УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/7/12-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія : ст. 383 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю : прокурора ОСОБА_5
апелянта ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляцію ОСОБА_6 на постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 23 березня 2017 року,
ОСОБА_6 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою про відновлення строку на касаційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2008 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2008 року.
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.03.2017 року відмовлено ОСОБА_6 у відновленні строку на касаційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2008 року ухвали апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2008 року.
В постанові суду зазначено, що в заяві про відновлення строку на касаційне оскарження прийнятих по справі рішень ОСОБА_6 посилається лише на те, що у зв?язку перебуванням обвинувального висновку на розгляді у Брусилівському районному суді він не зміг скористатися своїми правами, передбаченим ст. 8 Конституції України.
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_6 подав на неї апеляцію в якій просить скасувати постанову суду та прийняти рішення, яким відновити пропущений строк на оскарження в касаційному порядку постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2008 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2008 року. Посилається на те, що постанова районного суду є необґрунтована, а він не зміг скористатися своїми правами, передбаченим ст.ст. 8, 15 Конституції України.
Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_6 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, міркування прокурора про законність та обґрунтованість постанови суду, перевіривши матеріали справи, та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи видно, що вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 18.02.2014 року ОСОБА_6 був засуджений:
- за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 366 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності посади, пов`язані із виконанням організаційно- розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік та зі штрафом 4250 грн. Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_6 був звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
-за ч. 2 ст. 366 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 1 рік шість місяців та зі штрафом 4250 грн.Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_6 був звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
-за ч. 1 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_6 був звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
-за ч. 3 ст. 358 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_6 був звільнений від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
-за ч. 5 ст. 191 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форм власності посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на 2 роки, з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є власністю ОСОБА_6 .
Провадження по справі в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 364 КК України закрито на підставі ч. 2 ст. 6 КПК України, ст. 5 КК України у зв`язку з декриміналізацією злочинного діяння.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 03.07.2014 року вказаний вирок в частині призначення покарання змінений, застосована ст. 75 КК України та ОСОБА_6 був звільнений від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом першої інстанції за ст. 191 ч.5 КК України з іспитовим строком впродовж двох років.
Як видно з матеріалів вказаної справи постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2008 року було залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на постанову виконувача обов?язки прокурора Житомирської області ОСОБА_7 від 22.08.2008 року про порушення кримінальної справи за ст.ст. 27 ч.4, 366 ч.2, 366 ч.2, 191 ч.5, 27 ч.4, 366 ч.1, 366 ч.1 КК України.
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2008 року апеляція ОСОБА_6 залишена без задоволення, а постанова суду без зміни.
14 лютого 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою про відновлення строку на касаційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2008 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2008 року.
Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 23.03.2017 року відмовлено ОСОБА_6 у відновленні строку на касаційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2008 року та ухвали апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2008 року.
Відмовляючи у відновленні строку на касаційне оскарження прийнятих по справі рішень, районний суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_6 не навів поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження постанови районного суду та ухвали апеляційного суду.
Крім цього, як слідує з постанови судді Верховного Суду України від 02.02.2010 року, якою було відмовлено ОСОБА_6 у витребуванні матеріалів справи, судові рішення які просить переглянути в касаційному порядку ОСОБА_6 (постанова Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2008 року та ухвала апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2008 року) не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Посилання апелянта на те, що постанова районного суду не є мотивована, є безпідставними, оскільки зі змісту постанови видно, що вона є належно обґрунтованою.
Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів
у х в а л и л а:
Апеляцію ОСОБА_6 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 23 березня 2017 року, якою відмовлено ОСОБА_6 у відновлення строку на касаційне оскарження постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 21.11.2008 року ухвали апеляційного суду Житомирської області від 18.12.2008 року, залишити без зміни.
Судді: