Справа № 487/2708/16-к
Провадження № 1-кп/487/76/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.02.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимого: 20.09.2012 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 15.06.2015 року згідно ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області звільнений умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 15 днів, без реєстрації, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 27.03.2016 року, близько 17 години 00 хвилин, у ОСОБА_5 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Так, знаходячись у вказаному місці у вказаний час, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, що виникли під час сварки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та маючи можливість передбачити їх суспільно-небезпечні наслідки, взяв кухонний ніж та наніс один удар в області тулуба ОСОБА_7 , після чого сварку припинив ОСОБА_8 - брат ОСОБА_5 .

Відповідно до висновку експерта №557 від 11.05.2016 у гр. ОСОБА_7 , мають місце тілесні пошкодження у вигляді синців навколо лівого ока, рани в ділянці правого підребер`я з раньовим каналом, який проникає в праву плевральну-порожнину з пораненням діафрагми та правої легені. Дані тілесні пошкодження: синець навколо лівого ока утворилися від одноразової дії тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею; рана в ділянці правого підребер`я з раньовим каналом, який проникає в праву плевральну порожнину з пораненням діафрагми та правої легені, утворилась від одноразової ударної дії колюче-ріжучим предметом (можливо клинком ножа).

По ступеню тяжкості синець навколо лівого ока відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень; рана в ділянці правого підребер`я з раньовим каналом, який проникає в праву плевральну порожнину з пораненням діафрагми та правої легені відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою загрози для життя.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України взагалі не визнав та суду пояснив, що 27.03.2016 року він знаходився за місцем мешкання ОСОБА_9 по АДРЕСА_2 . Крім нього, у домі були сам ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_10 та його рідний брат ОСОБА_11 . З ранку вони вживали спиртне та неодноразово ходили за спиртними напоями, особисто він випив біля 400 грамів горілки. Десь ввечері, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 почали сваритися, а він почав їх заспокоювати. Тоді ОСОБА_10 вдарив його в обличчя, він вдарив у відповідь і між ними почалася бійка, у ході якої ОСОБА_10 схватив зі столу ніж і обвинувачений змушений був захищатися та відпихнув від себе ОСОБА_10 . В цей момент він побачив, що в руках ОСОБА_9 також знаходиться ніж і останній ним замахується, щоб нанести удар, тому обвинувачений змушений був відпихнути від себе ОСОБА_9 , останній впав і розбив голову. Коли ОСОБА_9 піднявся з підлоги, то в нього з голови дуже текла кров, яка попала на одежу обвинуваченого. В момент конфлікту його брат ОСОБА_8 знаходився у ванній кімнаті і нічого не бачив. Почувши шум і крики брат зайшов до кімнати та припинив сварку. Тоді потерпілий ОСОБА_10 підняв свого светра і сказав, що він його порізав ножем. На тілі ОСОБА_10 він бачив поріз, але крові не було, тому що поріз був давнім, однак попросив брата викликати «Швидку допомогу», а потім вони з братом пішли. Хотів прийти на наступний день та з`ясувати стосунки з ОСОБА_10 , але був затриманий працівниками поліції. Настоює на тому, що саме ОСОБА_10 та ОСОБА_9 хотіли нанести йому ножові поранення, а він лише захищався.

Потерпілий ОСОБА_10 до суду не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, тому відповідно до положень ст. 325 КПК України розгляд справи був проведений без потерпілого.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_10 проживав у нього вдома за адресою АДРЕСА_2 біля двох місяців. Приблизно у кінці березня 2016 року, у вечері, до нього додому прийшов наглядно знайомий ОСОБА_5 та попросився переночувати, на що свідок погодився. На той момент у домі крім самого свідка також був потерпілий. Вони втрьох почали розпивати спиртні напої. На наступний день в ранці знову продовжили розпивати спиртне, тому декілька разів ходили за спиртними напоями. Крім самого свідка, потерпілого та обвинуваченого у домі також був ОСОБА_12 , рідний брат обвинуваченого, який прийшов в цей день. У ході розпивання спиртних напоїв між потерпілим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_5 виникла сварка і свідок хотів їх заспокоїти. Однак, обвинувачений, який раптом став дуже агресивним, вдарив свідка тарілкою по голові, почала сильно йти кров. Побачивши це потерпілий почав заступатися за свідка і тоді обвинувачений наніс йому декілька ударів кулаками в обличчя, а потім схватив зі столу кухонний ніж, яким різали продукти харчування, і правою рукою наніс удар потерпілому в області тулубу, потім ніж відкинув. В момент сварки та нанесення удару потерпілому брат обвинуваченого ОСОБА_8 знаходився у ванній кімнаті, але почувши крики та шум вбіг до кімнати та почав заспокоювати обвинуваченого та інших, а потім вивів обвинуваченого з дому. Десь приблизно через 20 хвилин ОСОБА_8 повернувся і вони разом чекали «Швидку допомогу», яку викликав свідок, оскільки потерпілий ОСОБА_10 почав задихатися. Свідок також вказав, що в момент конфлікту на столі за яким вони сиділи було два ножі, останні потім були вилучені працівниками поліції. Настоює, що особисто бачив як обвинувачений наніс потерпілому ножове поранення, а потім кинув ніж у мийку, а оскільки ніж був у крові, то свідок його помив. В який саме момент вийшов з ванної кімнати брат обвинуваченого ОСОБА_8 і чи бачив він безпосередньо нанесення обвинуваченим ударів потерпілому свідок вказати не зміг.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що був присутнім у якості понятого при проведені слідчого експерименту та складанні відповідного протоколу за участю ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Іншою понятою була сусідка, яку як і його самого, покликав дільничний інспектор поліції. В його присутності вказані особи добровільно надавали пояснення і показували на місці свої дії в момент скоєння злочину. Потім свідок підписав протокол, оскільки ніяких зауважень не мав.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України доводиться також перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_10 від 29.03.2016 року на ім`я начальника поліції Заводського ГУНП в Миколаївській області останній просить прийняти міри до наглядно йому знайомого ОСОБА_14 , який 27.03.2016 року у вечірній час знаходячись за адресою АДРЕСА_2 наніс йому колото-різану рану в області правої легені;

