Справа № 399/235/17
Провадження № 1-кп/399/55/17
ВИРОК
Іменем України
25 квітня 2017 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, не одруженого, безробітнього, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимиого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за наступних обставин.

У вересні місяці 2016 року, в ранковий час, обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на території філії «Онуфріївський кінний заводу № 157» ДП «Конярство України» № 175 по вул. Центральна в с. Камбурліївка Онуфріївського району Кіровоградської області, виявив належний ОСОБА_6 мопед марки «Viper Alpha» червоного кольору, після чого умисно, незаконно заволодів вказаним транспортним засобом , вартістю з урахуванням зносу 2368 гривень, в якому знаходилось два літри пального А-92, вартістю 21 гривня 70 копійок, на загальну суму 43 гривні 40 копійок, а всього на загальну суму 2 411 гривень 40 копійок, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на зазначену суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся, просив суворо не карати та не позбавляти волі. Також пояснив, що в кінці вересня місяця 2016 року прийшов на роботу до філії "Онуфріївський кінний завод", побачив мопед, взяв його та поїхав до магазину. Купивши сигарет та повертаючись назад врізався в огорожу та розбив даний транспортний засіб. Додав, що з потерпілим розрахувався в повному обсязі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. ОСОБА_4 у судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим, після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, їх кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з"ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, тому його дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого ОСОБА_4 є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу, його вік та стан здоров`я.

ОСОБА_4 за місцем проживання згідно з довідкою-характеристикою характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває, працездатний, раніше не судимий.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно звільнити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Законом України від 07.09.2016 № 1492 VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення виконання кримінальних покарань та реалізації прав засуджених», що набрав чинності 08.10.2016, ст. 76 КК України викладено в новій редакції та п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України в редакції Закону від 07.09.2016) передбачено, що суд, у разі звільнення від відбування покаранням, покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Тобто, покладення обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, на особу, яку звільняють від відбування покарання з іспитовим строком, є обов`язковим.
При цьому, ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) визначає обов`язки, які суд може покласти на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням. Тобто, вказана редакція Закону передбачає право суду застосувати до особи обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Таким чином, нова редакція ст. 76 КК України, яка зобов`язує суд покласти певні обов`язки на засудженого, на відміну від попередньої редакції, погіршує його становище.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у вересні місяці 2016 року, тобто до дня набрання Законом України від 07.09.2016 № 1492 VIII чинності, тому обов`язкове застосування п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в даному випадку погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_7 та за вказаних обставин застосуванню не підлягає.
Враховуючи обставини справи, особу винного, а також те, що обвинувачений у вчиненому щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, суд приходить до переконання, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства та вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням передбаченим ст. 75 КК України. Згідно ст. 76 КК України (в редакції Закону від 14.04.2009) покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи або навчання.
Разом з тим, при застосуванні ст. 76 КК України та визначенні обов`язків, покладених на обвинуваченого у зв`язку з його звільненням від покарання, суд враховує зміни до цієї норми кримінального закону, що були внесені Законом України №1492-VIII від 07 вересня 2016 року та набрали чинності 08 жовтня 2016 року, відповідно до яких назва органу виконання покарання «кримінально-виконавча інспекція» була змінена на «уповноважений орган з питань пробації».
Цивільний позов по справі не заявлено. Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1