Cправа № 700/490/17
Провадження № 1-кс/700/62/17
"20" липня 2017 р. Слідчий суддя Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка справу за скаргою адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого і прокурора,
Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з скаргою в якій просить визнати дії прокурора Лсянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і старшого слідчого Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 бездіяльними.
Припинити дію ухвали Лисянського районного суду від 05 квітня 2013 року відносно підозрюваних щодо обрання їм міри запобіжного заходу, та скасувати оголошення підозрюваних у міжнародний розшук.
В обґрунтування заявленого клопотання зокрема вказує, що підозрювані обвинувачувались у вчиненні тяжкого злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Проте, постановою начальника Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури дії підозрюваних перекваліфіковані на ч. 1 ст. 125 КК України, що істотно знижує ступінь небезпеки. Оскільки така категорія справ є приватного обвинувачення, то справа має бути закриття за заявою потерпілих.
Прокурор і слідчий дані заяви не розглянули і рішення по них не прийняли, що свідчить про їх бездіяльність, а тому також просить зобов`язати прокурора розглянути клопотання потерпілих про закриття кримінального провадження.
05 червня 2017 року прокурором Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 винесено постанову, якою в задоволенні клопотання представника підозрюваних ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_4 про закриття вказаного кримінального провадження відмовлено.
Проте, з даної постанови та матеріалів кримінального провадження вбачається, що з клопотанням про закриття кримінального провадження звернулися ще й потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , але рішення щодо клопотань потерпілих не прийнято.
Згідно п. 7 ч. 1 та ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається саме прокурором у разі якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Таким чином, прокурор зобов`язаний був розглянути клопотання не тільки сторони захисту, яке він розглянув та виніс постанову про відмову в його задоволенні, а саме клопотання потерпілих щодо закриття кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
За таких обставин, в цій частині скарга адвоката є обґрунтованою та підлягає до задоволення.
В частині інших вимог скарги, доводи захисника не є переконливими, не ґрунтуються на вимогам КПК України, відтак задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Виходячи із змісту ст. 284 КПК України, у даній справі саме прокурор має оцінювати підстави за якими можливо закрити кримінальне провадження, оскільки справа не перебуває на розгляді в суді, а до повноважень слідчого судді у порядку передбаченому КПК України відноситься лише здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Отже, в даному випадку слідчий суддя не може зобов`язати прокурора чи слідчого закрити кримінальне провадження, а лише вправі зобов`язати прокурора розглянути відповідні клопотання та прийняти відповідне рішення по суті заявленого поет прілими клопотання.
Як наслідок, у разі закриття даного кримінального провадження прокурором, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію згідно ст. 203 КПК України.
Відтак, слідчий суддя також не уповноважений припиняти дію ухвали щодо запобіжного заходу підозрюваним, які перебувають у міжнародному розшуку, які не оголошувались в такий судом.
Не можна погодитись з особою яка подала скаргу також з тим, щодо визнання дій прокурора та слідчого бездіяльними, так-як такі поняття є взаємовиключними, а вимога про визнання бездіяльності незаконною не ставилась. Крім цього, зобов`язання прокурора вчинити відповідні дії щодо розгляду клопотань потерпілих, слідчий суддя вважає є достатнім заходом для відновлення прав та інтересів як сторони захисту так і потерпілих.
В порядку ч. 1 ст. 304 КПК України скарга захисником подана в межах десяти денного строку з дня отримання постанови прокурора, тому підстав для поновлення строку подання скарги немає.
Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог скарги відмовити повністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1