1Справа № 335/4546/17 1-кс/335/3086/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Крім того, в період з 09.03.2010 до 13.04.2010 ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в складі організованої ним злочинної групи, спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і за попередньою змовою з ОСОБА_9 шляхом обману та зловживання довірою придбали право власності на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_10 , мінімальна ринкова вартість якої на момент підписання вищевказаного договору, становила 101 969 гривень, що в 100 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значним розміром, чим заподіяли ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Крім того, в період з початку серпня до 31.08.2010 ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в складі організованої ним злочинної групи, спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 шляхом зловживання довірою придбав право власності на квартиру АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_11 , мінімальна ринкова вартість якої на момент підписання вищевказаного договору, становила 128 405 гривень, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є великим розміром.
Крім того, в період з 28.10.2010 до 29.11.2010 ОСОБА_5 , діючи в складі організованої ним злочинної групи, спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повторно, з корисливих мотивів, придбав шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_12 права розпорядження його квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , мінімальна ринкова вартість якої, на час скоєння даного злочину становила 188 556 гривень, що в 250 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є великим розміром, тим самим, заподіявши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду у великому розмірі на вищевказану суму.
Крім того, приблизно в період з жовтня 2010 року до 13.12.2010 року, ОСОБА_5 , діючи в складі організованої ним злочинної групи, спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , повторно, з корисливих мотивів придбали шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_13 право розпорядження його квартирою за адресою: АДРЕСА_4 , мінімальна ринкова вартість якої на час скоєння даного злочину становить 188913 гривень, що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є великим розміром.
Таким чином, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , діючи в складі організованої
ОСОБА_5 злочинної групи заволоділи і придбали право на чуже майно шляхом обману та зловживання довірою, загальна вартість якого становить 703 663 гривні, що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є особливо великим розміром.
29.03.2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.
З метою забезпечення конфіскації майна, слідчий звернулася до суду з клопотанням, у якому просить суд накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на квартиру АДРЕСА_5 та 1/4 частину квартири АДРЕСА_6 .
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просять його задовольнити на підставах, викладених у клопотанні.
Власник майна в судове засідання не викликався, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, згідно якої, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши думку прокурора та слідчого, дослідивши клопотання, матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно підозрюваному ОСОБА_5 належать об`єкти нерухомого майна, а саме: 60/100 частин квартири АДРЕСА_5 та 1/4 частина квартири АДРЕСА_6 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Беручи до уваги, що санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .
Оскільки в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 належить 60/100 частин квартири АДРЕСА_5 , клопотання слідчого в частині накладення арешту на зазначену квартиру підлягає частковому задоволенню, та слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на частину зазначеної квартири, належну ОСОБА_5 та накласти арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_6 .
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:
-60/100 частин квартири АДРЕСА_5 ;
-1/4 частину квартири АДРЕСА_6 .
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1