Справа № 574/1449/16-к
Провадження № 1-кп/574/15/2017
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду кримінальне провадження №0000329 від 04.10.2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Буринь, Сумської області, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,
в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

03 жовтня 2016 року, близько 14-ї години 20 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом із своїми знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на території залізничного вокзалу станції Путивль в м. Буринь Сумської області. Будучи схильним до вживання алкогольних напоїв та не маючи грошових коштів на їх придбання, ОСОБА_9 помітивши раніше не знайомого йому громадянина ОСОБА_4 , який перебував на пероні вокзалу вставши із залізничного потягу, підійшов до останнього та попросив десять гривень щоб придбати спиртні напої. ОСОБА_4 погодився з проханням обвинуваченого та дав останньому десять гривень, взявши які останній пішов. Близько через 30 хвилин ОСОБА_6 повернувся до потерпілого та почав знову просити грошові кошти на придбання алкогольних напоїв, на що останній відповів відмовою.

В цей момент обвинувачений ОСОБА_9 вирішив вчинити напад на ОСОБА_4 з метою заволодіння належною потерпілому сумкою з речами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , перебуваючи біля приміщення залізничного вокзалу ст. Путивль, який розташований в м. Буринь Сумської області, з метою заволодіння майном ОСОБА_4 , застосовуючи насильство небезпечне для життя чи здоров`я останнього, почав наносити йому удари руками в область обличчя та голови, а також ногами по тулубу, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження та легкі тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Позбавивши у такий спосіб можливості потерпілого чинити опір, ОСОБА_9 заволодів належною останньому сумкою з надписом «Horizon» вартістю 25 грн., в якій знаходилися наступні речі: мобільний телефон «Nokia 1110» вартістю 133 грн. із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 10 грн., мобільний телефон «Nokia 1100», вартістю 143 грн., із сім картою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю 50 грн., на рахунку якої перебували грошові кошти в сумі 10 грн., паспорт потерпілого серії НОМЕР_1 , посвідчення охоронника №175 ПП «Явір-200» та інші документи, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 396 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав і показав, що після обід, 3.10.2016 року він перебував із ОСОБА_10 та ОСОБА_8 біля залізничного вокзалу ст. Путивль. В цей час до них підійшов незнайомий їм чоловік, як потім вияснилося це був ОСОБА_4 і запропонував їм випити. Він дав грошей і ОСОБА_8 придбала близько 1,5 літра спиртних напоїв і вони стали разом їх вживати. В цей час з вокзалу вийшла техпрацівник та зробила їм зауваження. Після цього він дав підзатильника ОСОБА_4 , щоб той голосно не розмовляв. Коли той досить сильно оп`янів і вирішив піти додому, він запропонував йому залишити сумку з речами у нього, оскільки він би її загубив та повідомив адресу, де його можна буде знайти наступного дня. ОСОБА_4 погодився та віддав йому суму. Через деякий час він почав просити віддати йому сумку і він кинув її до нього. В цей час знову вийшла техпрацівник з вокзалу та зробила їм зауваження. В подальшому ОСОБА_4 залишив йому сумку та пішов. Він не спричиняв останньому тілесних ушкоджень та не здійснював на нього напад з метою заволодіння його речами.

Незважаючи на такі покази обвинуваченого його вина у вчиненні кримінального правопорушення за вищевказаних обставин повністю доведена зібраними по справі і перевіреними в судовому засіданні доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 3.10.2016 року він у справах був в м. Конотоп де також випив пива. Близько 14 год. 20 хв. він приїхав поїздом з м. Конотоп і вийшов на ст. Путивль. Біля вокзалу до нього підійшов незнайомий раніше чоловік, як потім встановили ОСОБА_6 , який хотів похмелитися і попросив у нього гроші для придбання спиртних напоїв. З ним також були ще двоє, незнайомі йому чоловік і жінка. Він дав ОСОБА_6 10 грн., після чого ОСОБА_6 , та ще двоє з ним осіб кудись пішли, а він залишився на вокзалі, оскільки був час і він чекав чим доїхати додому. Через півгодини ОСОБА_11 повернувся і знову підійшовши до нього почав просити гроші на спиртне. Однак він відмовив йому. Тоді останній почав бити його руками по обличчю та ногами по тулубу, спині і вирвав у нього з рук сумку з документами та мобільними телефонами. При цьому він просив повернути йому сумку, однак ОСОБА_11 сказав, коли принесе йому гроші, тоді він і віддасть сумку. Через деякий час, зрозумівши, що сумку він йому не віддасть, пішов до відділення поліції де повідомив про вчинений відносно нього злочин. В результаті його побиття ОСОБА_9 він отримав тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості. В теперішній час претензій до обвинуваченого не має, його речі повернули, а за розбиті окулярі, мати обвинуваченого придбала йому нові.

