Справа № 752/9599/16-к
Провадження № 1-кп/752/163/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.01.2017 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Березівка Роздольненського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, освіта середня, не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2011 року народження та 2012 року народження, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 21.04.2016 року за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі;
- за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року за ст. 186 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 31.07.2015 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи поблизу будинку №25 по вулиці Саперно-Слобідській в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, підбіг до раніше незнайомої йому ОСОБА_6 та схопив золотий ланцюжок із золотим хрестиком, які були на шиї останньої, після чого, схопивши потерпілу ОСОБА_6 , застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останньої, чим подолав опір, який вона чинила, після чого зірвав з її шиї золотий ланцюжок, вартістю 8 000 грн. із золотим хрестиком, вартістю 2 000 грн., та зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 10 000 грн.
Крім того, 14.10.2015 року приблизно о 13 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №3 по проспекту Науки в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_7 та зірвав з її шиї золотий ланцюжок, на якому знаходився золотий хрестик, загальною вартістю 15000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 15 000 грн.
Крім того, 30.10.2015 року приблизно о 13 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу під`їзду "Б" будинку №10 по вулиці Великій Китаївській в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_8 та зірвав з неї золоті сережки, вартістю 3 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 3 000 грн.
Крім того, 11.11.2015 року приблизно о 12 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №1 по проспекту Науки в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_9 та зірвав з неї золоту сережку, вартістю 2 500 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 2 500 грн.
Крім того, 16.11.2015 року приблизно о 15 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту поблизу будинку №1 по проспекту Науки в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_10 та зірвав з неї золоту сережку, вартістю 3 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди в розмірі 3 000 грн.
Крім того, 21.11.2015 року приблизно о 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на пішохідному мосту на перехресті вулиці Кайсарова та проспекту Лобановського в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_11 та зірвав з неї золоті сережки, вартістю 5 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди в розмірі 5 000 грн.
Крім того, 10.12.2015 року приблизно о 15 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в під`їзді №1 будинку №2 по вулиці Якубовського в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_12 та зірвав з неї золоті сережки, вартістю 5 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди в розмірі 5 000 грн.
Крім того, 16.12.2015 року приблизно о 13 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу під`їзду №2 будинку №7 по проспекту Голосіївському в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_13 та зірвав з неї золоті сережки, вартістю 8 000 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди в розмірі 8 000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, однак давати суду покази відмовився.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
В зв`язку з викладеним суд обмежив дослідження фактичних обставин справи дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та надійшов до висновку про те, що дії ОСОБА_5 за ст. 186 ч. 2 КК України кваліфіковані органом досудового розслідування правильно як відкрите викрадення чужого майна грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
При обранні покарання ОСОБА_5 суд враховує:
- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, яке віднесене кримінальним законом до категорії тяжких злочинів;
- особу обвинуваченого, який не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2011 року народження та 2012 року народження, не працевлаштований, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має не зняті та непогашені у встановленому законом порядку судимості за злочини проти власності із застосуванням насильства.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд надходить до висновку про те, що виправлення винного можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання за ст. 186 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання згідно вимог ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком, та покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, із зарахуванням в строк відбуття покарання строку його попереднього ув`язнення з 08.09.2016 року - дня прибуття обвинуваченого ОСОБА_5 до Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області для розгляду даного кримінального провадження - по 17.01.2017 року включно згідно правил ст. 72 ч. 5 п. ґ) КК України, з розрахунку 1 день, проведений в установі попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі (т. 2 а.с. 74), та із зарахуванням у відповідності зі ст. 70 ч. 4 КК України у строк відбуття ОСОБА_5 покарання, відбутого частково за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року з 30.12.2015 року по 17.01.2017 року.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Згідно ст. 70 ч. 4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів - 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 70 ч. 4 КК України зарахувати у строк відбуття ОСОБА_5 покарання, відбутого частково за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року, з 30.12.2015 року по 17.01.2017 року.
Згідно ст. 72 ч. 5 п. ґ) КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з 08.09.2016 року по 17.01.2017 року включно.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 обраховувати з 17.01.2017 року.
Речовий доказ компакт-диск CD-R «TDK», який зберігається в матеріалах даного кримінального провадження, - залишити там же.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом того самого строку з дня отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1