Справа № 350/685/16-к
Провадження № 1-кп/350/58/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2017 року смт. Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою посилаючись на те, що розпочате кримінальне провадження не розглянуто, термін тримання під вартою обвинуваченому спливає 24 липня 2017 року, ризики передбачені ст. 177 КПК України наявні, зокрема ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, не встановлено обставин, які б свідчили про зменшення ризиків, які були підставою для обрання та продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому є реальні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.

Потерпілі та їх представник підтримали заявлене клопотання прокурора.

Обвинувачений та захисник заперечили проти заявленого клопотання посилаючись на те, що прокурором не наведено жодних підстав та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім цього, у даному провадженні допитані потерпілі, більшість свідків, вплинути на інших учасників чи спотворити будь-які докази обвинувачений немає можливості.
Суд, заслухавши думку вказаних осіб, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.
Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).
Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).
Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.
Суд вважає, що подальше перебування підсудного ОСОБА_8 під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під вартою, хоча і є співмірним з тяжкістю обвинувачення, однак останнє на даний час не є доведеним.
Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.
У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, наявність постійного місця проживання, суд вважає недоцільним збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме до 18 вересня 2017 року.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рожнятів - з-під варти в залі суду.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 наступні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання; - носити електронний засіб контролю.
Строк дії обов`язків, покладених судом на обвинуваченого, визначити до 18 вересня 2017 року включно.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Виконання даної ухвали покласти на Рожнятівське відділення Калуського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області.
Контроль за виконанням обвинуваченим обов`язків покласти на прокурора Рожнятівського відділення Калуської місцевої прокуратури.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1