АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/77/17 Справа № 699/1342/14-к Категорія: ст. 53КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу керівника Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.10.2016 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої, -

відмовлено в задоволенні клопотання керівника Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.11.2014 року ОСОБА_9 визнано винною та засуджено за ч. 1 ст. 190, ч.ч.1,2 ст. 200, ч. 1 ст. 70 КК України до штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн. та розстрочено виплату штрафу частинами по 42500 грн. протягом кожних 6 місяців строком на 1 рік.

08.09.2016 року керівник Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області з клопотання про заміну ОСОБА_9 покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.11.2014 року у виді штрафу в розмірі 85000 грн. на покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців 16 днів позбавлення волі, оскільки станом на 06.09.2016 року засуджена вирок суду в повному обсязі не виконала.

Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.10.2016 року відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки ОСОБА_9 сплатила частину штрафу та відносно неї відсутнє кримінальне провадження за ч. 1 ст. 389 КК України за ухилення від сплати штрафу.

Не погоджуючись з рішення суду, прокурор подав апеляційну скаргу в якій, вважаючи ухвалу суду безпідставною та незаконною, просить її скасувати через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою замінити ОСОБА_9 покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду від 27.11.2014 у виді штрафу в розмірі 85000грн. на покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 8 місяців 16 днів. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що станом на день звернення до суду з клопотанням про заміну покарання, засуджена ОСОБА_9 , в порушення вимог ст. 26 КВК України, призначений вироком суду штраф не сплатила , документа про сплату штрафу суду не надала.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, вважає, що її слід задовольнити; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно матеріалів кримінального провадження вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27.11.2014 року ОСОБА_9 засуджена за ч. 1 ст. 191, ч.ч. 1,2 ст. 200, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 грн. та розстрочено виплату штрафу частинами по 42500 грн. протягом кожних 6 місяців строком на 1 рік.

В період розстрочки засуджена ОСОБА_9 не сплатила платежі у визначеному судом розмірі.

Відповідно до положень абзацу 2 частини 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в межах від 1 до 5 років позбавлення волі у випадку призначення штрафу за вчинення злочину середньої тяжкості.

Однак, така заміна можлива лише в межах строків давності виконання обвинувального вироку, передбачених статтею 80 КК України, а саме: 2 роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі ( п.1 ч.2 ст. 80 КК України).

Як встановлено в ході апеляційного розгляду, на час розгляду справи судом апеляційної інстанції з дня набрання вироком суду законної сили пройшло більше 2 років, тобто закінчились строки давності виконання обвинувального вироку.

Враховуючи правові позиції Верховного Суду України від 24.12.2015 р. по справі №5-324 кс 15 про те, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, суд першої інстанції обґрунтовано в ухвалі вказав, що не встановлено факту ухилення засудженої від відбування покарання у виді штрафу.

Зокрема Верховний Суд України в правових позиціях зазначив, що до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно.

Оскільки відносно ОСОБА_9 обвинувальний вирок за вчинення злочину, передбаченого ст. 389 КК України ( ухилення від відбування покарання у виді штрафу) не ухвалювався, а сама лише несплата засудженою суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення її від відбування цього покарання, тому немає підстав вважати, що перебіг строків давності зупинений в зв`язку з ухиленням засудженої від відбування покарання в сенсі вимог ч.3 ст. 80 КК України.

Отже, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про ухилення ОСОБА_9 від відбування покарання, призначеного попереднім вироком, а відтак - підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч. 3 ст. 80 КК України.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального закону, а тому підстав для її скасування та постановлення нової ухвали, як того просить прокурор в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 53 КК України, ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419,537, 539 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Ухвалу Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 27 жовтня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання керівника Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про заміну покарання засудженій ОСОБА_9 відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу керівника Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_8 без задоволення.

Головуючий :

Судді :