Справа № 645/218/15-к
Провадження № 1-кп/645/78/17
В И Р О К
Іменем України
11 серпня 2017 р. м. Харків
Колегія суддів Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого - ОСОБА_11 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_12 ,
представника потерпілої ОСОБА_13 ,
перекладачів - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Іраку м. Багдаду, громадянина Іраку, араба, з вищою освітою, вдівця, офіційно не працюючого, раніше не судимого, фактично проживаючого без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
в с т а н о в и л а:
ОСОБА_11 27 жовтня 2014 року, приблизно о 09 год. 00 хв. знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання та тяжкої образи з боку потерпілого ОСОБА_18 , 1982 року народження, усвідомлюючи суспільну небезпеку та характер своїх дій, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, схопив з полиці, що розташована поблизу входу у кухню, сокиру, та наніс ОСОБА_18 вказаною сокирою 19 ударів по голові в область черепу, 5 ударів в область шиї та задньої поверхні тулубу, від чого наступила смерть ОСОБА_18 .. Після чого ОСОБА_11 залишився в приміщенні вищевказаної квартири разом з трупом ОСОБА_18 до приїзду працівників міліції 28.10.2014 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 115 КК України не визнав, пояснив суду, що за декілька місяців до події за згодою ОСОБА_19 та ОСОБА_20 він проживав у належній їм квартирі АДРЕСА_2 . До вказаної квартири постійно приходили сторонні особи з метою вживання спиртних напоїв, у тому числі і ОСОБА_18 , з яким він познайомився ще у 2008 році у кафе (точної назви не пам`ятає), в якому ОСОБА_18 відібрав у нього золотий ланцюжок, та з того часу почав систематично переслідувати його, ображати його особисто та його релігію, відбирати його речі та гроші. Обвинувачений наголосив, що 24.10.2014 року його рідна сестра передала йому грошові кошти в сумі 1000 доларів США через знайомого йому чоловіка на ім`я ОСОБА_21 , частину з яких він витратив на придбання мобільного телефону та одягу. В цей же день, повернувшись додому він побачив, що у квартирі перебували ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та невідомий йому чоловік. Потім він разом з ОСОБА_20 пішов до магазину за продуктами харчування, а придбані ним речі та мобільний телефон залишив у своїй кімнаті, проте після повернення ці речі та телефон зникли, через що він дуже засмутився. Через декілька днів 27.10.2014 року до вказаної квартири приблизно о 02:00 год. прийшов ОСОБА_18 в стані алкогольного сп`яніння та почав вибивати двері у кімнату, де знаходився він та ОСОБА_19 , та зайшовши до неї, почав нападати на нього, висловлюватися нецензурною лайкою на його адресу, ображати його релігію, принижувати його, а також примушував готувати вночі для нього їжу. Обвинувачений вказав, що під тиском ОСОБА_18 він був вимушений приготувати для нього їжу, оскільки боявся останнього через постійні образи, побиття та приниження з його боку, після чого він пішов спати до своєї кімнати. Зранку 27.10.2014 року він чув як до квартири знову приходив ОСОБА_18 разом з двома невідомими йому чоловіками і вони знову розпивали спиртні напої. В цей же день прокинувшись близько 07:00 год., він пішов на кухню, вважаючи, що ОСОБА_18 залишив квартиру, проте на кухні він зустрівся з ОСОБА_18 , який був в стані сильного алкогольного сп`яніння, та останній сказав йому, що продав його нові речі та мобільний телефон, а гроші програв в гральних автоматах. Крім того, обвинувачений наголосив, що він знаходився у дуже засмученому стані через те, що напередодні побачив по телевізору новини про терористичний акт в Багдаді, де загинуло багато людей. На питання ОСОБА_18 щодо його пригніченого настрою, він розповів, що його батько, дружина та двоє малолітніх дітей також загинули під час теракту в Іраку декілька років тому, проте ОСОБА_18 почав глузувати з цього, ображати його релігію, висловлюватись на його адресу та на адресу його загиблих родичів нецензурною лайкою. Після цього, ОСОБА_18 почав вимагати у нього гроші, ображати його, схопив однією рукою за горло, а другою за волосся, потім вдарив його, та він впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_18 підняв його з підлоги за волосся і посадив на стілець. Обвинувачений вказав, що він схопив залізний совок для прибирання сміття, який знаходився поруч з ним на кухні, та наніс по голові ОСОБА_18 приблизно 5 ударів та після п`ятого удару він влучив совком у підлогу через що від нього відпала металева ручка. ОСОБА_18 впав та схопив його за ногу, а тому він взяв шматок скла з холодильника, що знаходився поряд, та наніс ОСОБА_18 удари по голові, а після цього ногами по руці, щоб він відпустив його ногу. Після того, як він відбився від ОСОБА_18 , побіг до своєї кімнати та зачинив в ній двері. Обвинувачений наголосив, що подальші події він практично не пам`ятає, через помутніння розсудку, також не пам`ятає щоб він завдавав тілесних ушкоджень ОСОБА_18 сокирою, а також вказав, що крові на потерпілому він не бачив. Також обвинувачений пояснив, що через деякий час з кімнати він почув чоловічі голоси, злякавшись, він вибіг на балкон, з метою зістрибнути з нього у разі, якщо на нього нападатимуть. Приблизно до 13:00 год. він не виходив зі своєї кімнати, та після повернення до квартири ОСОБА_20 , він дізнався, що ОСОБА_18 помер.
Потерпіла ОСОБА_22 в судове засідання не з`явилась через стан здоров`я, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, цивільний позов не заявляла.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_13 також надав заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження за його відсутності, вважав вину ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною та просив призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що приблизно за два-три місяця до події з його дозволу в квартирі АДРЕСА_2 , де свідок проживає зі своїм братом ОСОБА_19 , оселився ОСОБА_11 .. Свідок вказав, що 26.10.2014 року на прохання свого знайомого ОСОБА_18 приблизно о 21:30 год. він надав йому ключі від вказаної квартири, оскільки у них немає домофону, які він пообіцяв повернути цієї ж ночі. Свідок стверджував, що 27.10.2014 року зранку він поїхав до своєї тітки, та в квартирі залишалися ОСОБА_19 та ОСОБА_11 . Повернувшись, приблизно о 13:00 год., свідок побачив на кухні труп ОСОБА_18 , у якого була розбита голова, та багато крові по усій кухні. ОСОБА_19 пояснив йому, що спав та нічого не чув і не бачив. ОСОБА_11 нічого не пояснював, перебував у збудженому стані та лише пожимав плечима. До цієї події він неодноразово бачив, як ОСОБА_18 висловлював образи у бік обвинуваченого щодо його мусульманської віри, принижував його та ображав, через що ОСОБА_11 обурювався, щось сказав на адресу ОСОБА_18 на арабській мові, а до події він навіть схопив в руки металевий совок, що знаходився у них на кухні, який свідок у нього забрав.
Свідок ОСОБА_19 надав суду пояснення, що в квартирі, де він мешкає разом із братом ОСОБА_20 , деякий час проживав ОСОБА_11 .. Напередодні вбивства їхнього знайомого ОСОБА_18 , останній прийшов до них у квартиру з пляшкою горілки, та вони з братом ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та обвинуваченим вживали на кухні спиртні напої. В цей час ОСОБА_18 почав ображати національність обвинуваченого, його Батьківщину та матір останнього, у відповідь на що ОСОБА_11 сказав, що за такі образи він його поб`є, у зв`язку з чим ОСОБА_18 почав з нього сміятись. Крім того, свідок пояснив, що в день вбивства він спав в своїй кімнаті, нічого не чув і не бачив. Зранку його розбудив ОСОБА_11 , руки та одяг останнього були в крові, та коли він його будив, забруднив йому одяг кров`ю. ОСОБА_11 йому сказав, що до квартири приходили двоє чоловіків вночі та вбили ОСОБА_23 .. Вийшовши на кухню, свідок побачив труп ОСОБА_18 , який лежав на животі. Свідок стверджує, що після цього він вийшов з квартири та намагався попросити сусідів викликати міліцію, проте його ніхто не впускав. Близько 13:00 год. на вулиці він зустрів свого брата ОСОБА_20 , вони піднялися разом до квартири, при цьому братові він нічого не розповів, оскільки ще не отямився від цієї події, та зайшовши у квартиру, він побачив, що труп ОСОБА_18 вже лежить на спині. Обвинувачений в цей момент знаходився у ванній кімнаті, звідки свідок чув шум води. Свідок стверджує, що у цей день вони так і не змогли викликати співробітників міліції та утрьох ночували у квартирі, де знаходився труп потерпілого, та лише наступного дня ОСОБА_20 поїхав до родички та зателефонував у міліцію.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що в квартирі АДРЕСА_2 мешкає її батько ОСОБА_20 та дядько ОСОБА_19 , вони зловживають спиртними напоями, не працюють, ведуть аморальний спосіб життя, влаштовують в квартирі п`яні дебоші. Інколи свідок відвідувала квартиру, бачила там декілька разів ОСОБА_11 , з чого зробила висновок, що він також там проживає. Потерпілого ОСОБА_18 вона жодного разу не бачила. Про вбивство їй стало відомо після приїзду працівників міліції.
Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснила, що доводиться колишньою дружиною ОСОБА_20 .. У квартирі АДРЕСА_2 мешкають ОСОБА_20 та його брат ОСОБА_19 , які зловживають спиртними напоями, не працюють, ведуть аморальний спосіб життя. Обвинуваченого ОСОБА_11 вона бачила в цій квартирі, де він проживав та допомагав хворому ОСОБА_20 . Обвинуваченого свідок характеризує з позитивного боку. Потерпілого не знала та ніколи не бачила.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснив суду, що він мешкає в квартирі АДРЕСА_3 , яка розташована на одному поверсі з квартирою, де мешкають ОСОБА_20 та ОСОБА_19 . ОСОБА_11 він бачив у дворі будинку, де той грав у доміно, проте не знав, що він також мешкає в квартирі АДРЕСА_4 . Про те, що в квартирі АДРЕСА_4 сталося вбивство свідок дізнався від ОСОБА_19 , який вранці 27.10.2014 року подзвонив у двері їхньої квартири та просив викликати міліцію.
Крім того, в судовому засіданні досліджені наступні докази:
- протокол огляду від 28.10.2014 року, з якого вбачається, що в квартирі АДРЕСА_2 при вході на кухню на підлозі виявлений труп невстановленого чоловіка з чисельними ранами та пошкодженнями кісток черепу та значні за обсягом сліди темно-бурого кольору, схожі на кров, в усіх приміщеннях квартири та розташованих в ній речах. З місця події працівниками міліції були вилучені речі зі слідами речовини, схожої на кров, в тому числі дві сокири, совок металевий без ручки, відламки скла (том І а.к.п. 12-24);
- протокол огляду місця події від 29.10.2014 року, згідно з яким на ділянці відкритої місцевості біля будинку АДРЕСА_5 знайдено речі зі слідами бурого кольору, зокрема металевий прут та ганчірка (том І а.к.п. 26-32);
- протокол пред`явлення трупу для впізнання від 30.10.2014 року, з якого вбачається, що труп невідомого чоловіка, виявлений 28.10.2014 року в квартирі АДРЕСА_2 , був впізнаний потерпілою ОСОБА_22 як труп її сина ОСОБА_18 (том І а.к.п.94);
- висновок судово-імунологічної експертизи № 700-Ис/14 від 18.11.2014 року, згідно з яким кров обвинуваченого ОСОБА_27 відноситься до групи О з ізогемагглютініном анті-А анті-В (том І а.к.п.160, 164);
- висновки судово-імунологічних експертиз №702-Ис/14 від 24.11.2014 року, № 703-Ис/14 від 25.11.2014 року, №701-Ис/14 від 24.11.2014 року, №1291-Ц/14 від 28.11.2014 року, №1290-Ц/14 від 15.12.2014 року, №1292-Ц/14 від 28.11.2014 року, №1293-Ц/14 від 28.11.2014 року, №1294-Ц/14 від 05.12.2014 року, №1287-Ц/14 від 28.11.2014 року, №1295-Ц/14 від 08.12.2014 року, №705-Ис/14 від 03.12.2014 року, №709-Ис/14 від 09.12.2014 р року, №710-Ис/14 від 09.12.2014 року, відповідно до яких на речах, вилучених під час огляду місця події 28.10.2014 року, а саме на шортах, вилучених з балкона, гардині, вилученої з кухні, шпалерах, фрагменті двері, фрагментах волосся на чоловічих гумових тапках з коридору, на змивах з ванної кімнати, фрагментах деревини, фрагментах скла та емальованій мисці з кухні, штанах з ванної кімнати, кросівках з балкону, на ковдрі з ванної кімнати - знайдено сліди крові людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_18 можливе, походження від обвинуваченого експертами виключається (том І а.к.п. 167-168, 172-173, 180-182, 189-191, 194-197, 200-202, 205-207, 210-212, 215-218, 231-233, 269-271, 278-280, 283-285);
- висновок судово-імунологічної експертизи №1289-Ц/14 від 28.11.2014 року, відповідно до якого на цигарці та пучку волосся, що були вилучені під час огляду ділянки відкритої місцевості біля будинку № 30 по вул. Велозаводській у м. Харкові 29.10.2014 року, знайдено сліди крові людини, походження якої від потерпілого ОСОБА_18 можливе, походження від обвинуваченого виключається (том І а.к.п. 226-228);
- висновок судово-криміналістичної експертизи № 552 від 11.12.2014 року, відповідно до якого металевий ківш та металевий прут, вилучені 28 та 29 жовтня 2014 року при огляді місця події, до розділення складали єдине ціле господарський совок для прибирання (том І а.к.п. 255-258).