- згідно повідомлення лікаря ЛШМД від 27.03.2017 року ОСОБА_10 був доставлений в ЛШМД з ножовим пораненням грудної клітини;

- даними протоколу огляду місця події від 27.03.2016 року, а саме домоволодіння АДРЕСА_3 ;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.04.2016 року та фото таблицями до нього за участю потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_8 , де останні на місці в присутності понятих розповіли та показали усі обставини, що мали місце 27.03.2016 року за місцем мешкання ОСОБА_9 ;

Відповідно до висновку експерта №105/Ц від 28.04.2016, кров ОСОБА_15 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО. Сліди крові, які виявлено на обох ножах могли походити від особи (осіб), в крові якої (яких) містяться виявлені антигени ОСОБА_16 в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку експерта №283 від 30.03.2016 кров ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В ізосерологічної системи АВО.

Відповідно до висновку експерта №310 від 16.05.2016 на двох джемперах та куртці, представлених на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи АВ, в тому числі ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку експерта №289 від 16.05.2016 на брюках та кофті, представлених на експертизу, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи АВ, в тому числі ОСОБА_10 .

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто спричинення тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Суд критично оцінює покази обвинуваченого про непричетність до вчинення злочину, оскільки вони спростовуються вищевказаними доказами, дослідженими в ході судового слідства, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у суду, та розцінює їх як спробу ОСОБА_5 уникнути відповідальності за скоєне. Крім того, у ході судового розгляду ухвалою суду від 29.12.2016 року слідчому відділу Прокуратури Миколаївської області було доручено перевірку відомостей щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 та його брата ОСОБА_8 недозволених методів ведення слідства з боку співробітників правоохоронних органів, в тому числі Заводського відділу поліції ГУ НПУ в Миколаївській області при розслідуванні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Постановою старшого слідчого відділу управління Прокуратури Миколаївської області від 31 січня 2017 року кримінальне провадження за фактом застосування недозволених методів досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було закрите у зв`язку з відсутністю в діях працівників Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 КК України.

При визначені виду й міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини справи, у відповідності зі ст. 65 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, раніше судимий, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком суду, характеризується негативно та посередньо, перебуває на профобліку в МОНД з 2009 року з діагнозом: зловживання каннабіноїдами, на обліку в МОПЛ № 1 не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 180 від 27.04.2016 року ОСОБА_5 будь-якими психічними захворюваннями не страждав в період скоєння злочину і не страждає на даний час. В період скоєння кримінального правопорушення у нього тимчасових розладів психіки не було, він знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. В період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння і на даний час, він міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. В застосуванні до нього примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , які передбачені ст. 66 КК України, відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , передбаченою ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, обставини справи та особу обвинуваченого, інші обставини, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та з застосуванням положень ст. 71 КК України.

Заявлений прокурором, в інтересах Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, цивільний позов у відповідності зі ст. 1206 ЦК України в сумі 2953,90 грн. з урахуванням обставин справи і поданих доказів, суд вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про речові докази вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 369 - 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.09.2012 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 6 (шість) років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 28.03.2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання, строк його перебування в установі попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Департаменту фінансів Миколаївської міської ради (ГУДСКУ в Миколаївській області, р/р 0003, МФО 826013 ) 2953,90 грн. за лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Речові докази: два паперові конверти в яких знаходяться зразки крові ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , сейф пакети експертної служби НДЕКЦ МВС в м. Миколаєві, в яких знаходяться два кухонні ножі із слідами крові ОСОБА_10 , три сейф пакети експертної служби НДЕКЦ МВС в м. Миколаєві, в який знаходяться два светри темного кольору та джемпер бежевого кольору із слідами крові, п`ять паперових конвертів в яких знаходяться тампони зі змивами крові людини, целофановий пакет в якому знаходяться футболка у смужку білого та жовтого кольору та джинси світло синього кольору зі слідами крові, які усі знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області, у відповідності до п. 9 ст. 100 КПК України знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1