Справа № 585/1917/16-к
Номер провадження 1-кп/585/30/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000135 про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН НОМЕР_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-технічна, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2015 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_2 , рухаючись по проїздній частині в с. Погожа Криниця Роменського району на вул. Леніна, поблизу тваринницької ферми, в напрямку с. Заруддя Роменського району, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з мопедом «Дельта», б/н, під керуванням ОСОБА_3 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеду «Дельта» ОСОБА_7 отримав легкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, водій ОСОБА_3 легкі, середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження і для надання медичної допомоги були доставлені до Роменської ЦРЛ.

В даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_4 повинен був, у темну пору доби, рухатися з такою швидкістю, при якій він мав змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, а у разі виникнення небезпеки для руху негайно прийняти заходи для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу перед зміною напрямку руху та повинен переконатися, що це буде безпечно для інших учасників руху.

ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти зустрічному зіткненню з мопедом марки «Дельта» шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України, тому він повинен був відмовитися від маневру виїзду на зустрічну смугу, не порушуючи вимоги п. 10.1 ПДР України, які знаходяться в причинному зв`язку з дорожньою пригодою та наслідками, що настали.

Згідно правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (з наступними змінами) в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. п.10.1, 12.2, 12.3, 12.4 ПДР України, згідно з якими:

10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху.
12.2 У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості, швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги.
12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху, об`їзду перешкоди.
12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.
Тілесні ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_3 знаходяться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою як насідок допущених водієм ОСОБА_4 порушень Правил дорожнього руху України.

Дії водія ОСОБА_4 щодо порушення Правил дорожнього руху України умисні, форма вини щодо наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілих - необережна (злочинна самовпевненість).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, у скоєному розкаявся. Пояснив, що 3 жовтня 2015 року близько 23.00 год. на автомобілі ВАЗ 21011 їхав по вул.Леніна у с.Погожа Криниця Роменського району. Рухався зі швидкістю 60-65 км/год по своїй полосі для руху з увімкненим дальнім світлом фар. Раптом, десь за два метри перед своїм автомобілем, побачив мопед, який рухався з вимкненим світлом фар, що виїхав на його смугу для руху. Він ( ОСОБА_8 ) вивернув кермо уліво, виїхавши на зустрічну смугу для руху і натиснув на гальмо, але цього виявилось недостатньо і відбулось зіткнення. Визнає, що порушив правила дорожнього руху, розуміє, що зупинитись повинен був на своїй полосі. Має півтора року водійського стажу.

Крім визнання вини обвинуваченим його вина доводиться наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 суду дав показання, що 3 жовтня 2015 року, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння внаслідок чого не пам`ятає усіх подробиць, їхав разом з ОСОБА_9 на мопеді останнього у якості пасажира. Він особисто повертався додому з вечірки, а як зустрівся з ОСОБА_9 не пам`ятає, вони на вечірці не були разом. Внаслідок аварії він отримав тілесні ушкодження, був також потерпілим по справі відносно ОСОБА_3 , але не може розділити спричинені йому тілесні ушкодження внаслідок дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 окремо. Жодних претензій до ОСОБА_4 не має, просить обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_3 дав суду показання, що увечері 3 жовтня 2015 року випив 250-300 г горілки. Події того вечора пам`ятає не дуже добре. Потім зустрів ОСОБА_10 біля магазину, останній попросив підвезти його додому. Близько 23.00 год. їхали разом з ОСОБА_10 на мопеді «Дельта» без світла, оскільки фара розбилася і напередодні її зняли. Гальма на мопеді також відсутні. Ліхтарів на дорозі теж не було, але місце де сталося зіткнення, на виїзді з села Погожа Криниця, освітлюється світлом від тваринницької ферми, розташованої неподалік. Отже ОСОБА_4 повинен був вчасно помітити мопед. Особисто він ( ОСОБА_9 ) побачив, що на нього рухається автомобіль десь за 200 м, при цьому їхав на мопеді по своїй полосі для руху, по зустрічній їхати категорично не міг, бо на ній одні ями. Зіткнення відбулося на його ( ОСОБА_9 ) полосі для руху ближче до середини дороги. Припускає, що коли побачив машину, що наближається, то злякався і зробив якийсь невірний маневр. Не може розділити спричинені йому тілесні ушкодження внаслідок дій ОСОБА_8 та своїх дій окремо. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду, але просить обрати покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_11 дала суду показання, що 3 жовтня 2015 року вона, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували в автомобілі ВАЗ 21011, яким керував ОСОБА_4 їхали по с.Погожа Криниця неподалік ферми за якою горіли ліхтарі. Шовкун алкогольних напоїв не вживав. Вона та ОСОБА_13 сиділи на задньому сидінні, а ОСОБА_12 на пасажирському біля водія, повернувшись, розмовляв з ними. Близько 23.00 год на краю села Погожа Криниця, неподалік від тваринницької ферми відчула, що машину качнуло, ніби потрапили у яму, потім вилетіло лобове скло. Зіткнення відбулось ближче до лівої (зустрічної) сторони дороги. Перед зіткненням транспортного засобу зустрічного вона не бачила. Після зіткнення у мопеда фари не світились. Шовкун тікати не намагався, навпаки намагався надати допомогу потерпілим, сказав викликати швидку і вона викликала.

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , дали суду аналогічні показання.

Показання свідків у суду сумнівів не викликають, оскільки є послідовними, логічними, узгоджуються з показаннями обвинуваченого та письмовими матеріалами справи.

Вина ОСОБА_4 доводиться також письмовими доказами.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.10.2015 року, плану-схеми та фототаблиці до нього вбачається, що огляд проведено в с.Погожа Криниця до виїзду з села. Дорожнє покриття має вибоїни по всій дорозі різних видів і форм. На місці пригоди було виявлено автомобіль ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 та мопед «Дельта» без номерних знаків, вид події зіткнення транспортних засобів; виявлено сліди гальмування правий і лівий автомобіля ВАЗ, відлущення фарби: 0,5 м від краю проїзної частини та 29,7 м. від орієнтиру, гумовий шльопанець та кепку білого кольору (а.с. 158-166).

З висновку судово-медичної експертизи № 588 від 31.03.2016 року вбачається, що згідно оригіналу історії хвороби № 10703/1348/215/790 реанімаційного, хірургічного, травматичного відділення Роменської ЦРЛ ОСОБА_16 перебував на стаціонарному лікуванні з 04.10.2015 року по 20.11.2015 року з діагнозом: «Політравма в результаті ДТП, ЗЧМТ. Забій головного мозку, перелом кісток носа, велика рвано-скальпована рана висково- лобно-тім`яної області, субконьюктивальний крововилив правого ока. Параорбітальна гематома з обох сторін, перелом дужки С2 хребця без зміщення. Проникаюча рана передньої черевної стінки і сечового міхура. Внутрішньосуглобовий перелом дна лівої впадини без зміщення. Перелом лобкових і сідничних кісток з обох сторін без зміщення. Закритий подвійний перелом стегон з обох боків без зміщення. Відкритий перелом обох кісток лівої гомілки в нижній третині зі зміщенням. Множинні рвані рани обох кистей і правого колінного суглоба. Травматичний шок 3 ступеня. Алкогольне сп`яніння. За часом пошкодження можуть відповідати 03.01.2015 року. Характер пошкоджень свідчить про те, що вони могли утворитися від травматичного контакту з тупими твердими предметами, можливо під час ДТП. Пошкодження в області голови у вигляді забійних ран, синців, саден, перелому кісток носа розглядаються в сукупності, відповідно до пункту 2.3.2 а, правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 року МОЗ України, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я. Діагноз: Забій головного мозку - не підтверджений КТ голови і не повинен прийматися до уваги при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.Перелом дужки 2 шийного хребця, відповідно до п. 2.1.3 е, вищевказаного наказу кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. Проникаюче поранення живота з пошкодженнями внутрішніх органів, відповідно до п. 2.1.3 вищевказаного наказу кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Кожен із закритих переломів лівої впадини, лонних і сідничних кісток з обох сторін, обох стегнових кісток і відкритий перелом лівої гомілки в нижній третині відносить до середньої тяжкості по тривалості розладу здоров`я, так як для повного їх зрощення необхідний термін понад 3-х тижнів (а.с. 180 183).

З висновку судово-медичної експертизи № 25 від 25.01.2015 року вбачається, що згідно оригіналу історії хвороби № 10704/759 травматичного відділення Роменської ЦРЛ ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні з 04.10.2015 року по 13.10.2015 року; у ОСОБА_7 виявлені наступні пошкодження: садна обличчя, правого стегна, в проекції лівого колінного суглобу. Закритий перелом лівої ключиці. Характер ушкоджень вказує на те, що вони могли утворитися в результаті травматичного контакту з тупими твердими предметами, можливо під час ДТП. Ушкодження у вигляді садна обличчя, правого стегна, в проекції лівого колінного суглобу відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закритий перелом лівої ключиці не являється небезпечним для життя і відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень по тривалості розладу здоров`я, так як для повного одужання необхідний термін понад 3-х тижнів. Діагноз струс головного мозку підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою (огляд невропатолога проводився на фоні алкогольного сп`яніння потерпілого) і не повинен прийматися до уваги при оцінці ступені тяжкоті тілесних ушкоджень (а.с. 184-185).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 16.10.2015 року та план-схеми до нього, проведеного за участю ОСОБА_4 , встановлено з пояснень останнього, що він рухався в напрямку с. Погожа Криниця, крім нього в салоні автомобіля перебувало 3 пасажира, вантажу ніякого не перевозив. З моменту виявлення водієм силуету, помітив, що силует почав зміщуватись в бік правого узбіччя і постійно «виляючи» продовжив рух зі зміщенням на узбіччя на максимальну відстань 5,6 м та з виїздом на смугу руху його автомобіля. Виявивши незрозумілий рух силуета, водій автомобіля змістив свій транспортний засіб в бік правого узбіччя, і коли автомобіль знаходився на відстані 68,3 м до рівня орієнтира та частково або повністю на правому узбіччі, то він зрозумів, що силует - це мопедист, який рухався без світла. У подальшому, оскільки водій мопеду продовжував виляти по цій самій траєкторії, а саме з виїздом на праве узбіччя та на смугу руху автомобіля, водій автомобіля з метою уникнути зіткнення змістив свій транспортний засіб на зустрічну смугу та вирівнявши свій транспортний засіб нa ній, застосував екстрене гальмування. Вказати положення мопедиста на момент застосування гальмування водій не зміг, оскільки вся увага була привернута до керування автомобілем, щоб він не з`їхав в лівий кювет. На відстані 29,8 м від орієнтиру та 0.9 від лівого краю проїзної частини відбулося зіткнення транспортних засобів. Водій вказав, що мопед весь час рухався з постійною швидкістю приблизно 70-80 км/год. Також в ході слідчого експерименту було встановлено, що довжина сліду гальмування правих коліс автомобіля з місця його початку до рівня розташування місця зіткнення -складає 11.1 м та проведено вимірювання правого узбіччя по напрямку руху автомобіля, ширина склала 7,9 м (а.с. 186 -187).

З протоколу проведення слідчого експерименту від 25.02.2016 року, проведеного за участю ОСОБА_17 , вбачається, що останній дав аналогічні пояснення. Перед початком виконання замірів, на проїзній частині було нанесено крейдою місце зіткнення транспортних засобів. Орієнтуючись на це положення, водію автомобіля було запропоновано вказати траєкторію руху мопеда. З урахуванням швидкості руху автомобіля та мопеда було виконано посекундну роздвижку положень мопеда та автомобіля за 1,2 та 3 с до моменту наїзду. Розрахунками встановлено: що автомобіль при швидкості 60 км/год за с долає 16,7 м, а мопед при швидкості 70 км/год за 1 с долає 19,4 м. Автомобіль та мопедист, який одягнений у відповідний колір були розміщені в 3 положенні, тобто за 3 с до зіткнення та на автомобілі увімкнено дальнє світло фар. Понятими встановлено, що з вказаного положення мопедиста не видно, видимість дороги 51,3 м. Автомобіль та мопедист були зміщені в 2 положення - за 2 с до наїзду та з вказаного положення понятими було встановлено, що за цей час починають з`являтись контури мопеда з водієм (а.с. 231 232).

