Єдиний унікальний номер:343/780/17
Номер провадження: 1-в/0343/135/17
У Х В А Л А
Іменем України
про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання
18 травня 2017 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи
«Долинський виправний центр «№ 118» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання згідно з вимогами ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 просив подане клопотання задоволити та звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. При цьому пояснив, що 30.11.2015 року він прибув для подальшого відбування покарання у Державну установу «Долинський виправний центр «№ 118». За весь час відбування покаранняпрацевлаштований, до роботи відноситься добросовісно, в квітні 2017 року йому оголошено чергове заохочення. Оскільки він відбув частину покарання, що дає йому право на умовно-дострокове звільнення, протягом відбування покарання у виправних установах дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня, сумлінною поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення, то просить застосувати щодо нього ст. 81 КК України та звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

В судовому засіданні представник адміністрації Державної установи «Долинський виправний центр «№ 118»ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання засудженого не заперечив, вказавши, що ОСОБА_5 відбув встановлену законом частину терміну покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки за весь час відбування покарання у виправному центрі він працює, до роботи відноситься добросовісно, за що отримав 1 заохочення, позитивно характеризується, допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що було накладено 2 дисциплінарні стягнення, однак, на даний час вони погашені у встановленому законом порядку.

Прокурор щодо задоволення даного клопотання заперечила, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_5 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, тому що своєю поведінкою не довів того, що він став на шлях виправлення, оскільки протягом останнього року в Долинському виправному центрі на нього 2 рази накладалися стягнення за вживання та спробу пронесення спиртних носіїв. Просила в клопотанні засудженого відмовити.
Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши долучені до клопотання матеріали, суд вважає, що дане клопотання до задоволення не підлягає, виходячи з наступного:
Відповідно до положень ч.2, п.1 ч.3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а також після фактичного відбуття ним не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості.
Сумлінна поведінка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання, гарною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше тричі судимий, по даній справі засуджений вироком Миколаївського районного суду Львіської області від 12.12.2013 року за ст.ст. 296 ч.1, 70 ч.4, 72 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 28.10.2015 року замінено йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке у виді 2 років 2 місяців 24 днів обмеження волі.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31.12.2015 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбування покарання за правилами ст. 72 КК України час слідування його під вартою з 28.10.2015 року по 31.11.2015 року з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.
Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано за правилами ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк його попереднього ув`язнення з 22.05.2013 року по 25.06.2013 року та з 27.11.2013 року по 13.01.2014 року у строк покарання, призначеного вироками Миколаївського районного суду Львівської області від 22 травня 2013 року та від 12 грудня 2013 року.
Початок відбуття терміну покарання засудженому рахується з 22.05.2013 року; кінець терміну 01.10.2017 року.
В судовому засіданні встановлено, що під час тримання в СІЗО м.Львів засуджений не допускав порушень вимог режиму тримання під вартою, дисциплінарні стягнення не накладалися, заохочення не оголошувалися. Під час відбування покарання у Личаківській ВК № 30 був працевлаштований в майстерні установи, допускав порушення режиму відбування покарання за що було накладено 1 дисциплінарне стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку, оголошено 3 заохочення.
З 30.11.2015 року засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Долинський виправний центр «№ 118», з лютого 2016 року працевлаштований на контрагентському об`єкті «Ромен-Долина», де працює по даний час. За цей час допускав порушення вимог режиму відбування покарання, за що на нього було накладено 2 дисциплінарних стягнення у виді поміщення у ДІЗО на 10 діб,: 24.03.2016 року за вживання спиртних напоїв та 13.09.2016 року за спробу проносу спиртних напоїв на контрагентський об`єкт, які на даний час погашені у встановленому законом порядку; оголошувалося одне заохочення правами начальника відділення СПС.
Таким чином, з огляду на зазначене, коли єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання, суд вважає, що поведінка засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання не є сумлінною, оскільки він неодноразово порушував умови відбування та режим відбування покарання, за що, зокрема, на нього 3 рази накладалися стягнення, 2 з яких в виді поміщення в ДІЗО на строк 10 діб.
Отримання тільки 4 заохочень за більш ніж 4 роки відбування покарання, на думку суду, не свідчить про те, що засуджений сумлінною поведінкою довів своє виправлення.
За таких обставин, враховуючи, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого, чого ОСОБА_5 під час відбування покарання не дотримано, підстав для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не вбачається, а тому в задоволенні його клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання слід відмовити.

На підставі викладеного, ст. 81 Кримінального кодексу України, керуючись ст.ст. 537,539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом семи днів з часу її проголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: