Провадження №11-кп/772/6/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2017 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора: ОСОБА_5
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченої: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження 0002853 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2015 року, яким
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженку м. Вінниці, громадянку України,
проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
в силу ст. 89 КК України раніше не судиму,
визнано винною та засуджено за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України обвинувачену звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки і покладено обов`язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Вирішено питання цивільного позову
в с т а н о в и в:
Згідно вироку суду, 05.05.2015 р. біля 11.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , через неприязні відносини, які виникли на побутовому ґрунті, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , взяла на кухні вказаної квартири кухонний ніж,після чого умисно нанесла останньому один удар ножем в область грудної клітки з правого боку.

В результаті вказаних дій ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження згідно з висновком експерта № 799 від 22.06.2015 р. у вигляді колото-різаної рани грудної клітки справа (в ділянці 2-го міжребер`я справа по передній підпахвинній лінії), проникаючої до правої плевральної порожнини, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння та належить до тяжких тілесних ушкоджень.

У своїй апеляційній скарзі перший заступник прокурора Вінницької області ОСОБА_8 ставить питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2015 року у зв"язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м"якості. Просить ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 121 КК України до 5-ти років позбавлення волі та виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про визнання пом"якшуючої покарання ОСОБА_10 обставини - щире каяття та обтяжуючої покарання - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп"яніння. Міру запобіжного заходу змінити в залі суду з особимстого зобов"язання на утримання під вартою. В строк відбування покарання зарахувати строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 05.05.2015 року по 30.07.2015 року.

Свої вимоги мотивує тим, що суд не врахував, що ОСОБА_10 вчинила злочин, який відноситься до категорії тяжкого, що посягає на життя та здоров"я людини, що своїми діями вона заподіяла тяжкі наслідки для здоров"я людини. Крім того, позитивна характеристика ОСОБА_7 викликає сумнів, оскільки остання ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається., в судовому порядку позбавлена батьківських прав щодо своїх малолітніх дітей у зв"язку із зловживанням алкогольними напоями. Вину свою визнала частково, тому обставина, як щире каяття є безпідставною.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; обвинувачену ОСОБА_7 , яка заперечувала проти апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 за ч 1 ст.121 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється.

Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею(частиною цієї статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Згідно ст.75 КК України суд може звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що суд, приймаючи рішення про звільнення засудженої від відбування призначеного покарання з випробуванням, не дотримався всіх вимог закону, не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженої, думку потерпілого, а також наслідки вчиненого злочину, належним чином не оцінив та не врахував, що ОСОБА_7 вчинила умисний злочин проти життя та здоров`я особи, який відповідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів,є необґрунтованими.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливо без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст.75 КК України.

Колегія суддів бере до уваги наявні в матеріалах кримінального провадження документи, а саме позитивну характеристику з місця проживання, довідку з КЗ ВОНД «Соціотерепія», відповідно до якої ОСОБА_7 на наркологічному диспансерному обліку в даній установі не перебуває, довідку з Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, відповідно до якої ОСОБА_7 за даними архіву та картотеки диспансерного відділення не значиться. Крім того, у судовому засідання потерпілий ОСОБА_9 надав суду заяву, у якій просив суд суворо не карати ОСОБА_7 , матеріальних та моральних претензій до останньої він не має.

Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні допитана в якості свідка мати потерпілого ОСОБА_11 , яка пояснила, що її син не має жодних претензій до обвинуваченої, просила її суворо не карати.

Визнану судом таку обтяжуючу покарання обставину як вчинення злочину у стані алкогольного сп"яніння , апеляційний суд вважає необгрунтованою, оскільки ні у ході досудового розслідування, ні під час судового розгляду не встановлено наявність будь-яких даних, які вказують на те, що обвинувачена спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_9 , знаходячись у стані алкогольного спяніння.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку є всі юридично -правові та процесуальні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора та виключення з мотивувальної частини вироку вказівку про визнання обтяжуючої покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп"яніння.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
у х в а л и в :
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 -залишити без змін.
Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про визнання обтяжуючої покарання обставини - вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп"яніння.
На судове рішення може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня проголошення до Касаційного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Згідно ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3