Зазначені покази потерпілий підтвердив вході проведення слідчого експерименту (т.2 а.с.44-47) та впізнав, серед пред`явлених йому осіб за фотознімками, обвинуваченого ОСОБА_6 як особу, яка вчинила відносно нього злочинні дії, що також вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання (т.2 а.с.36-37).
Показання потерпілого суд вважає за необхідне покласти в основу вироку, оскільки вони є послідовними, логічними і об`єктивно підтверджуються іншими перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_12 показала, що вона працює техпрацівником на ст. Путивль. ОСОБА_6 та його компанію ( ОСОБА_13 і ОСОБА_14 ) знає, оскільки вони часто раніше бували на вокзалі. На початку жовтня 2016 року, точної дати не пам`ятає, близько 14-ї години вона була на роботі і бачила ОСОБА_6 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 на пероні. Вони вже були напідпитку. Через деякий час, коли виходила на вулицю, побачила що вони сидять біля вокзалу на лавочці, серед них був потерпілий ОСОБА_4 , якого вона раніше не знала. Він просив у ОСОБА_6 щоб той віддав йому якусь сумку. Вона зробила їм зауваження, щоб вони голосно не розмовляли та не кричали. Земба в цей момент дав ляпаса ОСОБА_15 по голові, а тоді ще вдарив рукою йому в обличчя. При цьому ОСОБА_11 кинув на землю якусь сумку і з неї щось висипалося. Не пам`ятає хто підібрав сумку, однак коли виходила вдруге, потерпілий сидів на іншій стороні від ОСОБА_11 . Сумка стояла біля ОСОБА_11 . Через деякий час бачила у вікно як пішов потерпілий без сумки, а ОСОБА_11 , ОСОБА_16 і ОСОБА_14 залишилися випивати біля вокзалу. Потім бачила, як ОСОБА_6 ішов кудись із сумкою потерпілого і вона йому зробила зауваження, що той забрав у нього сумку, на що ОСОБА_11 відповів, що той знає де його шукати.

Свідок ОСОБА_17 підтвердила, що була в якості понятої, коли проводили огляд місця події в господарстві ОСОБА_10 , в якому на подвір`ї було виявлено ОСОБА_6 , в кишенях одягу якого знаходилися мобільні телефони та якісь документи іншої особи. Потім він показав якусь чорну сумку і не зміг пояснити як вона у нього опинилася.

Між тим, свідок ОСОБА_7 показав, що він перебуває у дружніх відносинах із ОСОБА_6 і 3.10.2016 року вони у двох та їхня знайома ОСОБА_8 перебували на залізничному вокзалі ст. Путивль. ОСОБА_4 , якого вони раніше не знали, підійшов до них сам, та запропонував купити спиртних напоїв, давши гроші. Вони придбали три пляшки самогону і всі разом розпивали їх. В подальшому ОСОБА_4 попросив ОСОБА_11 забрати сумку, що мав при собі, оскільки він вже сп`янів і боявся її загубити. Земба погодився і ОСОБА_15 кудись пішов. ОСОБА_6 останнього не бив. В той вечір ОСОБА_6 залишився ночувати у нього і перебував до того часу, поки не приїхали працівники поліції, які знайшли сумку з речами потерпілого, яка була у ОСОБА_6 .. Також повідомив, що коли давав свідчення слідчому в ході досудового розслідування був п`яний і міг путатися в показах.

Свідок ОСОБА_8 дала аналогічні покази, зазначаючи, що ОСОБА_6 сумку у ОСОБА_4 не забирав і не бив його. Потерпілий сам віддав на зберігання сумку з речами ОСОБА_6 .. Вході досудового розслідування оговорила ОСОБА_6 оскільки була п`яна.

Покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд оцінює критично, оскільки останні перебувають у дружніх відносинах з обвинуваченим, на час вчинення злочину ОСОБА_6 перебували в стані алкогольного сп`яніння і свідомо замовчуючи відомі їм факти, намагаючись в такий спосіб пом`якшити відповідальність для останнього.

Доводи обвинуваченого та захисника, що і свідок ОСОБА_12 не бачила як ОСОБА_6 здійснив розбійний напад на ОСОБА_4 не спростовують покази потерпілого, оскільки остання не була безпосереднім учасником подій і повідомила суду лише ті обставини, які їй відомі.

Крім цього, з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та заяви потерпілого ОСОБА_4 ( т.2 а.с.1,8) вбачається, що невідомі особи 3.10.2016 року здійснили розбійний напад на нього, вході якого спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи належними йому речами.

При цьому в судовому засіданні потерпілий уточнив, що саме ОСОБА_6 вчинив відносно нього протиправні дії, спричинивши тілесні ушкодження та заволодівши його сумкою з речами. Суд вважає покази потерпілого правдивим, оскільки ні він, ні обвинувачений раніше не були знайомі і в потерпілого відсутні будь-які мотиви обмовити останнього.

Крім того покази потерпілого узгоджуються із іншими доказами, дослідженими судом.

А саме, з протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього (т.2 а.с.9-15) видно, що в обвинуваченого ОСОБА_6 були вилучені сумка з речами, що належали потерпілому ОСОБА_4 ..

На думку суду, даний доказ також спростовує доводи обвинуваченого, що потерпілий сам віддав йому сумку з речами, так як в ході огляду місця події було встановлено, що мобільні телефони належні потерпілому перебували не в сумці, де їх зберігав останній, а в кишенях одягу ОСОБА_6 ..

Таку позицію обвинуваченого суд розцінює як намагання пом`якшити відповідальність за вчинене.

З висновку судово-медичної експертизи (т.2 а.с.23-24) вбачається, що в потерпілого ОСОБА_4 виявлені легкі тілесні ушкодження у виді забою лобу, садна правої виличної області, садно в області тіла правої лопатки, синець лівої біля орбітальної області, синець лівої скроневої області, синець в області крижі, а також підшкірна гематома правої біля орбітальної області , яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я більше 6 днів, але не більше 21 дня. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, малоймовірно, щоб потерпілий міг сам заподіяти їх собі.

Згідно товарознавчої експертизи (т.2 а.с.29-34) та довідок про вартість майна, ринкова вартість мобільного телефону «Nokia 1110» становить 133 грн., мобільного телефону «Nokia 1100» - 143 грн., сумки спортивної «Horizon»- 25 грн., сім карти оператора мобільного зв`язку «Київстар» -25 грн., сім карти оператора мобільного зв`язку «МТС» -50 грн..

З висновку додаткової судово-медичної експертизи (т.2 а.с.50-51) видно, що механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених при обстеженні потерпілого ОСОБА_4 співпадає з механізмом спричинення продемонстрованим самим потерпілим в ході проведення слідчого експерименту. Враховуючи кількість та локалізацію ушкоджень потерпілому було нанесено щонайменше 6-ть ударів.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи (т.2 а.с.87-89) ОСОБА_6 , в період часу до якого відноситься скоєння інкримінованого йому злочину та в теперішній час, виявляв та виявляє ознаки емоційно нестійкого розладу особистості, імпульсивний тип, компенсація, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Отож, вищенаведені докази суд вважає також за необхідне покласти в основу вироку, оскільки вони є об`єктивними, узгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, давши аналіз всіх досліджених доказів, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_6 скоїв злочин за обставин зазначених в описовій частині вироку і його злочинні дії кваліфікує за ч.1 ст.187 КК України, так як він вчинив напад на потерпілого ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_6 характеризується посередньо, не працює.

Як обставини, що пом`якшують покарання суд визнає наявність у обвинуваченого повнолітньої дитини інваліда та матері похилого, яка є також інвалідом першої групи по зору.

Як обставину, що обтяжує покарання, суд враховує вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі ці обставини, а також особу обвинуваченого, фактичні обставини справи, характер і тяжкість вчинених діянь, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, не зважаючи на наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах кримінального закону, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Із ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 263 грн. 88 коп..

Питання речових доказів по справі підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України сумку з надписом «Horizon», мобільний телефон «Nokia 1110», сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільний телефон «Nokia 1100», сім карту оператора мобільного зв`язку «МТС», паспорт ОСОБА_4 , посвідчення охоронника №175 ПП «Явір-200», які зберігаються в потерпілого ОСОБА_4 необхідно дозволити останньому розпоряджатися на свій розсуд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366-371, 373-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання за цим Законом у виді позбавлення волі строком на три роки.
Міру запобіжного заходу засудженому до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислювати з 08.02.2017 року з моменту затримання.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 263 грн. 88 коп..

Речові докази по справі сумку з надписом «Horizon», мобільний телефон «Nokia 1110», сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», мобільний телефон «Nokia 1100», сім карту оператора мобільного зв`язку «МТС», паспорт ОСОБА_4 , посвідчення охоронника №175 ПП «Явір-200», які зберігаються в потерпілого ОСОБА_4 - дозволити останньому розпоряджатися на свій розсуд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а засудженим - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження копію вироку можуть отримати в суді.

Головуючий