Справа № 302/989/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2017смт. Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

в особі суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник - адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , гр.України, з професійно технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
04.10.2016 р. біля 20 год., водій ОСОБА_6 , керуючи ввіреним йому технічно-справним транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки "Volkswagen" моделі "Passat В-4" реєстраційний номер країни Польща НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі "Буштино-Колочава-Н.Ворота", зі сторони с.Негровець Міжгірського району Закарпатської області у напрямку смт.Міжгір`я Закарпатської області та проїжджаючи ділянку дороги в с.Синевир Міжгірського району, біля будинку № 1224, де на дорозі відсутня дорожня розмітка та по краях з обох сторін наявні узбіччя та мокре асфальтно-бетонне покриття дороги , у нічний час, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, діючи самовпевнено та самонадіяно, перед роз`їздом із зустрічним транспортним засобом, легковим автомобілем марки "Тойота", не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, чим самим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , 1942 р.н., яка перебуваючи у легкому ступеню алкогольного сп`яніння, йшла проїжджою частиною дороги, ближче до правого узбіччя у попутному йому напрямку, в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому основи та склепіння черепа, крововиливу в головний мозок, забою головного мозку, розривів обох легень, множинних переломів ребер, закритих переломів правої і лівої гомілки множинних синців на шкірних покривах нижніх кінцівок, саден на шкірних покривах крила носа, правої сідничної ділянки. Всі вищевказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізмі дії, якими могли бути виступаючі частини кузова легкового автомобіля. Дані тілесні ушкодження виникли прижиттєво і у відповідності до наказу № 6 МОХ України від 17.01.1995 року "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" п.2.1.3 (а,б,в, г,д) і кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження. Отримані тілесні ушкодження ОСОБА_8 , а саме поєднана тупа травма грудної клітки та голови, яка призвела до крововиливу в головний мозок, перелом основи та склепіння черепа, розрив легень, які привели до масивної внутрішньої кровотечі та шоку, який і став безпосередньою причиною смерті останньої. Враховуючи характер та кількість вищевказаних тілесних ушкоджень малоймовірно, що потерпіла мала шанси вижити після надання їй своєчасної медичної допомоги, що підтверджено і висновком судово-медичної експертизи № 52 від 31.10.2016 року.

Таким чином, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.1.3;1.5; 12.2; 12.3; 19.3; 2.10 "а", "б","в". "г", "ґ " ,"д","е" ПДР України, якими визначено:

1.3. учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих ПРавил, а також бути взаємно ввічливими;

1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

12.2 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

12.3 у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

19.3 у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію . Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення;

2.10 у разі причетності до ДТП водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишитися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог п.9.10 цих ПРавил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в пп. "г" п.2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу ( з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про ДТП орган чи підрозділ поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників поліції;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди.

Невиконання водієм ОСОБА_6 вказаних вимог п.п. пп.1.3; 1.5; 12.2; 12.3; 19.3; 2.10 "а", "б","в". "г", "ґ " ,"д","е" ПДР України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з наступившими наслідками дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої померла громадянка ОСОБА_8 ..

Обвинувачений ОСОБА_6 встановлені обставини, а також вину за пред`явленим обвинуваченням, передбаченим ст.286 ч.2 КК України, визнав повністю і показав таке. 04.10.2016 р. ввечері біля 20 год. в темну пору він керував указаним автомобілем у с.Синевир, їхав в напрямку смт.Міжгір`я зі швидкістю 50-60 км/год. Видимість дороги була поганою і в указаному в обвинувальному акті місці під час роз`їзду із зустрічним автомобілем, фари якого засліпили ОСОБА_6 , від відчув як правою частиною зачепив пішохода. ОСОБА_6 пригальмував і побачив, що зустрічний автомобіль зупинився, сильно злякався і поїхав у напрямку смт.Міжгір`я, сховав автомобіль і через два дні з`явився в поліцію, одержавши по телефону від знайомого інформацію, що збита ним особа померла. Обвинувачений також показав, що до події не вживав алкоголь, має фактичний водійський стаж з часу придбання авто один рік, водійське посвідчення отримав чотири роки тому. Свої дії пояснив тим, що не помітив пішохода, у темну пору доби, який йшов у напрямку руху по проїзній частині дороги посередині смуги руху його автомобіля. Обвинувачений розкаявся у вчиненому і запевнив, що згідний понести покарання, призначене судом. Запевнив, що вживатиме заходів для відшкодування шкоди потерпілим за їх вимогами.

Потерпілі ОСОБА_9 і ОСОБА_10 показали, що про загибель ОСОБА_8 (їх матері і бабусі) вони дізнались від односельчан через 1 годину після події. На місці ДТП вони бачили тіло ОСОБА_8 , її взуття і речі на тротуарі, а розбите скло і дзеркало зовнішнього виду від автомоблія біля тротуару. Тому вважають, що наїзд на потерпілу мав місце на тротуарі, бо гальмівного шляху не було. Просять узяти до уваги, що обвинувачений зник з місця ДТП і з`явився в поліцію коли зрозумів, що його викрили. Потерпілі вважають, що обвинувачений має бути покараний реально до позбавлення волі на строк, запропонований прокурором, і повідомили про те, що подали в справу цивільний позов.

