АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 177/1621/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/311/К/17 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 11 травня 2017 року апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0000195 на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000195 від 29.03.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України повернуто керівнику Криворізької місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків.
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачна ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Як убачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000195 від 29.03.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України повернуто керівнику Криворізької місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків.
В ухвалі суд зазначив, що прокурором порушені вимоги КПК України, що унеможливлює розгляд кримінального провадження у суді.

В обгрунтування повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив,що в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті належним чином не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими у зв`язку з чим пред`явлене обвинувачення є неконкретним.
Зокрема, органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.1 ст. 366 КК України за ознаками службове підроблення, тобто складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
В той же час у викладених в обвинуваченні фактичних обставин злочину відсутні посилання на обов`язкові для даного складу злочину ознаки його об`єктивної сторони такі, як час та місце скоєння злочину.
Крім того, одні й ті ж дії обвинуваченої кваліфіковані в обвинувальному акті як складання та як внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тоді як такі діяння є альтернативними різними по своїй суті. Складання неправдивих офіційних документів це повне виготовлення документу, який містить інформацію, що не відповідає дійсності, тоді як внесення до таких документів завідомо неправдивої інформації означає включення інформації, яка цілком або частково не відповідає дійсності, до справжнього офіційного документа.
Разом з тим, згідно вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні обов`язковому доказуванню підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження.
Беручи до уваги, що відсутність в обвинувальному акті обвинувачення, сформульованого відповідно до вимог ч. 1 ст.91 КПК України, якою визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та диспозицій ч. 1 ст.366 КК України, не може бути усунута під час судового розгляду, так як відповідно до вимог ст.337 КПК України судовий розгляд може здійснюватися лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Суд обгрунтовуючи рышення посилаеться на п.1 ч.3 ст.42 КПК України, рішення Європейського суду з прав людини та ст.9 КПК України
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Криворізького районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.04.2017 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000195 від 29.03.2016 року відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України прокурору; Призначити новий розгляд у суді першої інстанції обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000195 від 29.03.2016 за обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала суду підлягає скасуванню відповідно до ст.ст. 409, 411, 412, 413 КПК України, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.

На думку прокурора судом першої інстанції не дотримано вимог ст. 370, п.2, 3 ч. 1 ст. 372 КПК України

Під час підготовчого судового засідання судом було з`ясовано, що обвинувачена дійсно підписувала табелі обліку робочого часу, ставила на них свій підпис та передавала його керівнику Кіровської сільської ради для затвердження, що узгоджується з положення диспозиції ст. 366 КК України, що є фактичним складанням та видачею службового документу.

Посилання суду на той факт, що в обвинувальному акті не зазначено форму вини, мотив і мету злочину, розмір завданої шкоди також не відповідають дійсності.

Так, відповідно до обвинувального акту зазначено конкретний час (в період з 02.02.2013 по 31.10.2015), зазначено форму вини (маючи прямий умисел). При цьому мета та розмір завданих збитків не є обов`язковими ознаками даного складу кримінального правопорушення, а тому посилання на їх відсутність є явно необґрунтованими.

Таким чином, беручи до уваги, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення відповідає вимогам ст. 291 КПК України, обвинувальний акт містить всі ознаки складу кримінального правопорушення, а також в якому викладені всі фактичні обставини вчиненого діяння, суд фактично вийшов за межі наданих йому повноважень, визначених у ст. 291 КПК України.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора на підставах зазначених в апеляційній скарзі прокурора, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Обвинувачна ОСОБА_6 не заперечувала проти апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження надані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні може прийняти рішення про повернення обвинувального акту у випадку, якщо останній не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо він містить положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; він не підписаний слідчим (крім випадків, коли прокурор склав самостійно) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки, тощо.

Аналізуючи з урахуванням доводів апеляційної скарги підстави, з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинувачену за ч.1 ст.366 КК України був повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що не є належними та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та містить усі відомості, передбачені зазначеною нормою закону, у тому числі в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення, а також інші відомості, що зазначені в ч.2 ст. 291 КПК України.

При цьому, висновки суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті не зазначено форму вини, мотив і мету злочину, також не відповідають дійсності так як, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченої у його вчиненні, викладено чітко і конкретно.
Наведені в обвинувальному акті фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
З огляду на це конкретність викладення фактичних обставин у даному провадженні, а отже, і обвинувачення не викликає сумнівів.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що відповідно до ст.338 КПК України, з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.

Таким чином, у разі виявлення зазначених в ухвалі суду обставин під час судового розгляду кримінального провадження, прокурор в змозі змінити обвинувачення та виправити виявлені недоліки.

Тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2017 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000195 від 29.03.2016 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України повернуто керівнику Криворізької місцевої прокуратури №3 для усунення недоліків - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції .

Запобіжний захід не обирався.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення .

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4