Справа № 761/4526/17
Провадження № 1-кс/761/2867/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі володільця майна - ОСОБА_3 , представника володільця майна - ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року у справі 761/16649/16-к,-

В С Т А Н О В И В :
09 лютого 2017 року представник володільця майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.05.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 26.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, а саме грошових коштів, які були вилучені під час проведення обшуку та належать ОСОБА_3 в загальній сумі 552 000, 00 гривень, 130071,00 доларів США; 50 230,00 євро та 27500,00 фунтів стерлінгів. Крім того, зобов`язати слідчого першого відділу KP СУ ФР ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві ОСОБА_7 чи іншу будь-яку уповноважену особу відповідного управління фінансових розслідувань ДПІ ГУ ДФС у м.Києві, у провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0000025 від 26.02.2016 року, або особу, у володінні або зберіганні якої перебуває таке майно повернути ОСОБА_3 зазначені грошові кошти.

Клопотання обгрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.05.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 26.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, накладено арешт на майно, а саме на вказані грошові кошти. Разом з тим, зазначає, що жодній особі у кримінальному провадженні № 0000025 від 26.02.2016 року, у томі числі ОСОБА_3 повідомлено про підозру не було, при цьому, грошові кошти ОСОБА_3 які вилучені під час проведення обшуку до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України ніякого відношення не мають, критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України не відповідають, оскільки, предметом досудового розслідування є кримінальне правопорушення вчинене службовими особами ТОВ «Консорціум «НВО «Укргідроенергобуд». Посилаючись на те, що арешт накладено необґрунтовано, просить слідчого суддю скасувати арешт вищевказаних грошових коштів, які були вилучені під час проведення обшуку та належать ОСОБА_3 .

Представник володільця майна та володілець майна у судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримали, просили слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі.

Слідчий в судовому засіданні з приводу скасування арешту заперечував, вказав, що потреба в арешті зазначених грошових коштів не відпала.

Вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вислухавши пояснення представника володільця майна, слідчого та володіяльця майна, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 26.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 04.05.2016 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000025 від 26.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 212 КК України, було накладено арешт на майно, а саме грошові кошти на загальну суму 1276330 гривень, 259 744 доларів США, 77 770 Євро, 27 500 Фунтів Стерлінгів, які були вилучені під час проведення обшуку 27.04.2016 року.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення арешту на майно, а саме грошові кошти на загальну суму 1276330 гривень, 259 744 доларів США, 77 770 Євро, 27 500 Фунтів Стерлінгів, які були вилучені під час проведення обшуку 27.04.2016 року, було те, що дане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто отримане юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України наклав арешт на вказані грошові кошти.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що представником володіяльця майна у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно вказане в клопотанні, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 98, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 04 травня 2016 року у справі 761/16649/16-к, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1