Згідно висновку експерта № 144 від 26.11.2015 року місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_2 та мопеда «Дельта», в даній дорожній ситуації, відносно поперечної площини дороги, розміщене на лівій смузі проїзної частини, по напрямку руху в бік центру села, між траєкторіями утворення виявлених в ході огляду місця події слідів гальмування, на відстані близько 0,5 м ліворуч від траєкторії утворення повздовжньої вісі правого сліду гальмування автомобіля, а відносно повздовжньої площини дороги, перед розміщення осипу відшарувань фарби, а саме не ближче ніж 29,7 м від рівня орієнтиру (рівень електроопори, яка була обрана в якості орієнтиру під час огляду місця події) (а.с. 189 203).

З висновку експерта № 145 від 27.11.2015 року, зокрема вбачається, що виявлена несправність ходової частини автомобіля ВАЗ-21011 д.н. НОМЕР_2 у вигляді відсутності тиску повітря в шині його переднього лівого колеса, виникла після дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 204- 210).
З висновку експерта № 146 від 27.11.2015 року, зокрема вбачається, що виявлені несправності гальмівної системи «Мопеда» у вигляді відсутності важелю управління та тросу гальмівного приводу переднього колеса, відсутності педалі управління заднім приводом гальм, разом з тягами, гальмівним важелем, кришкою гальмівного барабану та гальмівними колодками, а також несправності системи зовнішнього освітлення мопеда, у вигляді відсутності фари головного світла, заднього ліхтаря та порушення цілісності дротів електромережі мопеда, виникли до дорожньо-транспортної пригоди; вищевказані несправності могли бути виявлені водієм під час перевірки технічного стану транспортного засобу перед виїздом (а.с. 211 215).
З висновку експерта № 25 від 12.01.2016 року, зокрема вбачається, що в даній дорожній ситуації водій автомобіля ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_2 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. Водій мопеда «Дельта» повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 2.3 «а», 31.1, 31.4.1 «б», 31.4.3 «а», 31.6 «а» «б» Правил дорожнього руху України. Водій мопеду «Дельта» мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди. З технічної точки зору в діях водія мопеда «Дельта» вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.3 «а», 31.1., 31.4.1 «б», 31.4.3, «а», 31.6 «а», «б» Правил дорожнього руху, з яких невідповідності вимогам пункту 31.6 «а», «б» знаходяться в причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Водій автомобіля ВАЗ 21011 д.н. НОМЕР_2 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху (а.с. 217-223).
Згідно висновку автотехнічної експертизи № 215 від 28.03.2016 року в даній дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності вимогам п.п. 10.1, 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, технічна можливість запобігти зіткнення автомобіля ВАЗ 21011 з мопедом марки «Дельта» для водія ОСОБА_4 визначалась шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній ситуації, в діях водія автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали.

Виходячи з виявлених, в ході огляду слідів гальмування, швидкість руху автомобіля «ВАЗ-21011» н.з. НОМЕР_2 , на момент застосування водієм екстреного гальмування, складала, не менше 70,6 км/год.
В даній дорожній ситуації, водій автомобіля ВАЗ 21011 ОСОБА_4 мав технічну можливість зупинитися до розташування місця зіткнення з моменту виникнення небезпеки для руху (а.с. 233-237).
За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена у повному обсязі, його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілим.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Обставиною, яка пом`якшують покарання є визнання вини обвинуваченим та розкаяння у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, обставини справи, дії обвинуваченого після вчинення злочину, який вживав заходи щодо зменшення негативних наслідків ДТП, часткове відшкодування шкоди, особу обвинуваченого, який працевлаштований по цивільно-правовому договору (а.с. 155), позитивно характеризується за місцем проживання (а.с. 154, 243) та роботи (а.с. 156), раніше не судимий (а.с. 224), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 228), суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого покарання у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без додаткового покарання - позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки ОСОБА_4 не перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 230), до адміністративної відповідальності за порушення ПДР не притягувався, вчинення ним злочину за умови, в тому числі, протиправних дій потерпілого. При цьому суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши до нього ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ураховуючи поведінку обвинуваченого після вчинення злочину та під час судового розгляду суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу.

