Справа № 638/4544/16-к
Провадження № 1-кп/638/456/17

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2017 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова кримінальне провадження № 0000958 від 29.02.2016 року у відношенні :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Харків, громадянина України, українця, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :
- 24.04.1991 вироком Зміївського райсуду Харківської області за ст.ст. 140 ч. 3, 19, 81 ч. 3, 42 КК України ( в редакції закону від 1960 року ) до 3 років позбавлення волі;
- 23.11.1993 вироком Ленінського райсуду м. Харкова за ст.ст. 141 ч. 2, 43 КК України ( в редакції закону від 1960 року ) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
- 08.09.1998 вироком Зміївського райсуду Харківської області за ст. 140 ч. 2 КК України ( в редакції закону від 1960 року ) до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 45 КК України, умовно з іспитовим строком 1 рік та штрафом на користь держави;
- 08.02.1999 вироком Зміївського райсуду Харківської області за ст.ст. 140 ч. 3, 43 КК України ( в редакції закону від 1960 року ) до 4 років позбавлення волі;
- 19.01.2004 вироком Зміївського райсуду Харківської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 18.02.2008 вироком Дзержинського райсуду м. Харкова за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 08.09.2011 вироком Ленінського райсуду м. Харкова за ст.ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

підсудного ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі і за скоєння корисних злочинів, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна ( грабіж ), вчинений повторно за наступних обставин :
29 лютого 2016 року, близько 11 годині підсудний ОСОБА_4 перебуваючи поблизу будинку № 18, розташованого по проспекту Науки в Шевченківському районі м. Харкова, звернув увагу на потерпілу ОСОБА_8 , яка у руці тримала належний її мобільний телефон марки « Xiomi Redmi Note », вартістю 3503 гривни 70 копійок, на відкрите викрадення якого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне вчинення відкритого викрадення чужого майна ( грабіж ), діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, розуміючи відкритий характер своїх протиправних дій підсудний ОСОБА_4 , підійшов з сторони спини до потерпілої ОСОБА_8 , після чого вихопив у останньої з руки належний її вищезазначений мобільний телефон, тим самим відкрито викрав належне її майно та утримуючи викрадене майно, почав швидко рухатись з місця вчинення злочину по проспекту Науки в м. Харкові, з метою уникнення переслідування з боку потерпілої ОСОБА_8 , яка намагалася його наздогнати та повернути викрадене майно.

Однак, підсудний ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, довести свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадання вказаного майна до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, так як безпосередньо під час руху з місця вчинення злочину був затриманий перехожим ОСОБА_10 , який припинив його злочинну діяльність.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у інкримінованого йому злочину не визнав. При цьому показав, що 29.02.2016, близько 11 години він

