Справа № 212/4464/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002512 від 09.09.2015 року про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, раніше не судимий, навчається в Криворізькій гірничий коледж 1 курс, зареєстрований та мешкає з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, -

Сторони кримінального провадження та інші та учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , неповнолітня особа стосовно якого розглядається клопотання ОСОБА_3 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6 , неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

01 серпня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння , передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Судом встановлено, що 08 вересня 2015 року неповнолітній ОСОБА_3 , знаходячись неподалік КЗОШ № 125 розташованої на 5 м-ні Зарічний в Покровському (Жовтневому) районі м. Кривого Рогу, діючи умисно, в присутності інших однолітків, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин до неповнолітнього ОСОБА_10 наніс один удар правою ногою по нозі неповнолітньому потерпілому та не дочекався удару у відповідь наніс другий удар коліном своєї правої ноги у лівий бік потерпілого, після чого неповнолітнього ОСОБА_3 наніс третій удар кулаком правої руки у ліву частину обличчя потерпілому, потім удар ногою по лівій нозі потерпілого, після чого наніс знову наніс удар кулаком своєї лівої руки у ліву частину обличчя (ока), коли неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 почав відходити від неповнолітнього ОСОБА_3 , але в цей момент прослідував ще один удар правою ногою у праву частину голови. Потім неповнолітній ОСОБА_3 продовжив свої злочинні дії, які виразилися в нанесення тілесних ушкоджень, знову підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 та кинув останнього на землю і почав знову наносити удари ногами почергово по ногам потерпілого, потім прослідувало три удари лівою ногою по спині неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 . В цей момент неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 намагався піднятися із землі та знаходився на колінах, але від неповнолітнього ОСОБА_3 знову прослідувало два удари лівою ногою у живіт потерпілого, після чого як потерпілий ОСОБА_7 піднявся та в цей момент неповнолітній ОСОБА_3 знову зухвало наніс ще два удари правою ногою у грудну частину потерпілого. Після чого неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 просив припинити бійку та намагався відійти у бік, але неповнолітній ОСОБА_3 йшов за ним та коли потерпілий впав на землю наніс ще два удари ногами почергово по правій нозі потерпілого.

Тілесні ушкодження, які були нанесенні неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 у вигляді крововиливу у склеру ока, синці обличчя ліворуч, садна правої кисті та правої нижньої кінцівки, які виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при удари об тупі тверді предмети (предмет), які мають такі ж властивості, та які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, згідно висновку експерта № 2334 від 06.11.2015 року відносяться до легких, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_3 обставини скоєння суспільно-небезпечного діяння визнав, переказав обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , розкаявся у скоєному та просив вибачення у потерпілого та його батьків.

Неповнолітній ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_6 та законний представник ОСОБА_4 , підтримали заявлене клопотання прокурора та просили його задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засідання розказав суду при яких обставинах йому було нанесено тілесні ушкодження.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 підтримала цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди яка була витрачена на лікування 351,68 грн., та моральної шкоди, що обґрунтована пережитими хвилюваннями з приводу побиття та лікування сина, налагодження відносин сина з однолітками яку оцінено у 10000,00 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 в скоєнні ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, за ознаками нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, доведена поясненнями самого неповнолітнього, потерпілого, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Відповідно до ст.105 КК України, неповнолітні, які вчинили злочин невеликої або середньої тяжкості, можуть бути звільнені судом від кримінальної відповідальності, якщо вони не досягли віку з якого настає кримінальна відповідальність та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до ст.498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру, суд враховує те, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст.125 КК України, а саме нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, особу неповнолітнього, разом з тим на момент скоєння умисного суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_3 виповнилось повних 14 років, тобто він не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність за вчинене діяння.

У даному випадку суд, відповідно до п.1, 2 ч.2 ст.105 КК України, застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи які є одним із найм`якіших заходів виховного характеру та вони будуть достатнім для виправлення неповнолітньої особи та в свою чергу забезпечать інтереси неповнолітньої особи.

Стосовно позовних вимог ОСОБА_8 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, суд вказує, що відповідно до п.24 Пленуму Верховного Суду України №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15.05.2006 року відмічено, що цивільний позов заподіяний внаслідок учинення злочину чи суспільно небезпечного діяння, у справі про застосування примусових заходів виховного характеру суд не вирішує (він має бути розглянутий у порядку цивільного судочинства).

На підставі викладеного, керуючись ст.105 КК України, ст. 498-499, 501 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 125 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002512 від 09.09.2015 року відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Вжити до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду роз`яснивши право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1