Вказані речові докази, в тому числі туристична сокира, сокира в поламаному стані з дерев`яною ручкою, фрагменти скла, частини господарського совка, вилучені під час огляду місця події 28.10.2014 року та під час огляду ділянки біля будинку, де сталося вбивство, були оглянуті в ході судового розгляду справи та надані для огляду учасникам судового провадження. Обвинувачений ОСОБА_11 стверджував, що 27.10.2014 року він не пам`ятає, щоб наносив потерпілому ОСОБА_18 тілесні ушкодження сокирою.
Крім того, згідно висновку судово-медичної експертизи №207 МК-С/14/2094-С/14 від 10.11.2014 року встановлено, що на тілі загиблого ОСОБА_18 виявлено 2 рани, які утворилися від завдання можливо одним та тим же, предметом з гострим ребром (лезом) довжиною не менш 5,8 см. При цьому формування рани на одному з кожних клаптів мало місце занурення носка (п`ятки) цього предмету (том І а.к.п. 129-130).
Як вбачається із висновку додаткової судово-медичної експертизи №1/2094-с/14 від 19.01.2015 року встановлені на трупі ОСОБА_18 рублені рани голови, шиї, тулубу утворилися в наслідок чисельного впливу рубящого знаряддя, можливо виникли від впливу одного і того ж самого предмету, який має гостре ребро (лезо), індивідуальні особливості якого в пошкодженнях не відобразилися. Таким предметом могла бути надана на експертизу туристична сокира, вилучена під час огляду місця події 28.10.2014 року. Також неможливо виключити, що деякі з пошкоджень, могли утворитися в наслідок рублячої дії наданого на експертизу совка, частини якого були вилучені під час огляду квартири та відкритої ділянки місцевості біля будинку 28 та 29.10.2014 року (том І а.к.п. 320-334).
Допитані в судовому засіданні судово-медичні експерти ОСОБА_28 та ОСОБА_29 роз`яснили суду, що смерть потерпілого ОСОБА_18 настала через повне руйнування голови, внаслідок нанесення 19 рублених ран, з пошкодженням кісток лицевого та мозкового черепу. За твердженням експертів вказані рани могли бути нанесені під час чисельного впливу рубящого знаряддя, яке має гостре ребро (лезо), таким предметом могла бути надана на експертизу туристична сокира. Крім того, аналогічні за походженням 5 рублених ран виявлені на шиї, тулубі потерпілого. Завдання потерпілому вказаних тілесних ушкоджень совком, який також надавався під час проведення експертизи, або склом, судово-медичні експерти категорично заперечували. Крім того зазначали, що на підтвердження їх висновків щодо завдання зазначених тілесних ушкоджень саме туристичною сокирою слугує рублений характер ран, а також факт виявлення на тілі потерпілого ОСОБА_18 2 ран, при формуванні яких мало місце занурення носка (п`ятки) рублячого предмету. Наявність носка (п`ятки) притаманно таким рублячим предметам з гострим ребром (лезом), яким є саме туристична сокира, вилучена під час огляду місця події 28.10.2014 року. Будь-яких ран на тілі, які б містили обламки скла, та в сукупності із розрізами одежі могли свідчити про нанесення пошкоджень потерпілому склом, виявлено не було.
Відповідно до висновків судово-дактілоскопічної експертизи № 551 від 05.12.2014 року на поверхні металевого прута з полімерною рукояткою від господарського совка слідів рук не знайдено (том І а.к.п. 262- 264).
Крім того, відповідно до висновків судово-імунологічної експертизи №5-Ц/15 від 17.01.2015 року, на туристичній сокирі, вилученої 28.10.2014 року в квартирі АДРЕСА_2 , а саме її рублячій залізній частині, виявлені сліди крові та елементи жирової тканини людини чоловічої статі, належність яких потерпілому ОСОБА_18 не виключається (том І а.к.п.293-296).
Як роз`яснила в судовому засіданні експерт ОСОБА_30 наявність вказаних біологічних слідів свідчить про залишення їх на зазначеному предметі людиною, яка отримала травму, тобто мала пошкодження кожного покрову, залишення цих слідів обвинуваченим ОСОБА_11 , виходячи із групової належності його крові, експерт виключає, належність цих біологічних слідів притаманна потерпілому ОСОБА_18 .. Разом з цим, експерт зазначила, що на полімерній пластмасовій рукоятці туристичної сокири були знайдені потожирові виділення, які, виходячи із групової належності крові, могли бути залишенні будь-якою людиною з групою крові з ізогемагглютініном анті-В, у тому числі й обвинуваченому, належність їх потерпілому експерт виключає.
Згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 615 від 28.02.2017 року, проведеної за клопотанням сторони захисту, на руків`ї наданої на дослідження сокири (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами, кров не виявлено. Генетичні ознаки (ДНК-профілі) клітин з ядрами, виявлених на руків`ї сокири (об`єкт № 2), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб та є непридатними для ідентифікації. Встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка крові обвинуваченого ОСОБА_11 .. У зв`язку з тим, що генетичні ознаки (ДНК-профілі) клітин з ядрами, виявлених на руків`ї сокири (об`єкт № 2), змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж двох осіб та є непридатними для ідентифікації, надати відповідь на запитання: «Чи збігаються генетичні ознаки «ДНК профілів» слідів (клітин з ядрами або слідів крові), виявлених на рукоятці туристичної сокири, вилученої по АДРЕСА_1 , з генетичними ознаками «ДНК профіль» зразка крові обвинуваченого ОСОБА_11 не є можливим (том ІІ а.к.п. 225-241).
Згідно з висновком судової-психіатричної експертизи № 10 від 12.01.2015 року ОСОБА_11 на час її проведення ознак психозу, слабоумства та інших хворобливих психічних розладів не виявляє, може розуміти значення своїх дій та керувати ними, на час вчинення злочину ОСОБА_11 також перебував поза якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, в застосуванні примусових заходів медичного характеру по своєму психічному стану не потребує (том І а.к.п. 315-317).
Органом досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_11 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме, що він умисно протиправно заподіяв смерть іншій людині. В судовому засіданні факт умисного вбивства потерпілого ОСОБА_18 підтверджено повністю зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами. Однак встановлено, що в момент завдання потерпілому ударів сокирою обвинувачений ОСОБА_11 знаходився у стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання та тяжкої образи з боку потерпілого ОСОБА_18 та значною мірою знижувало його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в момент спричинення вказаних ушкоджень. При цьому відсутній розрив у часі між обставинами, які викликали душевне хвилювання обвинуваченого та вбивством потерпілого.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК України, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід відносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб.
Наведене свідчить про те, що розмежування умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині (ч. 1 ст. 115 КК України) від умисного вбивства, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання (ст. 116 КК України) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною стороною цих злочинів, зокрема, встановленням таких особливостей для злочину, передбаченого ст. 116 КК України, як те, що суспільно небезпечне діяння особи спровоковане насильством, систематичним знущанням або тяжкою образою з боку потерпілого; суб`єктивна сторона складу цього злочину характеризується особливим емоційним станом суб`єкта - його душевним хвилюванням, яке значною мірою знижує його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними, а умисел на позбавлення життя потерпілого виникає раптово і реалізується негайно.
Аналіз матеріалів кримінального провадження в їх сукупності, на думку колегії суддів, дає підстави вважати, що ситуація, яка передувала вчиненню ОСОБА_11 .А злочину, супроводжувалася з боку потерпілого зневажливим ставленням до останнього, систематичним знущанням на ним, образами у бік його мусульманської релігії та тяжкою образою у бік його загиблих родичів, а також психологічним та фізичним насильством над обвинуваченим.
Про систематичність знущань ОСОБА_18 над обвинуваченим стверджували в ході судового розгляду справи свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .. Об`єктивність показань цих свідків не викликає сумнівів.
Крім того, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2315-с/14, проведеної в період 30.10.2014 року 28.11.2014 року у обвинуваченого ОСОБА_11 виявлені синці на сідницях, садна на голові, лівій нозі, язику, різана рана на лівій руці, які могли утворитися за 2-4 доби до його огляду 30.10.2014 року (том І а.к.п.109-110).
Дії ОСОБА_11 , зважаючи на наведені обставини, були зумовленими безпосередньою реакцією на дії потерпілого як до, так і в день вбивства 27.10.2014 року.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 слід перекваліфікувати з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 116 КК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_11 своїми умисними діями, спрямованими на умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання та тяжкої образи з боку потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 116 КК України.
Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України суд вважає доведеною.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_11 встановлено, що він раніше не судимий, є громадянином Іраку, офіційно не працює, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуває, за останнім місцем фактичного проживання характеризується задовільно.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , в силу ст. 66 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, судова колегія враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також дані, що характеризують його особу, наведені вище, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання. На підставі викладеного, судова колегія вважає, що для виправлення та запобігання вчинення інших злочинів обвинуваченому ОСОБА_11 доцільно призначити покарання у межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене у виді позбавлення волі, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливо без ізоляції від суспільства.
Строк відбуття покарання ОСОБА_11 .А рахувати з часу його затримання - 28.10.2014 року.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (№ 2046-VIII від 18.05.2017), ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 КК України, суд вважає необхідним, до часу, який передував дню набрання чинності вказаним Законом, застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України, у редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII, що діяла до 21.06.2017 року, і зарахувати ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 28.10.2014 року по 20.06.2017 року, та з 21.06.2017 року по дату винесення вироку - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Станом на день ухвалення вироку 11 серпня 2017 року ОСОБА_11 перебуває під вартою 2 роки 9 місяців 14 днів (з 28 жовтня 2014 року).
Таким чином, при зарахуванні судом попереднього ув`язнення у строк покарання, на сьогодні ОСОБА_11 вважається таким, що повністю відбув покарання, призначене за даним вироком, у зв`язку із чим засудженого належить звільнити з під варти в залі судового засідання одразу ж після проголошення вироку, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - підлягає скасуванню.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст. ст. 100, 368, 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, судова колегія,-
ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 116 КК України, і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання рахувати з часу затримання ОСОБА_17 з 28.10.2014 року.
В строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_31 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі з 28.10.2014 року до 20.06.2017 року (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII), та з 21.06.2017 року до 11.08.2017 року (в редакції Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VІІІ) - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
На підставі положень ч. 1 ст. 72 КК України та ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII та в редакції Закону України від 18.05.2017 року № 2046-VІІІ) засудженого ОСОБА_17 вважати таким, що повністю відбув покарання, призначене за даним вироком.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши ОСОБА_17 з-під варти в залі суду негайно після проголошення вироку.
Речові докази по справі дві сокири, металева миска, килим, кришка з пральної машини, сорочка, рушник, взуття, фрагменти скла, фрагменти шпалер, фрагмент простирадла, гардина, шорти, штани, зіскоб РБК, фрагмент столу, цигарка, змив ВБЦ, фрагмент наволочки, волосся, чеки, сіфон, резинові тапки, кросівки, брюки, 19 ВЛС зі СПР, ключі, 2 скляні пляшки «Немирівська», 2 пляшки з-під пива «Арсенал», ганчірка зі слідами РБК, фрагмент газети зі слідами РБК, металевий прут, совок, що здані на зберігання до камери схову Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області, після набранням вироком законної сили знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку після його оголошення вручається прокурору та перекладачу для здійснення перекладу вироку та подальшого його вручення обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_3
суддя ОСОБА_2