, оскільки положення ст. 291 КПК України вимагають наявність в обвинувальному акті анкетних відомостей обвинуваченого в обсязі, зокрема прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство, і такі дані в обвинувальному акті відповідають фактичним анкетним даним ОСОБА_8 , інші ж відомості про особу, в тому числі наявність на утриманні неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, підлягають з`ясуванню під час судового розгляду, як і обставини, передбачені ст. 66 КК України. При цьому вказані в обвинувальному акті дані про захисника не є підставою вважати, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та підлягає поверненню прокурору.

Таким чином, під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції колегією суддів не було встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , які б перешкодили призначенню кримінального провадження до розгляду, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про відсутність у суду першої інстанції законних підстав для повернення цього обвинувального акта прокурору є обґрунтованими.

При цьому колегія суддів не приймає до уваги посилання прокурора на незаконність судового рішення у зв`язку з тим, що повертаючи обвинувальний акт, суд не зазначив, які процесуальні дії слід виконати прокурору та не встановив строк для усунення недоліків обвинувального акта, оскільки зазначене не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року, як постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000089 відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 368-3 КК України повернуто прокурору скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4