Номер провадження: 11-кп/785/27/17
Номер справи місцевого суду: 523/5525/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
31.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілого - ОСОБА_7 ,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
обвинуваченої - ОСОБА_10 ,
розглянувши заявлений головуючим суддею ОСОБА_2 самовідвід, при перегляді вироку Київського районного суду м. Одеса від 09.06.2016 року, відносно ОСОБА_10 , яким остання засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 та ч.4 ст.191 КК України,-

встановив:
Під час розгляду кримінального провадження головуючий у справі - суддя ОСОБА_2 заявив самовідвід від розгляду апеляційних скарг учасників кримінального провадження на вирок Київського районного суду м. Одеси, постановленого відносно обвинуваченої ОСОБА_10 .

В обґрунтування заявленого самовідводу суддя ОСОБА_2 послався на те, що у потерпілого ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 , виникли сумніви про існування обставин, які викликають сумніви в його неупередженості щодо результатів розгляду апеляційної скарги потерпілого, що обумовлено неодноразовими безпідставними заявами про відвід головуючого судді ОСОБА_2 , суддя розцінює як тиск на нього.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, потерпілого та його представника, які підтримали заявлений головуючим самовідвід; прокурора, обвинувачену та її захисника, які послалися на відсутність підстав для задоволення самовідводу, колегія суддів вважає про існування підстав для прийняття самовідводу головуючого у справі - судді ОСОБА_2 , виходячи з наступного.

У відповідності до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Як свідчать заяви про відвід головуючого судді ОСОБА_2 , у потерпілого ОСОБА_7 та його представника - адвоката ОСОБА_8 існує впевненість про упередженість судді ОСОБА_2 . При цьому потерпілий та його представник посилаються на те, що суддя ОСОБА_2 не має права приймати участь у апеляційному провадженні по перегляду вироку районного суду, оскільки він входив до складу колегії суддів апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яка своєю ухвалою закрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про відмову в задоволенні клопотання про обрання відносно обвинуваченої ОСОБА_10 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню, в зв`язку з тим, що вказана ухвала районного суду у відповідності до вимог ч.2 ст.392 КПК України, не підлягала оскарженню. Також потерпілий та його представник неодноразово вказували на невжиття головуючим суддею ОСОБА_2 заходів, направлених на запобігання обвинуваченій у затягуванні судового розгляду. З цих мотивів в судовому засіданні апеляційного суду 31.01.2017 року потерпілим та його представником головуючому судді ОСОБА_2 двічі заявлялися відводи, які не були задоволенні колегією суддів, з підстав їх необґрунтованості.
Пояснюючи свою позицію щодо заявленого самовідводу суддя ОСОБА_2 розцінює такі дії потерпілого та його представника тиском на нього з метою отримання за розглядом апеляційних скарг бажаного їм результату та затягування розгляду справи з метою примусити його відмовитися від розгляду справи.
За таких умов суддя ОСОБА_2 вважає, що подальша його участь в апеляційному перегляді вироку районного суду, за наявності такої позиції потерпілого та його представника, в подальшому може поставити під сумнів будь-яке прийняте апеляційним судом рішення, а заявлення відводів потерпілим та його представником може завадити апеляційному суду виконати вимоги ст.28 КПК України та забезпечити розумність розгляду справи, що буде суперечити завданням кримінального провадження.
Вирішуючи питання щодо прийняття заявленого суддею ОСОБА_2 самовідводу з наведених ним підстав, апеляційний суд виходить з того, що самовідвід судді є попередженням виникнення у сторін судового провадження сумнівів у неупередженості судді ОСОБА_2 щодо результатів розгляду апеляційних скарг під його головуванням, а також враховує наступне.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. (далі Бангалорські принципи), неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Відповідно до п. 2.5. застосування цінності 2 принципу «Неупередженість» Бангалорських принципів, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

В даному випадку апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) щодо тлумачення понять «незалежний», «безсторонній» та щодо визначення критеріїв неупередженості (безсторонності): суб`єктивний та об`єктивний.

ЄСПЛ у рішенні у справі ««Агрокомплекс» проти України» (рішення від 06.10.2011 р., заява № 23465/03) зазначив: «… незалежність та неупередженість судів, із об`єктивної точки зору, вимагає, щоб кожен окремий суддя був вільним від неналежного впливу».

Колегія суддів вважає, що в даному випадку головуючий суддя ОСОБА_2 прийнявши рішення про самовідвід з мотивів необґрунтованого та цілеспрямованого тиску на нього, переслідує одну ціль - виконання апеляційним судом приписів ст.ст. 2, 7, 28 КПК України, забезпечення виконання завдань кримінального провадження, законність та розумність строків розгляду справи.

Враховуючи те, що потерпілий та його представник в своїх заявах про відвід головуючого судді ОСОБА_2 категорично стверджують про упередженість судді, що на переконання колегії суддів є безпідставним, але неодноразові заявлені відводи потерпілим та його представником судді ОСОБА_2 тягнуть за собою неможливість розглянути справу по суті та фактично створюють передумови до порушення розумних строків розгляду справи, а зазначені суддею мотиви заявленого самовідводу, в даному конкретному випадку, у разі подальшої участі судді ОСОБА_2 в розгляді апеляційної скарги по даному провадженню, з точки зору стороннього спостерігача, можуть бути розцінені як його упередженість, апеляційний суд вважає за можливе прийняти заявлений самовідвід.

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 КПК суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому ч.3 ст.35 цього Кодексу.
З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 76, 81, 82, 376 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Прийняти заявлений у справі №11-кп/785/27/17 самовідвід головуючого судді ОСОБА_2 .

Матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами на вирок Київського районного суду м. Одеса від 09.06.2016 року відносно ОСОБА_10 - передати до канцелярії апеляційного суду Одеської області для виконання вимог ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С удді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4