№755/9198/16-к
1-кп/755/722/16

ВИРОК
"24" червня 2016 р. м. Київ
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка, Сумської обл., українця, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Охтирського районного суду Сумської обл. від 12 лютого 2003 року за ч.2 ст.289, ст.69,75,104 КК України, вироком Охтирського районного суду Сумської обл. від 17 січня 2005 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357, ст.70,71 КК України, вироком Охтирського районного суду Сумської обл. від 04 квітня 2008 року за ч.2 ст.185 КК України, вироком Охтирського районного суду Сумської обл. від 09 лютого 2011 року за ч.2 ст.289, ст.395, ст.69,70 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі, звільненого 19 січня 2012 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 маючи не зняті і непогашені судимості, 03 квітня 2016 року близько 00 години 30 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , де перебував на запрошення знайомих, помітив мобільний телефон, який належав ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна
Реалізуючи свої злочинні наміри ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає повторно таємно викрав зі столу кухонної кімнати вказаної квартири, мобільний телефон марки «NOMI», моделі «І503», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2000 грн., який належав ОСОБА_7 .
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденими майном розпорядився за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2000 грн.
Крім того, ОСОБА_5 14 квітня 2016 близько 23 години 30 хвилин, знаходячись біля буд. № 31, розташованого по вул. Ентузіастів, в м. Києві, звернув увагу на раніше не знайому ОСОБА_8 , яка йшла по тротуару поруч з вказаним будинком та розмовляла по мобільному телефону. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите повторне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 підбіг з боку до ОСОБА_8 схопив її за шию та сильно штовхнув, внаслідок чого остання впала на землю, а ОСОБА_5 відкрито заволодів мобільним телефоном «MEIZU M2 NOTE», який остання тримала в руці. Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив відносно ОСОБА_8 насильницькі дії, які не є небезпечними для її життя або здоров`я.
Заволодівши чужим майном, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 4160 грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, дав суду показання, які відповідають інкримінованим йому фактичним обставинам кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому і просив суворо його не карати.
Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Інші докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , за згодою учасників судового провадження не досліджувались, в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якого учасникам судового провадження були роз`яснені.
Суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 :
у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно;
у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя або здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.
Дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини справи, дані про його особу, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються посередньо, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово скоював злочини.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття у вчиненні злочинів та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують його покарання, суд не вбачає.
З урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для його виправлення та перевиховання.
Речові докази у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання:
за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 15 квітня 2016 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, ст.3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення у межах даного кримінального провадження (період з 15 квітня 2016 року по строк приведення вироку до виконання з розрахунку 1 дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі).
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді утримання під вартою.
Речовий доказ у кримінальному проваджені мобільний телефон марки «NOMI», моделі «І503» залишити у володінні ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: