Справа № 152/441/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - ОСОБА_1
за участі секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000051,
за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дебальцево, Васильківського району, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 08 квітня 2015 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки; 21 грудня 2016 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 128, ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 6 місяців
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
учасники кримінального провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор - ОСОБА_4 ,
потерпіла - ОСОБА_5 ,
сторона захисту:
обвинувачений - ОСОБА_3 ,
захисник - ОСОБА_6 ,
у с т а н о в и в:
22 січня 2017 року біля 17.00 години ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в АДРЕСА_2 , де проживає громадянка ОСОБА_5 , під час розмови з останньою на грунті виниклого у нього умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи протиправно, умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 , схопив ОСОБА_5 однією рукою за куртку, а іншу руку просунув в праву кишеню куртки останньої, звідки шляхом ривка, діючи відкрито, умисно заволодів мобільним телефоном марки «Нокіа-1280» чорного кольору. Не реагуючи на зауваження та прохання ОСОБА_5 повернути її майно, ОСОБА_3 побіг, залишивши місце вчинення злочину.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні не визнав, однак надав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину. Зокрема, пояснив, що в січні 2017 року прийшов до домоволодіння потерпілої ОСОБА_5 та викликав її на розмову. Під час розмови, потерпіла, розмовляла по телефону. Маючи бажання подивитись хто телефонує до потерпілої ОСОБА_3 попросив дати йому телефон. Потерпіла відмовила та сховала його до кишені. ОСОБА_3 силоміць засунув руку до кишені потерпілої ОСОБА_5 забрав в неї телефон, не реагуючи на її прохання повернути викрадене, покинув місце події, злякавшись, оскільки до них вийшов батько потерпілої.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 22 січня 2017 року її викликав на вулицю ОСОБА_3 . Під час розмови в неї зазвонив телефон. Після закінчення розмови по телефону, ОСОБА_3 зажадав подивитись хто телефонував до ОСОБА_5 . Після відмови в наданні телефону, ОСОБА_3 силоміць засунув руку в карман ОСОБА_5 та вирвав з кишені належний їй телефон. В подальшому на вулицю вийшов батько ОСОБА_5 громадянин ОСОБА_7 , злякавшись останнього ОСОБА_3 з місця злочину зник. Як вказала потерпіла на жодні зауваження ОСОБА_3 не реагував, телефон повернув лише після того як втрутились співробітники поліції.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що 22 січня 2017 року він перебував вдома. До нього підійшла дружина та попросила вийти на вулицю, оскільки їх дочку ОСОБА_5 викликав розмовляти на вулицю ОСОБА_3 і не відпускає додому. Вийшовши на вулицю, ОСОБА_7 почув що його дочка ОСОБА_5 крикнула, що ОСОБА_3 в неї забрав телефон. В цей час ОСОБА_3 почав тікати, ОСОБА_7 крикнув йому щоб він повернув телефон, але ОСОБА_3 не реагував та зник з місця події. В подальшому ОСОБА_7 намагався розшукати ОСОБА_3 однак безуспішно, в звязку з чим звернулись до органів поліції з заявою про вчинення злочину.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 , на думку суду повністю доведена зібраними по справі доказами, а саме: показами потерпілої, показами свідка. Також його вина підтверджуються протоколом огляду речі, довідкою вартості, постановою про визнання речовим доказам телефону «Нокіа-1280», протоколом пред`явлення речей для впізнання, протоколами проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 та фототаблицями до них.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-нарколога не перебуває згідно довідки Шаргородської ЦРЛ, характеризується негативно згідно довідки Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, раніше неодноразово судимий, досудова доповідь не складається щодо особи, яка вже відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття, обставина що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи винуватої, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на думку прокурора, висловлену у дебатах та думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України.

При цьому суд враховує, що злочин за цим вироком ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку Шаргородським районним судом Вінницької області від 21 грудня 2016 року, яким його засуджено до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Отже, на підставі статті 71 КК України, до покарання ОСОБА_3 за цим вироком слід частково приєднати покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року.

Призначаючи покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених частиною 2 статті 50 КК України цілей покарання.

На виконання вироку Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року, згідно інформації ІТТ №5 ГУНП України у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_3 15 квітня 2017 року затримано та поміщено до ІТТ №5, а в подальшому 18 квітня 2017 року етаповано до слідчого ізолятора Вінницької УВП УДПтС України у Вінницькій області.

Відповідно до ухвали судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_3 тимчасово залишено в слідчому ізоляторі Вінницької УВП УДПтС України у Вінницькій області на час розгляду даної справи.

Таким чином строк перебування ОСОБА_3 в слідчому ізоляторі Вінницької УВП УДПтС України у Вінницькій області з 27 квітня 2017 року по 22 травня 2017 року для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження на підставі ухвали судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2017 року слід зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, тобто із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з моменту затримання, тобто з 15 квітня 2017 року.

Цивільний позов не заявлено, процесуальних витрат у провадженні немає.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Клопотань про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжних заходів не заявлялось, підстав для цього судом не установлено.

Керуючись статтями 100, 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Відповідно до статті 71 КК України, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2016 року, і остаточно ОСОБА_3 до відбування призначити покарання у виді 4 років та 8 місяців позбавлення волі.

Строк перебування ОСОБА_3 в слідчому ізоляторі Вінницької УВП УДПтС України у Вінницькій області з 27 квітня 2017 року по 22 травня 2017 року для участі у судовому розгляді цього кримінального провадження на підставі ухвали судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 27 квітня 2017 року слід зарахувати відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, тобто із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання обчислювати з дня його затримання, тобто з 15 квітня 2017 року.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 до набрання цим вироком законної сили не застосовувати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Нокіа-1280» повернути потерпілій.

Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1