знаходився по пр-ту Науки в м. Харкові, де звернув увагу на ОСОБА_8 , яку помилково прийняв за свою знайому. Підійшовши до ОСОБА_8 з спини він сказав « Ну що попалася ? ». Потерпіла почала голосно звати на допомогу. Він злякався та побіг по вулиці, потерпіла почала його переслідувати та кричати про необхідність його затримання. Раніше незнайомий йому перехожий ОСОБА_10 штовхнув в спину, він чого він впав обличчям вниз та був останнім затриманий. ОСОБА_8 підбігла та пояснила оточуючим, що він вихопив у неї з рук мобільний телефон. Зазначений телефон він після затримання бачив в руках потерпілої. Після чого потерпіла викликала поліцію та його доставили до відділу поліції. Всі події продовжувались близько 10-15 секунд, відстань від місця де він підійшов до потерпілої до місця його затримання становила близько 20 метрів. В той час на вулиці було людно. Зазначеного злочину він не вчиняв, за яких причин його оговорюють потерпіла та свідки його не відомо.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, його винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, в повному обсязі доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що 29.02.2016 близько 10 години 40 хвилин вона рухалась по пр-ту Науки в м. Харкові тримаючи в руці належний її мобільний телефон марки « Xiomi Redmi Note ». Із за спини вона помітила руку раніше її незнайомого підсудного ОСОБА_4 , який вихопив з її руки телефон на швидко побіг по проспекту. Вона почала кричати « Стій, тримай крадія » та намагалася переслідувати ОСОБА_4 . Десь за 15-20 метрів від місця нападу, ОСОБА_4 затримав перехожий ОСОБА_10 , який збив з ніг ОСОБА_4 та утримував його до приїзду поліції, яку вона викликала. Вона бачила, що внаслідок падіння належний її телефон випав з рук ОСОБА_4 на землю, вона його підняла та згодом передала співробітникам поліції. Всі події тривали короткочасно, декілька секунд. За весь цей час ОСОБА_4 знаходився в полі її зору. Будь якого насильства чи погроз ОСОБА_4 щодо неї застосовано не було. В ході досудового розслідування телефон її було повернуто, претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має. Вказані події бачили багато людей, так як на проспекті було багатолюдно.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що 29.02.2016 близько 11 годин він перебував на пішохідному переході по пр-ту Науки в м. Харкові та почув крик ОСОБА_8 , що в неї викрали телефон. Він звернув увагу, що в його бік біжить ОСОБА_4 в руці якого був мобільний телефон, а його переслідує ОСОБА_8 . Він затримав ОСОБА_4 , внаслідок чого він упав на землю, де й утримувався ним до приїзду поліції. Телефон у ОСОБА_4 забрала потерпіла. На проспекті було багатолюдно. До зазначених подій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 йому відомі не були. Всі події тривали короткочасно, декілька секунд, відстань яку до затримання пробіг ОСОБА_4 складала приблизно 20-30 метрів.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що 29.02.2016 близько 11 годин вона перебувала на пішохідному переході по пр-ту Науки в м. Харкові та почув крик ОСОБА_8 , що в неї викрали телефон. Вона звернула увагу, що в її бік біжить ОСОБА_4 в руці якого був мобільний телефон, а його переслідує ОСОБА_8 . Пішохід ОСОБА_10 затримав ОСОБА_4 , внаслідок чого він упав на землю, де й утримувався ним до приїзду поліції. Телефон у ОСОБА_4 забрала потерпіла. При цьому ОСОБА_4 сказав потерпілій « Ладно забирай свій телефон ». На проспекті було багатолюдно. До зазначених подій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 її відомі не були. Всі події тривали короткочасно, близько 20 секунд, відстань яку до затримання пробіг ОСОБА_4 складала приблизно 20 метрів.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 29.02.2016 близько 11 години він разом з ОСОБА_13 , у складі поліцейського автопатруля прибули на виклик на проспект Науки у м. Харкові, так як була отримана інформація про викрадення у ОСОБА_8 мобільного телефону. По прибуттю на місце вони побачили затриманого ОСОБА_4 , який утримувався на асфальті ОСОБА_10 , який пояснив, що після вчинення злочину викрадення у ОСОБА_8 телефону, він затримав особу, яка вчинила злочин ОСОБА_4 . ОСОБА_8 пояснила, що у неї з рук ОСОБА_4 викрав мобільний телефон. До зазначених подій ОСОБА_8 та ОСОБА_4 і інші особи йому відомі не були.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , в частині зазначених подій, дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_12 . При цьому наголошував на тому, що ОСОБА_8 пояснила, що у неї з рук ОСОБА_4 викрав мобільний телефон. Вказані обставини були підтвердженні іншими свідками зазначених подій.

Також вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні, доказами:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.02.2016, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_8 , впізнав підсудного ОСОБА_4 , як особу, яка 29.02.2016

намагалася відкрито викрасти належний її мобільний телефон, наголошуючи на тому, що саме підсудний ОСОБА_4 , при вищезазначений обставинах, вихопив у неї з руки телефон та намагався з ним зникнути з місця вчинення злочину. ( т. 1 а.с.а.с. 37-41 );

- протоколом огляду предмету від 29.02.2016, відповідно до якого був оглянутий належний потерпілій ОСОБА_8 мобільний телефон марки « Xiomi Redmi Note », який було відкрито викрадено у потерпілої підсудним ОСОБА_4 при вищевказаних обставинах та після затримання останнього на місці вчинення злочину, повернуто потерпілій. ( т. 1 а.с.а.с. 42-44; т. 2 а.с. 18 );

- протоколом огляду предмету від 01.03.2016, відповідно до якого був оглянутий DVD-R диск фірми « Verbatim » та переглянутий розташований на ньому відеозапис з камери спостереження, розташованої в районі будинку № 18 по проспекту Науки у м. Харкові, на якій зафіксовано події, які мали місце 29.02.2016, а саме обставини вчинення підсудним ОСОБА_4 замаху на відкрите викрадення належного потерпілої ОСОБА_8 мобільного телефону та наступного переслідування підсудного ОСОБА_4 потерпілою ОСОБА_8 ( т. 1 а.с. 48 );

Відеозапис, який міститься на вказаному DVD-R диску фірми « Verbatim » був переглянутий та досліджений в судовому засіданні.

При цьому підсудний ОСОБА_4 зазначив, що на вказаному відеозапису зафіксовані події, які мали місце 29.02.2016 в районі будинку № 18 по проспекту Науки у м. Харкові, при вищезазначених обставинах, наголошуючи на тому, що на відеозапису зафіксовано переслідування його потерпілою ОСОБА_8
- постановами про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 29.02.2016 та від 01.03.2016, відповідно до яких, оглянуті вищевказані мобільний телефон марки « Xiomi Redmi Note » та DVD-R диск фірми « Verbatim » були визнані речовими доказами, долучений до матеріалів кримінального провадження, мобільний телефон передано на відповідальне зберігання за належністю потерпілої ОСОБА_8 , DVD-R зберігається в матеріалах кримінального провадження. ( т. 1 а.с.а.с. 45-46, 49-50 );
- технічним паспортом на мобільний телефон марки « Xiomi Redmi Note 3 », який 29.02.2016 за вищевказаних обставин, відкрито викрав у потерпілої ОСОБА_8 підсудний ОСОБА_4 ( т. 1 а.с. 47 );
- висновком судово - товарознавчої експертизи № 1400 від 17.03.2016, відповідно до якого, вартість належного потерпілої ОСОБА_8 мобільного телефон марки « Xiomi Redmi Note » становить 3503 гривні 70 копійок. ( т. 1 а.с.а.с. 56-57 ).
Суд не бере до уваги ствердження підсудного ОСОБА_4 з приводу того, що він при вищезазначених обставинах, не мав умислу направленого на вчинення відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 , так як викрасти належний її мобільний телефон не намагався, викрадене майно при собі не утримував та не мав наміру зникнути з місця вчинення злочину з викраденим майном, а також ствердження останнього, що він обізнався в особі потерпілої, прийнявши її за свою знайому і хотів лише її налякати, та розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення, з метою уникнення покарання за скоєне, з наступних підстав.
Так у судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_8 наголошувала на тому, що при вищезазначених обставинах саме підсудний ОСОБА_4 , який до зазначених подій її відомим не був, зненацька напав на неї та вихопив з її руки належний її мобільний телефон, з яким він намагався зникнути з місця вчинення злочину. До моменту затримання ОСОБА_4 перехожим ОСОБА_10 телефон знаходився у нього в руці. Під час переслідування ОСОБА_4 останній постійно перебував у полі її зору.
Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснили, що при вищевказаних обставинах, вони були очевидцями вчинення раніше їм незнайомим підсудним ОСОБА_4 зазначеного кримінального правопорушення у відношенні потерпілої ОСОБА_8 , наголошуючи на тому, що безпосередньо перед затриманням підсудного ОСОБА_4 , належний потерпілій ОСОБА_8 телефон знаходився у його руці. Потерпіла ОСОБА_8 при зазначених обставинах намагалась наздогнати ОСОБА_4 , голосно зазначаючи, що саме він викрав її майно.

Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у судовому засіданні також наголошували на тому, що при вищевказаних обставинах потерпіла ОСОБА_8 впевнено вказала на підсудного ОСОБА_4 , як особу яка намагалася викрасти належний її телефон.

Вказані показання потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 є послідовними на протязі всього досудового слідства та судового розгляду, в повної мірі узгоджуються, як між собою, так і з іншими дослідженими по кримінальному провадженні доказами, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об'єктивності, правдивості та відвертості, тому суд їм довіряє.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що будь яких відносин, в тому числі і неприязних, між потерпілою ОСОБА_8 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та підсудним ОСОБА_4 , до вчинення вказаного кримінального правопорушення не було, що свідчить про відсутність у потерпілої та свідків підстав для наклепу на підсудного.

При таких обставина, суд вважає, що в даній злочинній ситуації вчиненні замаху на відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_8 , підсудний ОСОБА_4 діяв цілеспрямовано, саме з раптово виниклим злочинним умислом на вчинення зазначеного злочину, з метою особистого збагачення, а не будь яким іншим, про що стверджує останній.

Таким чином, ступінь вини підсудного ОСОБА_4 , у вчиненні вищевказаних протиправних діянь, в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, в об`єктивності яких у суду відсутні підстави для сумнівів.

Органом досудового розслідування підсудному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, тобто за фактом відкритого викрадання чужого майна ( грабіж ) потерпілої ОСОБА_8 , вчиненого повторно.

