В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 січня 2017 року м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001218 від 02.09.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за національністю українця, уродженця с.Холмок Ужгородського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, з початковою середньою освітою, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.304 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
29 серпня 2016 року близько 21.00 години громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм малолітнім товаришем - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні кафе-бару «Вікторія», яке розташоване по вул. Свободи с. Холмок Ужгородського району, де вищевказані особи помітили, що у громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у гаманці знаходяться грошові кошти, дочекавшись коли вказаний громадянин покине приміщення кафе-бару та супроводжуючи його по автодорозі Київ-Чоп і рухаючись пішки у напрямку с.Розівка, громадянин ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків звернувся до громадянина ОСОБА_7 , з пропозицією придбати у нього мобільний телефон за 20 гривень на що останній погодився та коли дістав з кишені свій гаманець ОСОБА_5 , відкрито заволодів ним. У гаманці знаходились грошові кошти у загальній сумі 520 (п`ятсот двадцять) гривень, а також водійські посвідчення заповнені на ім`я ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 побіг у напрямку с. Холмок, де з останнім розділили грошові кошти між собою порівно, а гаманець з водійським посвідченням викинули.

Крім того, ОСОБА_5 у вчинення вищевказаного грабежу втягнув малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , учня 6-го класу Холмківської ЗОШ І-ІІІ ступеня, достовірно знаючи, що він являється малолітньою особою, заздалегідь пообіцявши йому матеріальну винагороду у вигляді розподілу викраденого майна (грошей) та примусивши його бути учасникам відкритого викрадення гаманця, тобто спостерігати, щоб їх дії були непомічені сторонніми особами, у зв`язку з чим своїми діями викликав бажання та спонукав малолітнього ОСОБА_6 до злочину, втягнувши останнього в злочинну діяльність, а саме в відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Таким чином, ОСОБА_5 у сукупності вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ч.1 ст.186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ч.2 ст.304 КК України кваліфікуючими ознаками якого є - втягнення малолітнього у злочинну діяльність.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиросердечно розкаюється. Просить суворо його не карати.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суворо ОСОБА_5 не карати, враховуючи відсутність претензій з боку потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшла заява, згідно якої просить розглядати справу за його відсутності, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор та захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та захисник, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, а також, як втягнення малолітнього у злочинну діяльність, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.304 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , в порядку ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України є вчинення злочину з використанням малолітнього.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості та тяжких, його особу, є молодий за віком, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, під диспансерним наглядом в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а саме: згідно ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 25.11.2016 року застосовано до малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, про що йому оголошено, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину з використанням малолітнього, вважає дані обставини такими, що дають підстави призначити обвинуваченому покарання передбачене у межах санкції ч.1 ст. 186 та ч.2 ст.304 КК України.

Згідно статті 50 КК України встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», а згідно статті 65 КК України встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», а тому суд враховуючи вищезазначене, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі покарання обставини, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не заявлений.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.2 ст.304 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.304 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання..

Обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 особисте зобов`язання залишити без змін.

Речовий доказ: посвідчення водія заповнене на ім`я ОСОБА_7 , серія АОВ НОМЕР_1 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого, вважати повернутими власнику.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1