Справа № 296/2714/17
УХВАЛА
Іменем України
11 квітня 2017 року м.Житомир
Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту в кримінальному провадженні за № 0000129 від 02.09.2016 р., в рамках якого ухвалою слідчого судді Корольовського райсуду м. Житомира від 22.11.2016 р. накладений арешт на майно, вилучене 15.09.2016 р. під час обшуку у вказаному провадженні, а саме: 187 колод з деревини породи «дуб», 15 колод з деревини породи «сосна», 429 необрізних дубових дошок (виявлені у приміщенні), дубові необрізні дошки об`ємом 1,9 м3 (виявлені на вулиці), соснові необрізні дошки об`ємом 2,2 м3 (виявлені на вулиці), дубові необрізні дошки об`ємом 3,2 м3 (виявлені на вулиці), які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Крім цього зазначеною ухвалою слідчого судді було заборонено ОСОБА_3 , як власнику майна, відчужувати, розпоряджатись та користування арештованим майном.
У даному зверненні ОСОБА_3 обґрунтовує свої вимоги необґрунтованістю накладення арешту на майно та відсутністю потреби у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення, зокрема вказав, що стороною обвинувачення без будь-яких процесуальних потреб та ґрунтовних підстав вважати майно речовим доказом, за відсутності необхідності у проведенні будь-яких слідчих дій та експертних досліджень з вилученим майном, після фактичного пошкодження вилученого майна, в наслідок неналежного його зберігання, за наявності достатнього часу для проведення необхідних слідчих дій, направлених на досягнення мети кримінального процесуального законодавства, у тому числі і проведення необхідних експертних досліджень, при відсутності підстав стверджувати про наявність ризиків зі сторони власника майна ОСОБА_3 , без конкретизації потреби його подальшого утримання, що призводить до знищення речового доказу, без конкретизації переліку слідчих дій та виду експертного дослідження, повідомивши слідчому судді відомості, які не відповідають фактичним обставинам справи та об`єктивній істині, зокрема в частині співмірності вартості заподіяної шкоди з вартістю вилученого майна, ініціювали розгляд клопотання про арешт за відсутності власника майна (який не момент розгляду справи про арешт майна не міг перешкодити досудовому розслідуванню, оскільки майно знаходилось на зберіганні у ДП «Коростишівське лісове господарство»), фактично позбавивши останнього права на захист, усвідомлюючи про псування деревини при погодних умов в дану пору року, що призводить до її знищення, габаритності майна, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 та складності забезпечення його зберігання, з моменту накладення арешту на майно, жодних слідчих дій з майном не проведено та будь-яких експертних досліджень не призначено, що також є підтвердженням необґрунтованості прийнятого рішення про вжиття заходу забезпечення - арешту майна з забороною його відчужувати, користуватись та розпоряджатись вилученим майном. Крім того, обставини вчинення кримінального правопорушення, повідомлені стороною обвинувачення слідчому судді під час розгляду справи про арешт майна, на думку власника, спростовують можливість висновку, щодо існування сукупності ознак, характерних речовому доказу, зокрема, що вилучене майно було предметом кримінального правопорушення, отримане внаслідок його вчинення та зберегло сліди вчинення кримінального правопорушення, адже джерело його походження підтверджено власником первинними документами господарської діяльності і в такий спосіб спростовано сумніви, щодо його походження, що також підтверджує необґрунтованість арешту майна та відсутність потреби у його подальшому застосуванні.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_6 у своїх виступах підтримали заявлену у клопотанні вимогу з наведених підстав.
Прокурор і слідчий в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання, оскільки на даний час в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій пов`язаних із доступом до вилученої деревини, яка передана на зберігання власнику. Однак через наявність перешкод зі сторони останнього такі дії провести не представляється можливим, зокрема власнику майна ОСОБА_3 неодноразово направлялись повістки про виклик до слідчого, які повертались за закінченням терміну зберігання без вручення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, телефонний зв`язок з ним відсутній, лише у квітні поточного року вдалось вручити ОСОБА_3 повістки про виклик до слідчого. В рамках даного кримінального провадження необхідно провести відповідні експертизи та інші дії, що буде неможливим за відсутності вилученого під час обшуку майна, на яке накладено арешт.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного.
Так, ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.11.2016 року в кримінальному провадженні за № 0000129, було накладено арешт на 187 колод з деревини породи «дуб», 15 колод з деревини породи «сосна», 429 необрізних дубових дошок (виявлені у приміщенні), дубові необрізні дошки об`ємом 1,9 м3 (виявлені на вулиці), соснові необрізні дошки об`ємом 2,2 м3 (виявлені на вулиці), дубові необрізні дошки об`ємом 3,2 м3 (виявлені на вулиці), які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Із зазначеної норми процесуального права вбачається, що арешт майна може бути скасований у двох доведених випадках, а саме:
- в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба;
- арешт накладено необґрунтовано.
На час розгляду даного клопотання ОСОБА_3 не довів підстави за яких відпала потреба у подальшому застосуванні цього заходу.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Правоохоронні органи діяли законно та в рамках кримінального провадження. Майно було вилучено та в подальшому передано на зберігання власнику. Слідчий переконливо довів, що по зазначеним вилученим предметам не проведені всі слідчі дії, а саме на даний час необхідно провести відповідні експертизи та інші дії, скасування заборони власнику відчужувати, розпоряджатись та користуватись арештованим майном призведе до втрати речового доказу та позбавить можливості провести всі процесуальні дії.
З ухвали про накладення арешту вбачається, що накладений арешт на вилучену деревину відповідає критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, відповідно до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
При таких обставинах доводи клопотання про скасування арешту є необґрунтованими, не встановлено, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, арешт накладено необґрунтовано в зв`язку з чим клопотання про скасування арешту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.174,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1