Номер провадження: 11-кп/785/198/17
Номер справи місцевого суду: 505/3348/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участю прокурора: ОСОБА_6

підсудного: ОСОБА_7

і адвоката: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією прокурора Котовської місцевої прокуратури на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2016 року.

Цім вироком засуджено:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гидерим, Котовського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.07.2011 року за ст. 186 ч. 3, 395 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі, звільнений 21.01.2016 року за відбуттям терміну покарання,

- за ст. 186 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до позбавлення волі строком три роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано ОСОБА_7 час його попереднього ув`язнення з 15.07.2016 року по 10.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_7 засуджено за то, що 13.07.2016 року, приблизно о 01 годині, маючи умисел на скоєння грабежу з метою заволодіння чужим майном, реалізуючи свій намір, прибув до домоволодіння, що належить ОСОБА_9 , розташованого в с. Липецьке Подільського району Одеської області де шляхом демонтажу скла дверної рами проник до будинку і шляхом психологічного тиску на потерпілу, подавив її наміри на супротив, відкрито заволодів її майном і грошима на загальну суму 2 256 грн.
В апеляції прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи, просить скасувати вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі винного, ухвалити новий вирок, призначив йому покарання без застосування ст. 69 КК України, у вигляді 4 років і 6 місяців позбавлення волі. Крім того визнати обтяжуючими обставинами вчинення злочину стосовно особи похилого віку та рецидив злочину.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, на підтримку доводів апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, та надавши ОСОБА_7 останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та правильність кваліфікації її дій за ч. 3 ст. 186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до положень ст.404 КПК України апеляційним судом не переглядаються.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання:
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КПК України, щопередбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КПК України;

2) відповідно до положень Загальної частини КПК України;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які піддягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Апеляційний суд вважає, що вказані вимоги кримінального Закону судом першої інстанції були виконані але не в повному обсязі.

Так дійсно у вироку не вказано обставин які обтяжують покарання, такі як вчинення злочину стосовно особи похилого віку та рецидив злочину.

Що стосується рецидиву злочину, то колегія суддів вважає, що районний суд обґрунтовано не вказав на нього як на обставини які обтяжують покарання, бо повторність включена в кваліфікуючий признак скоєного злочину.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілої ОСОБА_9 більше 80 років і тому апеляція прокурора в частині не врахування факту що злочин вчинено стосовно особи похилого віку, колегія суддів вважає обгрутованою.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував в якості обставин, які пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, повне визнання вини, відшкодування шкоди та наявність тяжкого захворювання туберкульозу легень у фазі інфільтрації, дав цим обставинам належну оцінку в результаті чого дійшов висновку про можливість призначити йому покарання за ч. 3 ст. 186 КК України нижче від найнижчої межі із застосуванням ст. 69 КК України.

Апеляційний суд вважає, що призначене покарання, в повній мірі відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, є справедливим, достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, в зв`язку з чим не вбачає підстав для призначення більш суворого покарання.

Враховуючи наведене та те, що вирок відносно ОСОБА_7 судом першої інстанції ухвалено з дотриманням кримінального та кримінального процесуального законодавства, у тому числі і приймаючи до уваги, що злочин скоєно в відношенні потерпілої похилого віку, підстав для його зміни через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі підозрюваного внаслідок м`якості відсутні, то апеляційна скарга прокурора, в цій частині, задоволенню не підлягає.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, який набрав чинності 24 грудня 2015 року, внесені зміни до ч.5 ст.72 КК України та передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
Апеляцію прокурора Котовської місцевої прокуратури частково задовольнити.
Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10.12.2016 року в відношенні ОСОБА_7 , змінити.

Доповнити мотивувальну частину вироку вказівкою про визнання обставиною що обтяжує покарання вчинення злочину відносно людини похилого віку.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зарахувати ОСОБА_7 час його попереднього ув`язнення з 15.07.2016 року по 02.02.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженим - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3