Свідок ОСОБА_11 показав, що 04.10.2016 р. ввечері в темну пору доби біля 20 год. їхав у с.Синевир на власному авто і під час роз`їзду з зустрічним автомобілем помітив, що цей автомобіль збив жінку, яка йшла у напрямку руху цього автомобіля, а йому на зустріч по проїздній частині дороги на смузі руху зустрічного авто. Свідок повідомив, що відразу зупинився, помітивши, що зустрічний автомобіль після наїзду на пішохода пригальмував, а потім поїхав, передзвонив по телефону в поліцію на 102, а його знайомий на 103 . Свідок ОСОБА_11 також повідомив, що швидкість зустрічного автомобіля була в межах не більше 60-70 км/год, а видимість на дорозі в цей час була обмежена із-за темної пори доби та не ввімкненого вуличного освітлення.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 52 від 31.10.2016 р. смерть ОСОБА_8 настала від поєднаної тупої травми голови і грудної клітки, яка призвела до крововиливу в мозок, перелому основи та склепіння черепа, розривів легень, які призвели до масивної кровотечі і шоку , що і стало безпосередньою причиною смерті. Ці тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля з пішоходом з послідуючим відкиданням тіла на транспортний засіб та дорожнє покриття. Указані тілесні ушкодження виникли прижиттєво, кваліфікуються як тяжкі згідно з п.2ю1.3 (а,б, в,г, д) Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень і мають причинний зв`язок із настанням смерті та вкладаються в строк події, яка мала місце 04.10.2016 р. За цим же висновком експерта в момент отримання тілесних ушкоджень потерпіла знаходилась у вертикальному або близькому до нього положенні, а первинний контакт автомобіля із потерпілою в момент зіткнення мав місце в задню поверхню лівого стегна. Окрім вищезазначених ушкоджень у потерпілої при дослідженні трупа виявлено і такі тілесні ушкодження: множинні переломи ребер, закриті переломи правої та лівої гомілки, множинні синці на шкірних покривах кінцівок, садна на шкірних покривах крила носа і правої сідничної ділянки.

Згідно висновку № 2059 судово-токсикологічного дослідження в крові від трупа гр. ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт 1,00 %, що стосовно живих осіб відноситься до легкого ступеня алкогольного сп`яніння.

За висновком судово-медичного експерта малоймовірно, що потерпіла могла б вижити після надання своєчасної медичної допомоги.

Згідно протоколу огляду місця події ДТП і план-схеми та фототаблиць складених 04.10.2016 р. з 20 год.40 хв. до 22 год.07 хв., у с.Синевир на узбіччі (тротуарі) і дорозі навпроти будинку № 1224 виявлено труп жіночої статі на відстані 3 м. від огорожі та 1 м від лівого кута гаражного приміщення, а також жіночі туфлі, пакет з речами, ушкоджену жіночу брошку, уламки скла від фари автомобіля, моторчик до електродзеркала автомобіля, пластмасові частини до такого дзеркала на відстанях від 11 до 40 м від гаража в обидва боки на тротуарі, що прилягає до дороги і дорожньому покритті до тротуару. Указані речі, вилучені з місця ДТП, визнані речовими доказами.

Зідно висновку судової автотехнічної експертизи № 519 автомобіль марки ""Volkswagen" моделі "Passat В-4" з реєстраційним номером Республіки Польща, яким керував ОСОБА_12 в момент ДТП, був технічно справним.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 537 водій автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Passat В-4" ОСОБА_6 в дорожній ситуації, яка призвела до ДТП мав діяти згідно вимог пунктів 12.2,12.3 і 2.10 (а) Правил дорожнього руху України, а пішохід ОСОБА_8 мала діяти згідно вимог п.4.1 цих Правил. Повний зупиночний шлях автомобіля у зафіксованих дорожніх умовах становив відстань 42,6-52,4 м. Водій цього автомобіля мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб до місця наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом екстренного гальмування з моменту вчинення йому небезпеки для руху. З технічної точки зору причиною вчинення ДТП стали, обставини, за якими водій ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для руху не вжив заходів до своєчасного застосування екстренного гальмування. Цей висновок експертизи проведений на основі відомостей здобутих слідчим експериментом на досудовому розслідуванні з участю ОСОБА_6 як свідка, протокол я якого досліджено в суді і неоспорено стороною захисту.

Оцінивши вищевстановлені обставини і зазначені докази в сукупності, у тому числі покази обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 є винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

За вчинений злочин, обвинувачений підпадає покаранню.

Обираючи покарання, передбачене санкцією ст. 286 ч.2 КК України, суд зважає на таке.

Обставин, які б обтяжували покарання не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання ним вини, щире розкаяння, з`явлення із зізнанням, сприяння розкриттю злочину.

Суд, бере до уваги особу винуватого, який раніше не судився, характеризується з місця проживання позитивно, постійного місця праці не має, живе з тимчасових заробітків, раніше не судився і не вчиняв правопорушень, не одружений, утриманців не має.

