1-кс/755/4812/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2016 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009335 від 31 травня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.289 КК України,

встановив:
24 листопада 2016 року слідчий Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, в кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009335 від 31 травня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.289 КК України.

Клопотання погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що 05 квітня 2014 року приблизно о 10 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Березняківська 14, ОСОБА_5 під розписку надала у користування належний їй на праві власності автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель BORA, 2001 року випуску, білого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , 1979 року народження, який автомобіль не повернув та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в якості потерпілої ОСОБА_5 пояснила, що дійсно вона передала у користування, автомобіль марки «VOLKSWAGEN BORA», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить їй на праві власності, ОСОБА_6 в оренду на усній домовленості, що засвідчує розписка останнього. В даній розписці вказано, що ОСОБА_6 зобов`язується сплачувати грошові кошти за користування автомобілем марки «VOLKSWAGEN BORA», д.н.з. НОМЕР_2 та в подальшому повернути його в належному стані. Однак в подальшому ОСОБА_6 умови усної домовленості не виконав та автомобіль не повернув, як стало пізніше відомо розпорядився на власний розсуд.

Також допитана ОСОБА_5 повідомила, що ніяких генеральних довіреностей на будь чиє ім`я з правом зняття із обліку та продажу належного їй автомобіля марки VOLKSWAGEN, модель BORA, 2001 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , вона не надавала.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що ОСОБА_5 це його дружина та він був присутнім під час того як вона давала в користування автомобіль ОСОБА_6 , та коли останній пропав разом із автомобілем та перестав виконувати умови домовленості. ОСОБА_7 розпочав шукати даний автомобіль своїми зусиллями, йому стало відомо що на підставі генеральної довіреності даний автомобіль був знятий із реєстрації в Києво-Святошинському МРЕО та зареєстрований на іншу особу. А саме даний автомобіль було зареєстровано в Вільшанському МРЕО в Кіровоградській обл. із д.н.з. НОМЕР_3 на ОСОБА_8 , який проживає с. Іллічівка, Голованівський р-н., Кіровоградська обл. Після чого ОСОБА_7 поїхав за місцем реєстрації автомобіля та був свідком того, що даний автомобіль дійсно знаходиться за адресою реєстрації.

В ході досудового розслідування було встановлено, що дійсно 16.04.2014 року Києво-Святошинським РЕВ ДАІ, було знято з обліку для реалізації автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель BORA, 2001 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , на підставі генерального доручення виданого приватним нотаріусом ОСОБА_10 , № ВТР 709088, від 15.04.2016 року.

В подальшому у приватного нотаріуса ОСОБА_10 було вилучено оригінал генеральної довіреності № ВТР 709088 завірену 15.04.2016 року та копії документів на підставі яких видавалось доручення (копії паспортів громадянина України). При візуальному огляді було одразу помітно, окрім іншої фотографії та серії, копія паспорта, яка була надана до нотаріусу від імені ОСОБА_5 , не відповідає розмірам оригіналу паспорта та із двох сторін листа А4 різні розміри копії паспорта.

В ході подальшого досудового розслідування було проведено почеркознавчу експертизу, а сама по підпису в генеральному дорученню виданого приватним нотаріусом ОСОБА_10 , № ВТР 709088, від 15.04.2016 року. Згідно висновку експерта 50/тдд від 30.03.2015 року, підписи та рукописи в документі виконані не ОСОБА_5 .

Окрім цього особа, яка придбала даного автомобіля ОСОБА_8 будучи допитаним, вказує що йому було передано до даного автомобіля свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, в якому було вказано що власником являється ОСОБА_5 , однак при купівлі даного автомобіля продавець (невстановлена особа, оскільки автомобіль було знято з реєстрації ОСОБА_9 , а при впізнанні по фотознімках ОСОБА_8 не впізнав його на фото). Також продавець повідомив, що автомобіль належить, його батькові, хоч в свідоцтві було чітко зазначено, що власником являється ОСОБА_5 , що викликає сумніви у правдивості показів ОСОБА_8 . Також було встановлено, що автомобіль було зареєстровано в Вільшанському МРЕО в Кіровоградській обл. із д.н.з. НОМЕР_3 на ОСОБА_8 на підставі довідки рахунок серії ВІА №168881, що була видана ТОВ «Азимут», яку він отримав від продавця автомобіля в особистій присутності її оформлення.

В подальшому було отримано відповідь з ТОВ «Азимут», на підставі яких саме документів видавалась довідка рахунок серії НОМЕР_4 , де було надано копію паспорта ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що підтверджує той факт, що автомобіль ОСОБА_8 мав придбати у ОСОБА_9 , однак він його при проведенні впізнання по фотознімках не впізнав, що знову доводить сумнів достовірності показів ОСОБА_8 .

Також в ході досудового розслідування, автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель BORA, 2001 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 було визнано речовим доказом.

На даний час виникла потреба в накладенні арешту на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель BORA, 2001 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 .

Вислухавши доводи слідчого, якими вона обґрунтовує клопотання, дослідивши надані копії документів, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки незастосування заборони на відчуження, розпорядження та користування майном, може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 131, 170-175, 369 КПК України, -

ухвалив:
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель BORA, 2001 року випуску, бежевого кольору, шасі (кузов, рама) НОМЕР_1 , що на даний час знаходиться у користуванні ОСОБА_8 , який проживає с. Іллічівка Голованівський р-н., Кіровоградська обл. та заборонити розпоряджатись будь яким чином чи використовувати даний автомобіль.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: