гСправа № 358/86/17 Провадження № 1-кп/358/30/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 лютого 2017 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі матеріали кримінального провадження №1-кп/358/30/17 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алчевськ Луганської області, громадянина України, українця, маючого професійно-технічну освіту, одруженого, не працюючого, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: Алчевським міським судом Луганської області:1) 13.04.1998 за ст. 229-6 ч. 1 КК України в редакції 1960 року до позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст. 45 КК України в редакції 1960 року умовно засуджений з іспитовим строком 1 рік, штраф 200 гривень; 2) 28.10.1999 за ст.140 ч. 3 КК України в редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією частки майна, із застосуванням ст.46-1 КК України в редакції 1960 року з відстрочкою виконання вироку на 1 рік, штраф 480 грн.; 3) 21.12.2000 р. за ст.ст.140 ч. 2, 17 - 143 ч.2, 143 ч.2, 193 ч. 3, 194 ч. 1, 229-6 ч.1 КК України в редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/7 частки майна, на підставі ст. 43 КК України в редакції 1960 року частково приєднано невідбуте покарання за вироком Алчевського міського суду від 28.10.1999 у вигляді 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 05.03.2003 з Петровської ВК Луганської області на підставі постанови Краснолучського міського суду Луганської області від 05.03.2003 згідно зі ст. 52 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 9 днів; 4) 28.04.2004 за ст. 309 ч. 2 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Алчевського міського суду від 21.12.2000 у вигляді 2 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільнений 11.03.2005 з Перевальської ВК Луганської області на підставі постанови Перевальського районного суду Луганської області від 03.03.2005 року згідно зі ст. 81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяця 12 днів; 5) 23.04.2007 за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на строк 2 роки; 6) 04.12.2008 за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане невідбуте покарання за вироком Алчевського міського суду від 23.04.2007 у вигляді 6 місяців позбавлення волі, остаточно призначено покарання у вигляді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 25.04.2012 з Перевальської ВК Луганської області на підставі постанови Перевальського районного суду Луганської області від 17.04.2012 згідно зі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 місяць 14 днів; 7) 11.02.2014 за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі постанови Старобільського районного суду Луганської області в порядку ст. 6 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 строк скорочений на 1/2 - 1 рік 6 місяців, 11.12.2015 звільнений з Старобабанівської ВК Черкаської області у зв`язку з відбуттям покарання; 8) 13.05.2016 вироком Богуславського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, 20.12.2016 звільнений з Темнівської ВК Харківської області у зв`язку з відбуттям покарання,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.185 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово засудженим, останнього разу - 13.05.2016 вироком Богуславського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. 20.12.2016 звільнений з Темнівської ВК Харківської області у зв`язку з відбуттям покарання, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, вчинивши повторно злочин проти власності.

28 грудня 2016 року приблизно о 10 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи на території Богуславського ринку, розташованого по вул. Ярослава Мудрого, 5 в м. Богуслав Київської області, в одному з торгових контейнерів на столі помітив залишену без нагляду сумку чорного кольору, що належить ОСОБА_6 . У цей момент у нього виник корисливий умисел на таємне викрадення вказаної сумки разом з речами, що у ній знаходилися.

Реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та відсутністю очевидців своєї злочинної діяльності, таємно від оточуючих викрав належну ОСОБА_6 сумку вартістю 100 гривень, у якій знаходились: блокнот вартістю 50 гривень, барсетка вартістю 10 гривень з вмістом в ній грошей у сумі 1050 гривень, гаманець вартістю 10 гривень з вмістом в ньому грошей в сумі 20 гривень та документи, використовувати які він не мав наміру.

Після цього ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, а здобутим злочинним шляхом майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1240 гривень.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, визнав повністю і пояснив, що 28 грудня 2016 року близько 11.00 години він знаходився на території Богуславського ринку по вул. Ярослава Мудрого, 5 в м. Богуслав. В цей час в одному з торгових контейнерів він помітив на столі сумку чорного кольору. Оскільки продавця в торговому контейнері не було, він вирішив викрасти вказану сумку разом з речами, що у ній знаходилися. Пройшовши в контейнер, він викрав сумку і пройшов за територію ринку. Потім він оглянув сумку і виявив в ній блокнот, документи, барсетку з вмістом в ній грошей у сумі 1050 гривень, гаманець з вмістом в ньому грошей в сумі 20 гривень. Сумку він продав, гроші витратив на особисті потреби, а документи забрав із собою, щоб за можливості вони були повернуті потерпілій. У вчиненому він щиро кається і просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження вважають недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано що вони усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Суд приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 про обставини вчинення ним кримінального правопорушення і приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 185 ч. 2 КК України, так як ОСОБА_4 28 грудня 2016 року повторно таємно викрав чуже майно (крадіжка), а саме майно потерпілої ОСОБА_6 на суму 1240 гривень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), дані про його особу, обставини, що пом`якшують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить його щире каяття.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово засуджувався до реального позбавлення волі за вчинення крадіжок чужого майна, будучи звільненим із місць позбавлення волі 20 грудня 2016 року по відбуттю строку покарання, не став на шлях виправлення та знову повторно вчинив крадіжку чужого майна, суд не вбачає підстав для застосування до нього ст.ст. 69, 75 КК України та вважає за необхідне призначити йому покарання в виді позбавлення волі в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України, яке буде необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Речові докази по справі: паспорт громадянина України, посвідчення ветерана праці, пенсійне посвідчення, 2 копії ідентифікаційного номера, блокнот блакитного кольору, 2 банківські картки «Приват Банк» та 1 банківська картка «Ощад Банк», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , необхідно повернути потерпілій.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 349 ч.3, 368, 370, 374 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

Міру запобіжного заходу щодо засудженого ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 11 січня 2017 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 11 січня 2017 року.

Речові докази по справі: паспорт громадянина України, посвідчення ветерана праці, пенсійне посвідчення, 2 копії ідентифікаційного номера, блокнот блакитного кольору, 2 банківські картки «Приват Банк» та 1 банківська картка «Ощад Банк», які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , повернути потерпілій.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, через Богуславський районний суд.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1