Цивільний позов.
Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_4 в якому просив стягунти з останнього на свою користь в відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 50407 грн.12 коп., які були витрачені ним на лікування після отримання тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також просив стягнути 10000 грн. в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди. У подальшому зменшив суму до 7000 тисяч, оскільки протягом розгляду справи йому було відшкодовано обвинуваченим 3000 грн. в рахунок моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що у зв`язку із неправомірними діями ОСОБА_4 , переніс велику кількість операцій, у нього значно погіршився стан здоров`я, в результаті чого він отримав 1 групу інвалідності. Вказане негативно впливає на його загальний стан здоров`я, що в результаті потягло за собою втрату нормальних життєвих зв`язків і це вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Спричинену йому таким чином моральну шкоду відшкодувати повнсітю у матеріальній формі неможливо, але суму яка б могла частково задовольнити його моральні страждання потерпілий оцінює у 10000 грн.
Ухвалою Роменського міськрайонного суду від 14.07.2016 року в якості співвідповідача по цивільному позову залучено ПрАТ СК «Провідна» (а.с. 74).
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково. Вважає, що позовні вимоги підлягають відшкодуванню лише в межах половини суми, не покритої страховою виплатою. Свої заперечення мотивував тим, що ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2016 року ОСОБА_3 було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням із потерпілим. Тому при вирішенні цивільного позову прохав врахувати обставини викладені у вказаній ухвалі суду, зокрема щодо визнання ОСОБА_3 вини у спричиненні ДТП з автомобілем ВАЗ 21011, д.н. НОМЕР_3 яким, він ( ОСОБА_4 ) керував, встановлення його вини цією ухвалою. Також прохав врахувати, що розмір моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. Крім того, зазначає, що ДТП сталась 03.10.2015 року. Відповідно до Поліса № АІ 2528898/1906/15 від 06.01.2015 р. в період 00 год. 00 хв. 07.01.2015 р. до 06.01.2016 р. його цивільно-правова відповідальність була застрахована ПрАТ СК «Провідна» Тому вважає, що може нести цивільно-правову відповідальність за шкоду, завдану потерпілому лише за умови недостатності страхової виплати, яку повинне здійснити ПрАТ СК «Провідна».
Представник ПрАТ «СК«ПРОВІДНА» у судове засідання не з`явився, надали суду письмове заперечення проти позову, в якому просить у задволенні позову відмовити, розгляд справи проводити у відсутності представника страхової компанії. Свої заперечення мотивує тим, що між ОСОБА_4 та ПрAT «СК «ПРОВІДНА» укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2528898, тобто між сторонами склались договірні правовідносини, які випливають з обов`язків страховика за даним договором та не відносяться до таких збитків, що заподіяні злочином відповідно до пред`явленого підсудному ОСОБА_4 обвинувачення, отже не підлягають розгляду в рамках кримінального провадження.
Також посилається на вимоги п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.04 р. № 1961-IV згідно якої для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду подає страховику відповідну заяву про страхове відшкодування, до якої додаються документи визначені п.35.2.

Крім того, відповідно до ст. 331 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Зазначає, що позивачем ОСОБА_3 не надано доказів того, що він звертався до страхової компанії про страхове відшкодування такої шкоди і витрат, та йому було виплачено страховою компанією страхову виплату саме за шкоду заподіяну здоров`ю. Навпаки зі справи вбачається, що страхова компанія страхову виплату за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди останньому не виплачувала. Тому немає підстав і для виплати позивачеві, передбаченого Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхового відшкодування, заподіяної йому моральної шкоди. Вважає, що страхова компанія не причетна до самої події злочину, а тому цивільно-правовий спір з особою не причетною до самої події злочину не підлягає розгляду в кримінальному провадженні.

