Справа № 609/484/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" січня 2017 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника заявників ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ , клопотання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про накладення арешту на нерухоме майно.

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду із клопотанням , в якому просять в порядку забезпечення цивільного позову в кримінальному провадженні накласти арешт на ? частину нерухомого майна, яке знаходиться в АДРЕСА_1 , та складається із житлового будинку , загальною площею 233, 3 кв.м., гаражу площею 17, 85 кв.м., літньої кухні, площею 119, 24 кв.м., хліва та на ? частину квартири АДРЕСА_2 та , які є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_17 та засудженого ОСОБА_8 .

В судовому засіданні заявники та їх представник вимоги клопотання підтримали та просять його задовольнити, враховуючи, що вироком Шумського районного суду від 20 грудня 2016 року в користь кожного із них стягнуто із засудженого ОСОБА_8 по 200 000 грн. у відшкодування моральної/ немайнової/ шкоди, для забезпечення виконання якого слід накласти арешт на половину майна, придбаного за час шлюбу подружжям ОСОБА_18 .

Засуджений ОСОБА_8 в судовому засіданні вимоги клопотання визнав, пояснив, що дійсно нерухоме майно, на яке заявники просять накласти арешт, належить йому та його дружині ОСОБА_17 на праві спільної сумісної власності, оскільки придбане за час їх спільного шлюбу. При цьому вважає, що накладення арешту на нерухоме майно буде перешкоджати йому в його продажу та поверненню грошей добровільно у відшкодування моральної/ немайнової / шкоди.

Власник нерухомого майна, не яке заявники просять накласти арешт, ОСОБА_17 , вимоги клопотання визнала, пояснила, що дійсно нерухоме майно належить їй та ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності, як подружжю і придбане воно було в період їх шлюбу.

Суд, перевіривши матеріали клопотання, вислухавши пояснення заявників , їх представника, засудженого власника майна , вважає, що клопотання підлягає до задоволення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

3. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

4. Вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана або могла бути отримана юридичною особою.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

6. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

7. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Вироком Шумського районного суду від 20 грудня 2016 року ОСОБА_19 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7/сім/ років із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк три роки.

Стягнуто із ОСОБА_19 моральну/ немайнову / шкоду в користь ОСОБА_20 200 000 грн., ОСОБА_21 - 200 000 грн., ОСОБА_22 - 200 000 грн., ОСОБА_23 - 200 000 грн., ОСОБА_24 - 200 000 грн., ОСОБА_25 200 000 грн.

Вирок не вступив в законну силу.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 78986602 від 27.01.2017 року, право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано за ОСОБА_17 , дата прийняття рішення 27.09.2006 року, дата внесення запису 27.09.2006 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 78989269 від 27.01.2017 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_1 , загальною площею 233, 3 квм, житловою 116, 3 кв.м. зареєстровано за ОСОБА_17 , дата державної реєстрації 02.09.2015 року, підстава виникнення свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане 07.09.2015 року Реєстраційною службою Шумського районногоу правління юстиції.

Факт перебування в шлюбі ОСОБА_8 та ОСОБА_17 із 04.10.1998 року ствердили засуджений ОСОБА_8 та власник майна ОСОБА_17 .

За вказаних обставин, враховуючи, що вироком Шумського районного суду від 20 грудня 2016 року в користь заявників стягнуто моральну/немайнову/ шкоду по 200 000 грн. кожному, для забезпечення цього цивільного позову у кримінальному провадженні , слід накласти арешт на ? частину нерухомого майна, зареєстрованого за ОСОБА_17 , яке на праві спільної сумісної власності подружжя належить ОСОБА_8 .

На підставі наведеного, керуючись ст.170, 171 КПК України , суд

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_3 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_17 , дата прийняття рішення 27.09.2006 року, дата внесення запису 27.09.2006 року.

Накласти арешт на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що в АДРЕСА_1 , загальною площею 233, 3 квм, житловою 116, 3 кв.м., право власності на які зареєстровано за ОСОБА_17 , дата державної реєстрації 02.09.2015 року, підстава виникнення свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 , видане 07.09.2015 року Реєстраційною службою Шумського районногоу правління юстиції.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які не приймали участь в судовому засідання з дня отримання копії ухвали через Шумський районний суд .

Суддя: ОСОБА_1