Суд вважає що дії підсудного ОСОБА_4 за вищезазначеним епізодом злочинної діяльності необхідно перекваліфікувати з ст. 186 ч. 2 КК України на ст.ст. 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України, тобто як закінчений замах на відкрите викрадання чужого майна ( грабіж ), вчинений повторно за наступних підстав.

Відповідно до п.п.3, 4 постанови пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 « Про судову практику у справах про злочини проти власності », грабіж це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілої або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дії винної особи, яка в свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним. Якщо особа, котра протиправно заволоділа майном, такої реальної можливості не мала, її дії слід розглядати залежно від обставин справи як закінчений чи незакінчений замах на вчинення відповідного злочину.

Згідно до приписів ст. 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння ( дії або бездіяльності ), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Приписами ч. 2 ст. 15 КК України передбачено, що замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

У судовому засіданні, з показань підсудного ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та дослідженого відеозапису зазначених подій, вбачається, що проміжок часу з моменту викрадення підсудним ОСОБА_4 мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_8 та моментом затримання його безпосередньо після вчинення злочину випадковим свідком є незначним та рахується десятками секунд. Крім того, у судовому засіданні також встановлено, що відстань від місця вчинення зазначеного злочину та місця фактичного затримання підсудного ОСОБА_4 з викраденим майном потерпілої ОСОБА_8 становить близько 15-30 метрів.

При таких обставинах, суд вважає, що при наявних встановлених у судовому засіданні обставин, підсудний ОСОБА_4 хоча і виконав усі дії, які суб`єктивно вважав необхідними для доведення скоєного злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як останнього з викраденим було затримано безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, тому у ОСОБА_4 не було реального часу обернути викрадене майно на свою користь та розпорядитись ним на власний розсуд.

Сукупність наведених та досліджених у судовому засіданні доказів, свідчать про те, що своїми умисними діями підсудний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України, а саме закінчений замах безпосередньо спрямований на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

При визначенні підсудному ОСОБА_4 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого злочину, данні про особу підсудного, який не працює, раніше неодноразово був судимий, в тому числі за скоєння корисливих злочинів, при цьому судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, однак раніше страждав на туберкульоз, за останнім місцем відбуття кримінального покарання та місцем перебування під вартою на теперішній час, адміністрацією установ характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_4 у судовому засіданні не встановлено.

Рецидив злочинів, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, судом визнається обставиною, яка обтяжує покарання підсудного ОСОБА_4 .

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що закінчений замах на відкрите викрадення належного потерпілої ОСОБА_8 майна підсудним ОСОБА_4 були вчинені в громадському місці, в денний час, при наявності багатої кількості очевидців, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення

Вказані обставини свідчать про аморальну поведінку підсудного ОСОБА_4 , зухвале ігнорування ним правопорядку, нехтування загально прийнятних норм поведінки в суспільстві, тому його протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень в разі застосування кримінального покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Таким чином, з урахуванням даних про особу підсудного ОСОБА_4 , обставин за яких було вчинено вказане кримінальне правопорушення, суд вважає про те, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства, з призначенням йому міри покарання, у межах санкції ст. 186 ч. 2 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підсудний ОСОБА_4 тримається під вартою по вказаному кримінальному провадженню з 29.02.2016 та утримується в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) », у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне рахувати строк відбуття покарання підсудному ОСОБА_4 з вказаного числа.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати підсудному ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення в період з 29 лютого 2016 року по 07 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_4 , до набранням вироком законної сили та направлення його для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».

Потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов не заявлений, у зв`язку з поверненням викраденого майна безпосередньо після вчинення злочину.
При проведенні судово - товарознавчої експертизи, експертом державної спеціалізованої установи Харківським НДЕКЦ МВС України було витрачено 351,44 гривень, котрі цільовим призначенням були виділені експертній установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази : мобільний телефон марки « Xiomi Redmi Note » повернуто потерпілої ОСОБА_8 за належністю; один DVD-R диск фірми « Verbatim » - підлягає зберіганню в матеріалах кримінального провадження. ( т. 1 а.с.а.с. 46, 50 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 4 років позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально виконавчої установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 29 лютого 2016 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення в період з 29 лютого 2016 року по 07 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний у відношенні засудженого ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою в Державній установі « Харківська установа виконання покарань (№27) ».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 351 гривні 44 копійки.

Речові докази : мобільний телефон марки « Xiomi Redmi Note » - залишити потерпілої ОСОБА_8 за належністю; один DVD-R диск фірми « Verbatim » - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1