н/п 1-кп/640/874/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.12.2016 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, незаміжньої , не працюючої, із середньою спеціальною освітою, яка має на утримання малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимої, востаннє 13.07.2012 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнена 31.03.2014 з Надержинщинської ВК Полтавської області №65 по відбуттю строку покарання, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
29.09.2015 приблизно о 19 год. 20 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні салону «Актуаль», за адресою: м. Харків, вул. Гіршмана, 18, зайшла до приміщення роздягальні де на той момент нікого із сторонніх осіб не знаходилось. У цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Своїми умисними противними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілий ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 25 304 грн.
Крім того, 11.12.2015 приблизно о 14 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Інституту медичної радіології за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 82 зайшла до кабінету радіології де на стільці, який знаходиться з лівого боку побачила жіночу сумку світлого кольору з вставками темного кольору. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 з стільця шляхом вільного доступу взяла вищевказану жіночу сумку, у якій знаходились грошові кошти в сумі 11 000,00 грн. та мобільний телефон ТМ «iPhone» модель «6 s +», вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №19/121/6-435 від 02.02.2016 25 337 грн., які належать ОСОБА_7 . Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 заховала його під власний верхній одяг, який знаходився у неї в руках, вийшла з приміщенні кабінету радіології та попрямувала до виходу із інституту.
Однак довести свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_4 не змогла з причин, що не залежали від її волі, оскільки під час спроби залишити місце вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном була затримана працівником Інституту медичної радіології.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, таємно витягнула з розстібнутої кишені рюкзаку мобільний телефон Iphone 4S, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №202 від 23.11.2016 2223 грн., чим спричинила ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 покинула місце вчинення злочину та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, 08.01.2016 приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ресторану «МакДоналдс», розташованого біля станції метро «ім. А. Бекетова» у м. Харкові стоячи у черзі до каси, побачила у лівій кишені куртки раніше незнайомої гр. ОСОБА_9 , яка знаходилась попереду неї, мобільний телефон ТМ Samsung Galaxy Mega 5.8. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з лівого карману куртки, у яку була одягнена ОСОБА_9 , дістала мобільний телефон Samsung Galaxy Mega 5.8, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №202 від 23.11.2016 2382 грн., чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 вийшла з приміщення ресторану «Мак Доналдс» та розпорядилась викраденим телефоном на власний розсуд.
Крім того, 27.01.2016 приблизно о 15 год. 40 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на станції м. Пушкінська у м. Харкові, проходячи по переходу побачила попереду себе раніше їй незнайому гр. ОСОБА_10 у якої в лівій кишені куртки знаходився мобільний телефон ТМ «Nokia Lumia 730 Duos». В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, таємно витягнула з лівої кишені куртки ОСОБА_10 мобільний телефон Nokia Lumia 730 Duos, вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №202 від 23.11.2016 2363 грн., чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму. Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 покинула перехід метро станції Пушкінська та розпорядилась викраденим телефоном на власний розсуд.
Крім того, 09.02.2016 приблизно о 17 год. 25 хв. ОСОБА_4 перебуваючи на ст. м. Пушкінська у м. Харкові у переході біля виходу з боку НЮУ ім. Я. Мудрого побачила попереду себе раніше незнайому гр. ОСОБА_11 , яка тримала в руках сумку у відкритому стані у якій ОСОБА_4 побачила мобільний телефон ТМ «Iphone 6». В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 вийшла з переходу метро станції Пушкінська та розпорядилась викраденим телефоном на власний розсуд.
Крім того, 09.02.2016 приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , знаходячись на ст. м. Студенська у м. Харкові у переході побачила попереду себе раніше незнайому гр. ОСОБА_12 у правій кишені куртки якої знаходився мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy Grand 2 Duos». В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно витягнула з правої кишені куртки потерпілої мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand 2 Duos», вартістю згідно судово-товарознавчої експертизи №202 від 23.11.2016 2547 грн., чим спричинила ОСОБА_12 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Заволодівши вказаним майном ОСОБА_4 покинула перехід метро станції Студентська у м. Харкові та розпорядилась викраденим телефоном на власний розсуд.
Дуже шкодує, що так сталось. Просила суд суворо не карати, зазначила, що відповідні висновки для себе зробила. Визнала цивільні позов в повному обсязі.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, її показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваної та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченої.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винного, яка раніше судима, на період скоєння інкримінованих їй злочинів офіційно не працювала, має постійне місце проживання, у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На підставі ст. 66 КК України як обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченій, суд враховує щире каяття обвинуваченої у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки.
Обставин, які згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів призначення їй основного покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими вона обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинений злочин, так як відсутні умови і підстави призначення обвинуваченій іншого покарання з огляду на те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово була судима, в тому числі і за корисливі злочини, але висновки для себе не зробила.
Разом з тим, зважаючи на те, що обвинувачена щиро розкаялась у скоєному, тяжких наслідків від її дій не настало, сторона обвинувачення та потерпілі не наполягали на призначенні обвинуваченій суворої міри покарання, то суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе і без призначення їй максимального строку покарання, передбаченої в санкції статті 185 ч.2 КК України, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченої у більш короткий строк її ізоляції від суспільства, що також підтверджується її критичним ставлення до вчинених нею кримінальних правопорушень, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.
Щодо цивільних позовів, які були заявлені потерпілими, то суд зазначає наступне.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до висновку судової - товарознавчої експертизи №202 судом вбачається, що вартість викраденого майна у потерпілої ОСОБА_5 дорівнює 2382 грн. 00 коп., а тому її цивільний позов на вищезазначену суму підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до висновку судової - товарознавчої експертизи №202 судом вбачається, що вартість викраденого майна у потерпілої ОСОБА_9 дорівнює 2382 грн. 00 коп., а тому її цивільний позов на вищезазначену суму підлягає задоволенню. Доказів того, що обвинувачена своїми злочинними діями завдала їй матеріальну шкоду на суму 4597 грн. суду надано не було.
Відповідно до висновку судової - товарознавчої експертизи №202 судом вбачається, що вартість викраденого майна у потерпілої ОСОБА_12 дорівнює 2547 грн. 00 коп., а тому її цивільний позов на вищезазначену суму підлягає задоволенню. Доказів того, що обвинувачена своїми злочинними діями завдала їй матеріальну шкоду на суму 4103 грн. суду надано не було.
Щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 , то він підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки розмір викрадених коштів обвинувачена ОСОБА_4 визнала, щодо визначеного розміру шкоди не заперечувала.
В свою чергу, потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які на досудовому слідстві та під час судового розгляду цивільні позови не заявляли, роз`яснюється їх право звернутися із цивільними позовами в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2, ст.15 ч.2 185 ч. 2 КК України і на підставі вказаних законів призначити їй покарання:
за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 185 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 31 жовтня 2016 року.
У відповідності до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 31 жовтня 2016 року по 20 грудня 2016 року (день постановлення вироку) включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Захід забезпечення кримінального провадження до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, який продовжений ухвалою суду від 20 грудня 2016 року на строк до 17 лютого 2017 року залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 2547 грн. В іншій частині позову відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , - задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2382 грн. В іншій частині позову відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2382 грн.
Речові докази, передані за схоронною розпискою від 11.12.2015 потерпілій ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили залишити останній за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави процесуальні витрати пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи № 622 від 02 лютого 2016 року в сумі 245 гривень 52 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний судом м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1