З копії страхового полісу № АІ/2528898 вбачається, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за догвором (полісом). Страхувальником за договором є ОСОБА_4 , забезпечений транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 69-70).

У п 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), передбачено, що рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку.

Потерпілий ОСОБА_3 не надав суду доказів щодо звернення до ПрАТ «СК«ПРОВІДНА» з приводу страхових виплат.

Поряд з цим, відмова у задоволенні позову з зазначених підстав, при наявності встановлення факту ДТП, доказів на підтвердження майнової та моральної шкоди погіршують становище позивача, який при відмові у задоволенні цивільного позову у даному провадженні, з урахуванням положень п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України будепозбавлений можливості звернутися до суду для вирішення цього спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Тому суд вважає необхідним стягнути матеріальну та моральну шкоду з обвинуваченого ОСОБА_4 , на підставі ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України, у наступних розмірах. Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню частково, оскільки з листків лікарських призначень вбачається (а.с. 133-152), що жидкого мила у кількості двох штук (а.с. 39, 48) (2х11,25 грн.), пакетів для сміття, вартістю 13,50 грн. (а.с. 32), порошку прального у кількості двох пачок (а.с. 39, 53) (2х18,65 грн.), каши дитячої, вартістю 29, 35 грн. (а.с. 39), платків носових у кількості 3 штук по ціні 2,30 грн., 1,50 грн. 3,00 грн. (а.с. 64, 65) у призначеннях немає. Крім того у товарних чеках ПП ОСОБА_18 (а.с. 64, 65) зазначено лише, що придбані медикаменти на суми: 170,10 грн., 276,05 грн., 411,80 грн., 681,95 грн., 919,20грн., але суду не надано доказів щодо найменування придбаних медикаментів і призначення їх потерпілому. Отже позов на суму 2568,55 грн. не підлягає задоволенню за недоведеністю. Позов на суму 47838,57 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_4 , з урахуванням вини, в тому числі ОСОБА_3 у ДТП та його на слідках, який перебував у стані алкогольного сп`яніння, але зазнав тяжких тілесних ушкоджень, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, частково у розмірі 25000,00 грн.

З цих же підстав, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 7000 грн. підлягають задоволенню на суму 5000 грн. відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України.

Ухвалою суду від 23 лютого 2016 року в справі про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України встановлено, що ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив ДТП. Невідповідність дій ОСОБА_3 п. 2.3 «а», 31.1, 31.4.1 «б», 31.6 «а», «б», з яких невідповідність вимогам п. 31.6 «а», «б» знаходяться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою ( а.с. 90-91).

З обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню в дохід держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, 1536.00 грн. витрат, на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 144 від 26.11.2015 року (а.с. 188).

Щодо інших витрат на проведення експертиз суду доказів не надано.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_4 (а.с. 169), залишити власнику ОСОБА_19 ;
мопед «Дельта» б/н (а.с. 170), що знаходиться на майданчику тимчасового утримання Роменського ВП передати власнику;
шльопанець гумовий чорного кольору та кепку білого кольору, передані на зберігання в камеру речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (а.с. 167, 168) знищити.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керувати транспортними засобами, застосувавши ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом встановлених йому одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки: 1) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання; 2) періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави (код класифікації доходів 24060300 «Інші надходження») 1536.00 грн. (одну тисячу п`ятсот тридцять шість) витрат, на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 144 від 26.11.2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25000,00 грн. матеріальної та 5000 грн. моральної шкоди, загалом 30000,00 (тридцять тисяч) грн. В іншій частині позовних вимог відмовити.
Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_2 , переданий на зберігання ОСОБА_4 , залишити власнику ОСОБА_19 ;
мопед «Дельта» б/н, що знаходиться на майданчику тимчасового утримання Роменського ВП (м.Ромни) ГУНП в Сумській області передати ОСОБА_3 ;
шльопанець гумовий чорного кольору та кепку білого кольору, передані на зберігання в камеру речових доказів Роменського МВ УМВС України в Сумській області (в теперішній час Роменський ВП (м.Ромни) ГУНП в Сумській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

СУДДЯ: підпис ...
КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1