Справа №486/2193/14-к 05.07.2017

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 липня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2017 року, якою залишено без задоволення його заяву про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.04.2015р. за нововиявленими обставинами.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.04.2015 р. за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Просить скасувати ухвалу через необ`єктивний розгляд його заяви.
Зазначає, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні його клопотання про допит свідка ОСОБА_8 , чим порушив його право на захист.
Вказує, що на час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції у відношенні свідка ОСОБА_8 проводилося досудове розслідування, тому під тиском працівників міліції, вона дала неправдиві показання, обмовила його, щоб уникнути кримінальної відповідальності. Слідчий ОСОБА_9 приховав той факт, що ОСОБА_8 проходить обвинуваченою по іншому кримінальному провадженню по обвинуваченню у злочинах, пов`язаних з обігом наркотичних засобів.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_5 звернувся із заявою до суду про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.04.2015 р. за нововиявленими обставинами.
Даним вироком ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.306, ч.3 ст.307, ч. 2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років 6 місяців з позбавленням права займати посади пов`язані з реалізацією лікарських засобів строком на три роки, з конфіскацією всього особистого майна.
Вирок суду переглядався в апеляційному порядку та ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26.10.2015 р. залишений без змін.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_5 зазначив, що вирок відносно нього є незаконним, постановлений на підставі пояснень свідка ОСОБА_8 , яка давала суду завідомо неправдиві показання. Вважає докази в кримінальному провадженні сфальсифікованими. Крім того, зазначив, що судами першої і апеляційної інстанції не взяті до уваги його показання, які повністю спростовували його причетність до вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.306, ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КК України.

За результатами перегляду його заяви за нововиявленими обставинами просив ухвалити виправдувальний вирок.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд зазначив, що не вважає нововиявленими обставинами доводи засудженого ОСОБА_5 , якими він обґрунтовує свою заяву, оскільки вони спрямовані на нове дослідження та оцінку доказів, які вже досліджувалися та оцінені, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, що є неприпустимим з огляду на положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Закон містить вичерпний перелік обставин, які визнаються нововиявленими. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються:

1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок;

2) зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;

4) визнання Конституційним Судом України неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом;

5) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно ч.3 ст. 459 КПК України, обставини, передбачені пунктами 2 і 3 частини другої цієї статті, повинні бути встановлені вироком суду, що набрав законної сили, а при неможливості ухвалення вироку - підтверджені матеріалами розслідування.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Проте, під час розгляду судом першої інстанції заяви засудженого ОСОБА_5 про наявність відповідно до вимог ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявлених обставин, які є підставою для перегляду у відношенні нього вироку від 20 квітня 2015 року, не знайшли свого підтвердження.

Зокрема, як слідує зі змісту заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, засуджений ОСОБА_5 наводить доводи щодо його невинуватості та що судом не узято до уваги його показання.

Проте, зазначені доводи не вказують на наявність нововиявлених обставин.

Питання про винуватість ОСОБА_5 вирішувалося судом при розгляді кримінального провадження відносно нього у суді першої та апеляційної інстанції, а надані ним показання були предметом судового розгляду та оцінювалися разом з іншими доказами у сукупності.

ОСОБА_5 у заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами посилається на те, що докази у справі є сфальсифікованими, а свідок ОСОБА_8 надала суду завідомо неправдиві показання.

Однак, пояснення ОСОБА_5 з цього приводу, а також аналогічні доводи були предметом розгляду як в суді першої, так і апеляційної інстанцій.

Як слідує з вироку та ухвали апеляційного суду, в зазначених судових рішеннях викладені пояснення ОСОБА_5 , який заперечував належність йому вилучених за місцем помешкання ОСОБА_8 наркотичного засобу опію, в особливо великому розмірі та грошових коштів у жіночому гаманці.

Цим поясненням ОСОБА_5 надана оцінка у сукупності з дослідженими доказами, на які міститься посилання у вироку. Зокрема, ці пояснення ОСОБА_5 спростовані даними протоколів за результатами проведення оперативно-технічних заходів та під час судового розгляду встановлено, що з червня по вересень 2014 р. саме Горбач надавав опій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для подальшої реалізації наркозалежним особам, контролював дотримання ними установлених правил злочинної діяльності та виконання його вказівок, у тому числі за наявності скарг наркозалежних осіб щодо якості наркотичних засобів, розподіляв отриманий від даної діяльності дохід, забезпечував постачання наркотичних засобів за отримані від реалізації наркотичних засобів кошти та взаємозв`язок між діями всіх учасників групи, як безпосередньо у ході злочинної діяльності, так і збереження самого злочинного об`єднання на майбутнє.

При ухваленні вироку судом надана належна оцінка показанням свідка ОСОБА_8 , яка заперечила свою причетність до злочинних дій в сфері незаконного обігу наркотиків і такі дані в матеріалах справи відсутні.

Тоді як показання ОСОБА_5 з цього приводу спростовані дослідженими судом доказами, зокрема, даними протоколів і довідок до них за результатами зняття інформації з абонентських номерів обвинувачених, з яких вбачається, що кожен з них діяв від особистого імені, жодних посилань на «вимоги», «доручення» чи «вказівки» від імені ОСОБА_8 з приводу збуту наркотичних засобів не зафіксовано.

Суд апеляційної інстанції також врахував, що хоча при обшуку квартири за місцем помешкання ОСОБА_5 та ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 , працівники міліції вилучили кошти від незаконного збуту наркотиків у жіночому гаманці, але ця обставина визнана такою, що не є доказом причетності ОСОБА_12 до злочинної діяльності. ОСОБА_12 заперечувала приналежність їй вилучених грошей та наркотиків. Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили факт проживання ОСОБА_15 за вказаною адресою.

Отже, доводи засудженого про те, що докази у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 є сфальсифікованими, та що свідок ОСОБА_8 надала суду завідомо неправдиві показання, були перевірені під час судового розгляду.

Наведені апелянтом доводи в цій частині, а також про зловживання своїми повноваженнями слідчим ОСОБА_9 , є голослівними та не встановлені вироком суду, що набрав законної сили, або матеріалами розслідування.

Таким чином, обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_5 не є нововиявленими в розумінні вимог ст. 459 КПК України, не є нововиявленими.

Приймаючи рішення за заявою ОСОБА_5 , суд першої інстанції врахував рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії» (п.52), в якому зазначено, що правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судових рішень. Цей принцип означає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. При цьому, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 не наведено нововиявлених обставин є правильним, оскільки у поданій заяві засуджений не навів обставини, які нововиявленими, та, як вбачається зі змісту його заяви, ОСОБА_5 має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення, що є неприпустимим

Відповідно до положень ст. 467 КПК України, якщо при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами буде встановлено, що нововиявлені обставини не підтвердились або не справили істотного впливу на законність та обґрунтованість судового рішення, що переглядалося, суд має постановити ухвалу про залишення поданої заяви без задоволення.

З огляду на наведене, прийняте судом першої інстанції рішення є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407,466,467 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 квітня 2017 року, якою залишено без задоволення його заяву про перегляд вироку Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20.04.2015р. за нововиявленими обставинами, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3