У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21. 10. 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій просив слідчого суддю: зобов`язати СУФР МГУ ДФС - Центральний офіс по роботі з великими платниками повернути власнику ( ОСОБА_4 , код НОМЕР_1 ) тимчасово вилучене в ході обшуку 25.05.2016р. майно, а саме: ноутбук Probook 4740s 2ce245ox7r.

Скарга мотивована тим, що майно належне ОСОБА_4 утримується слідчим без достатньої на те правової підстави.
Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Встановлено, що в провадженні СУФР МГУ ДФС Центрального офісу з обслуговування великих платників (керівник слідчої групи слідчий ОСОБА_5 ) перебуває кримінальне провадження № 0000068 від 01.03.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 212 КК України.
25.05.2016р. співробітниками ДФС було проведено обшук в будинку ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого було складено протокол обшуку.
Обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.05.2016р.
Згідно протоколу обшуку від 25.05.2016р. було вилучено наступні речі, які належать ОСОБА_4 , а саме: ноутбук Probook 4740s 2ce245ox7r.

Вбачається, що вищевказаний ноутбук прямо не був вказаний та описаний із зазначенням індивідуальних властивостей речі в ухвалі слідчого судді від 23.05.2016р., а отже слідчий суддя прямо не надав дозвіл на відшукання саме вище переліченого ноутбуку, а тому, враховуючи що ноутбук не вилучений з обігу, який є власністю ОСОБА_4 - є тимчасово вилученим майном згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України , а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк - заявником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно до п.3 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України .
Відповідно до ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 307 КПК України слідчим суддею за наслідками розгляду скарги на дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора останній може зобов`язати слідчого вчинити певну дію.
Отже, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно положень ч. 1 та ч. 5 ст. 171 КПК України, слідчий, прокурор не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна мають подати до слідчого судді клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої воно вилучено.
Даних про те, що слідчим суддею накладено арешт на тимчасово вилучене майно в судовому засіданні не здобуто.
З огляду на наведене, слідчий суддя приймаючи до уваги, що слідчий з клопотанням про арешт вищезазначеного тимчасово вилученого майна до суду у строки, визначені КПК України не звернувся, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що вищевказане тимчасово вилучене майно утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а відтак права скаржника, як власника майна є порушені і підлягають поновленню відповідно до ст. 169 КПК України.
З огляду на викладене, вищезазначене майно підлягає поверненню його законному володільцю, а скарга підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 168, 171, 236, 303-308 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати СУФР МГУ ДФС - Центральний офіс по роботі з великими платниками повернути власнику ( ОСОБА_4 , код НОМЕР_1 ) тимчасово вилучене в ході обшуку 25.05.2016р. майно, а саме: ноутбук Probook 4740s 2ce245ox7r.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1