Справа № 165/3989/13-к Провадження №11-сс/773/5/14 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:взяття під варту Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2014 року м. Луцьк

Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26.12.2013 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, мешканця АДРЕСА_1 судимого 31.07.2008 року вироком Нововолинського міського суду Волинської області за ч. 2 ст. 189, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі, 11.03.2013 року звільнений з місця позбавлення волі по відбуттю строку покарання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26.12.2013 року задоволено клопотання слідчого СВ Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області та обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком шістдесят днів.
Захисник підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід є надто суворий, оскільки в останнього народилася дитина та дружині потрібна допомога у догляді за нею. Вказує, що ОСОБА_8 в судовому засіданні першої інстанції зобов`язувався виконувати всі процесуальні обов`язки визначені КПК України. Крім того, вважає, що, ні слідчим, ні прокурором не доведено, що існує реальна загроза настання ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить скасувати ухвалу слідчого судді про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши доповідача, який виклав суть рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, захисника підозрюваного ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора і слідчого, які апеляційну скаргу заперечили, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ці вимоги закону судом дотримані.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, за яке наступає кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі понад сім років. Дане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів. ОСОБА_8 був судимий за корисливий тяжкий злочин, судимість, за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку і новий злочин вчинив незадовго після звільнення з місця позбавлення волі, ніде не працює, що свідчить про його суспільну небезпечність.
За таких обставин суд прийшов до обґрунтованого висновку, що існують ризики того, що ОСОБА_8 може вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню і переховуватися від органів досудового розслідування. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Правильність такого висновку в колегії суддів сумнівів не викликає.
Вищенаведеним спростовується посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що ні слідчим, ні прокурором не доведено, що при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 та дані про його особу, є безпідставними також посилання захисника про обрання останньому запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Тому, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді триманні під вартою його сімейного становища.
Законних підстав для скасування ухвали слідчого судді і постановлення нової ухвали та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за викладеними в апеляційній скарзі доводами захисника, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26 грудня 2013 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4