Суд відмічає характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, який законом віднесений до тяжких злочинів, з необережною формою вини, наслідком якого є смерть людини.

Відомості про особу обвинуваченого, обставин справи, його поведінка відразу ж після вчинення злочину, наслідки такого переконують суд у тому, що він заслуговує покарання у виді реального позбавлення волі. Визначаючи строк цього покарання, суд бере до уваги те, що обтяжуючих покарання обставин не встановлено, судом визнано пом`якшуючу покарання обставину. Окрім цього, за обставинами справи потерпіла пішохід ОСОБА_8 порушила обов`язок, передбачений п.4.1 ПДР України, а саме вимогу рухатись по тротуару , а в разі його відсутності або неможливості рухатися по ньому - по краю проїзної частини на зустріч руху транспортних засобів. З обставин справи видно, що ОСОБА_8 до ДТП вживала спиртне і була в стані алкогольного сп`яніння і належно зазначені вимоги ПДР України не виконала.

Суд відхиляє позицію потерпілих і що ОСОБА_8 до ДТП ймовірно рухалась по тротуару, бо труп було виявлено на тротуарі, а не на проїзжій частині, бо таке є припущенням і повністю спростовано матеріалами справи (показами свідка ОСОБА_11 , обвинуваченого, висновками експертиз, протоколом огляду місця події, виявленням речових доказів , за якими зіткнення автомобіля з пішоходом мало місце на смузі руху автомобіля справа в напрямку руху авто на проїзжій частині правою частиною автомобіля (правою фарою) з відкиданням тіла збитого пішохода на лобове скло, яке ушкоджене на автомобілі, зіткненням тіла з правою частиною автомобіля, де розміщено праве зовнішнього виду дзеркало, що виявлено ушкодженням.

Отже, порушення правил дорожнього руху пішоходом частково сприяло вчиненню ДТП і таке слід узяти до уваги.

Викладені мотиви, обставини та обгрунтування дають суду підстави призначити ОСОБА_13 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений ст. 286 ч.2 КК України.

З урахуванням того, що ОСОБА_6 допустив порушення кількох вимог пунктів ПДР України та обставин його поведінки відразу ж після ДТП. Йому слід призначити і додаткове покарання у виді позбавленя права керування транспортними засобами на два роки.

Оскільки потерпілі про подання цивільного позову в справу повідомили на стадії судових дебатів, а позовну заяву передано в суд через канцелярію суду тільки 30.01.2017 р., цей позов підлягає залишенню без розгляду згідно з вимогами ст.128 ч.1 КПК України з роз`ясненням потерпілим вимог ст. 128 ч.7 КПК України.

Судових витрат до стягнення не заявлено.

Речові докази:

- одяг і взуття з трупа ОСОБА_8 - підлягають поверненню потерпілим за їх заявою, а в разі неподання такої у встановлені строки - знищенню;

- ушкоджені деталі до автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Passat В-4" підлягають знищенню.

Накладений арешт на легковий автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Passat В-4" на підставі ст. 174 ч.4, ст.100 КПК України, слід скасувати, а автомобіль повернути володільцеві.

Строк дії запобіжного заходу домашній арешт, обраний на досудовому розслідуванні сплив 31.12.2016 р. Прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу для ОСОБА_6 у виді тримання під вартою. З огляду на обране судом покарання, відсутність відомостей про хворобу засудженого, відсутність у нього сім`ї і утриманців, постійного місця праці таке клопотання підлягає задоволенню, бо є небезпека, що ОСОБА_6 може переховатись з метою ухилення від відбуття покарання, оскільки належні йому паспорти громадянина України і для виїзду за кордон не вилучались і не здані на відповідне зберігання.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України , і призначити покарання у виді позбавлення волі на три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами усіх видів на строк два роки.

Обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, з визначенням строку дії цього запобіжного заходу 60 днів з моменту взяття під варту, з дати згідно з протоколом його затримання.

Речові докази, які зберігаються у Міжгірському відділенні поліції:

- з трупа ОСОБА_8 - одяг і взуття (речі) з трупа ОСОБА_8 повернути за заявою потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , а в разі неподання таких заяв у встановлені строки, - знищити;

- ушкоджені деталі від автомобіля марки "Volkswagen" моделі "Passat В-4" ,- знищити.

Скасувати арешт на легковий автомобіль марки "Volkswagen" моделі "Passat В-4" реєстраційний номер країни Польща НОМЕР_1 , темного синього кольору, який належить ОСОБА_14 , і за довіреністю використовується ОСОБА_6 , - повернути володільцеві або уповноваженій особі за довіреністю чи іншим документом.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування 50 тис. грн. матеріальної шкоди і 150 тис. моральної шкоди залишити без розгляду. Роз`яснити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що вони мають право пред`явити такий позов в порядку цивільного судочинства.

Апеляційну скаргу на вирок суду може бути подано в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 30 днів з дня проголошення, а ОСОБА_6 , який тримається під вартою ,- в той же строк з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу строку його оскарження, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після винесення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1