Справа № 473/2688/16-к
Номер провадження1-кп/473/17/2017
ВИРОК
іменем України
"02" лютого 2017 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисники обвинувачених за призначенням адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000911 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 16.11.2007 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 14.09.2009 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці; звільнений 24.10.2013 року по відбуттю строку покарання;

був засуджений вироком від 27.09.2016 року Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (Справа № 484/2865/16-к) за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки із застосуванням ст.76 КК України, виконувати самостійно,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Южноукраїнськ Миколаївської області, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжня, має малолітнього сина ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент вчинення злочину була не судима, засуджена вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.12.2016 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі і звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2016 року близько 12.00 в м.Вознесенську, Миколаївської області, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_9 прибули за адресою: АДРЕСА_3 до приміщення торгівельного павільйону Центрального ринку №273 магазину «Мода Спорт». Перебуваючи в приміщенні магазину, ОСОБА_5 з ОСОБА_4 помітили па скляній вітрині кросівки. В результаті чого в останніх виник умисел та корисливий мотив на заволодіння цими кросівками. Користуючись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно. ОСОБА_4 , підійшовши до скляної вітрини заволодів кросівками марки «Хаурачі» модель №318429-111 чорного кольору вартістю 1200 гривень та передав їх ОСОБА_5 , яка в свою чергу одразу, переконавшись що за їх діями ніхто не спостерігає, відкрила поліетиленовий пакет та сховала у нього кросівки. Після нього вказані особи залишили приміщення магазину. Викраденим в такий спосіб майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мали змогу розпорядилися на власний розсуд, проте були затримані працівниками поліції того ж дня на зупинці для маршрутних таксі, що прямують у м.Южноукраїнськ. Внаслідок вчинення кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_10 булу спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1200 гривень, яка повністю відшкодована.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав повністю, щиро каявся у вчиненому і не заперечував обставини, зазначені в обвинувальному акті, та на підставі ст.63 Конституції України відмовився давати показання.

Обвинувачена ОСОБА_5 визнала пред`явлене обвинувачення та пояснила, що вони разом з ОСОБА_4 в м.Вознесенську зайшли до приміщення магазину «Мода-Спорт», звідки викрали чорні спортивні кросівки. Причину своїх дій пояснити не змогла. Зазначила, що на зупинці викрадені ними кросівки були вилучені працівниками поліції. Пізніше вона дізналася, що в приміщенні магазину було відеоспостереження.

Потерпіла ОСОБА_10 до суду не з`явився, надала заяву, в якій просила розглядати провадження в її відсутності, зазначивши, що завдану їй шкоду повністю відшкодовано, претензій матеріального характеру до обвинувачених вона не має, при визначенні покарання просить покластися на розсуд суду. З врахуванням позиції учасників процесу, які не заперечували проти розгляду провадження у відсутності потерпілої, положень ст.325 КПК України суд вважає за можливе за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду та проведення судового розгляду без потерпілого.

Окрім власного визнання обвинуваченими своєї вини, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, також підтверджується фактичними даними, що містяться в письмових доказах, наданих стороною обвинувачення. Так, з протоколу огляду місця події від 20.05.2016 року вбачається, що ОСОБА_4 добровільно видав кросівки чорного кольору з написом білого кольору «Найк».

Також, відповідно до протоколу огляду місця події від 20.05.2016 року було оглянуто контейнер №273 на центральному ринку м.Вознесенська, в якому є стелажі з кросівками, а також було вилучено відеозапис з камери відеоспостереження та електронний носій, який є додатком до протоколу.

Під час досудового слідства потерпіла ОСОБА_10 впізнала за фотознімками обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які 20.05.2016 року були в її магазині, що підтверджується двома протоколами впізнання за фотознімками від 23.05.2016 року. Так само впізнала вказаних осіб і свідок ОСОБА_11 , що також підтверджується двома протоколами від вказаної дати.

Вартість викраденого у потерпілої майна підтверджується висновком товарознавчої експертизи №363 від 10.06.2016 року.

Постановою слідчого від 21.05.2016 року кросівки марки «Хаурачі» модель №318429-111 чорного кольору та відеозапис з камери відеоспостереження на СД-носії були визнані речовими доказами. Згідно з розпискою викрадені кросівки повернуто потерпілій 21.05.2016 року.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, а дії обвинуваченої ОСОБА_5 - за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особи обвинувачених, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, є визнання та усвідомлення своєї вини у вчиненому та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, - судом встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які вину визнали, каялися у вчиненому, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризуються посередньо; раніше судимий та має незняту і непогашену судимість за злочини проти власності, ОСОБА_5 раніше не судима, має сім`ю та малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, обоє не перебувають на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра; відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, а також те, що злочин, який вчинили обвинувачені в силу ст.12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, суд вважає, що їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів можливе у разі призначення їм покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, але із врахуванням даних про особу ОСОБА_5 вважає за можливе застосувати відносно неї звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також враховує, що вироком від 27.09.2016 року Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_4 було засуджено (Справа № 484/2865/16-к) за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2016 року, яким ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнений від відбуття покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням строком на 3 роки із застосуванням ст.76 КК України, - виконувати самостійно. Тому покарання ОСОБА_4 за цим вироком має бути призначено за сукупністю злочинів з огляду на положення ч.4 ст.70 КК України, яка передбачає, що покарання призначається за правилами передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Ця ж норма ч.4 ст.70 КК України має бути застосована і при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , оскільки остання засуджена вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.12.2016 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі і звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, - стягненню з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають витрати за проведення експертизи.

Цивільний позов потерпілою до обвинувачених не пред`являвся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком від 17.09.2016 року Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, яким ОСОБА_4 було засуджено (Справа № 484/2865/16-к) за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців - остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 8 (восьми) місяців позбавлення волі.
Вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03 червня 2016 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки та звільнений від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на 3 роки із застосуванням ст.76 КК України, - виконувати самостійно.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з 29.07.2016 року. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою в період з моменту затримання до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, призначених за цим вироком та вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21.12.2016 року, яким ОСОБА_5 була засуджена за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі і була звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, - остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 2 (два роки) 6 (шість) місяців та покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у рівних частках на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 439 гривен 80 копійок.

Речові докази, а саме: кросівки марки «Хаурачі» модель №318429-111 чорного кольору, передані під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_10 , - залишити останній, як власнику, а диск із записом відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими в той же строк з дня вручення їм копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: