Справа № 742/3486/16-к провадження № 11-кп/795/367/2017 Категорія - ч.2 ст.186 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001838 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2017 року.

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єгорівка Прилуцького району, Чернігівської області, громадянина України:

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185 та частиною 2 статті 186 КК України.

з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі, обвинувачений ОСОБА_6 просив врахувати недоведеність його винуватості у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, та пом`якшити призначене судом покарання, зарахувавши строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, відповідно до частини 5 статті 72 КК України.

Вироком Прилуцького районного суду Чернігівської області від

11 січня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 185, частиною 2 статті 186 КК України та призначено обвинуваченому покарання за частиною 1 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на трок 1 рік, за частиною 2 статті 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з часу затримання 24 вересня 2016 року.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 750 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 2000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено без зміни у вигляді тримання під вартою.

На підставі частини 5 статті 72 КК України, зараховано обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 24 вересня 2016 року по 11 січня 2017 року у строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що не погоджується з доводами суду про його винуватість у вчинені злочину передбаченого частиною 2 статті 186 КК України. Вважає, що суд не взяв до уваги його добровільне повідомлення про співучасть у злочині, відсутність у нього умислу на особисте збагачення, при збуті краденого він не був присутній і грошей йому ніхто не давав, частково викрадене було повернуто потерпілому.

Судом першої інстанції встановлено, що в кінці серпня 2016 року, (точної дати та часу не встановлено), ОСОБА_6 , з дозволу господаря, перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , та маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю господаря, таємно викрав холодильник марки «Snaige FR-240», вартістю, згідно висновку судової-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 4686,48 грн., після цього з викраденим з місця злочину зник, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на 4686,48 грн. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

22 вересня 2016 року близько 23-ї години, ОСОБА_6 , за попередньою змовою невстановленою особою чоловічої статі, неподалік будинку АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, підійшли до ОСОБА_9 , який проходив по вулиці, після чого, застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у триманні останнього за руки, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «LENOVO А 2010» з чохлом до нього та з флеш картою пам`яті ємністю 2 Гб, також із вмістом двох сім-карт операторів мобільного зв`язку «Лайф» та «МТС» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки на загальну суму 2198,00 грн., грошовими коштами в сумі 150 грн., та ювелірними виробами: а саме: позолоченим ланцюжком з позолоченою підвіскою у вигляді ікони, що належали останньому вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки на загальну суму 400,00 грн., після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 2598,00 грн.

23 вересня 2016 року, близько 00:30 години, ОСОБА_6 , за попередньою змовою із двома невстановленими особами чоловічої статі, знаходячись в місті Прилуки по вул. Галаганівській, керуючись корисливим мотивом, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, підійшли до ОСОБА_11 , який проходив по вулиці, після чого, застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось у завданні удару по голові тупим предметом, внаслідок чого потерпілий отримав садно на волосистій частині голови, що є легким тілесним ушкодженням, яке не спричинило короткочасний розлад здоров`я, та поваливши його на землю, відкрито заволоділи мобільним телефоном (планшетом) марки «LENOVO ТАВ 2 А7» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 2594,25 грн., годинником марки «Ledford: 4В7168» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 500,00 грн., та грошовими коштами в сумі 320 гривень, що належали останньому, після чого з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 3414,25 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку прокурора, котрий просив залишити вирок суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково.

Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 185 КК України, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин кримінального правопорушення, підтверджений дослідженими доказами, котрим суд дав належну оцінку, є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюється.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за частиною 1 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфіковано місцевим судом правильно, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

За змістом статті 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за частиною 2 статті 186 КК України, як умисні дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, повністю доведена в суді першої інстанції зібраними під час досудового і судового слідства доказами, які були оцінені судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Твердження обвинуваченого, які викладені ним в апеляційній скарзі, щодо його непричетності до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186 КК України, є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Винуватість ОСОБА_6 підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в місцевому суді показав, що по дорозі до дому по АДРЕСА_3 його почали переслідувати обвинувачений та два чоловіки, один з яких був невеликого зросту. Він злякався і побіг до наступного перехрестя де на стовпі світився ліхтар, його наздогнали двоє чоловіків та обвинувачений ОСОБА_6 заломив йому руки за спиною, а інша особа, обшукала його і вийняла з карманів телефон та гроші. Коли він намагався вирватися, то чоловік «невисокого зросту» зірвав з його шиї позолочений ланцюжок та кулон. Оскільки подія відбувалася під ліхтарем, який освітлював вулицю, то він розвернувшись побачив обличчя обвинуваченого, який тримав його. Забравши речі троє чоловіків пішли від нього. Він підбіг до них з метою повернути речі, але обвинувачений приснув йому в обличчя газом і вони втекли.

Потерпілий ОСОБА_11 , в суді першої інстанції показав, що

22 вересня 2016 року в вечірній час він зі своїм товаришем знаходилися в парку біля центрального ОСОБА_12 . Близько 24 години повз них пройшло три чоловіка. Через деякий час вони повернулися назад і почали світити їм в очі телефоном. Щоб уникнути конфлікту вони з товаришем пішли з цього парку. Погулявши, ще де якийсь час він пішов додому. Та дійшовши до дзвіниці біля центрального ОСОБА_12 на нього напали три чоловіка. Спочатку до нього підійшов чоловік невеликого зросту, йому здалося, що це була людина циганської національності, та сказав йому, що «досиділися» з чого він зрозумів, що це ті самі хлопці, що підходили до них в парку. Після чого обвинувачений, якого він впізнав, ударив його по голові, а два інших обшукали його. Чоловік невеликого зросту забрав його планшет та гроші, а обвинувачений годинник. Після чого він пішов додому і цього ж дня звернувся до поліції.

Свідок ОСОБА_13 , в місцевому суді показав, що в вересні місяці 2016 року в вечірній час в центрі міста він зустрів ОСОБА_14 та цигана ОСОБА_15 , які йшли вдвох. У цигана в руках був побитий планшет та часи і останній сказав, що він ударив когось ліктем. Також він бачив якогось чоловіка, який сидів на бордюрі біля церкви. Наступного дня до нього зателефонував циган на ім`я ОСОБА_15 , та попросив його здати в ломбард мобільний телефон. Зустрівшись з ОСОБА_15 він на своє ім`я здав в ломбард телефон.

Відповідно до протоколу про пред`явлення особи для впізнання від

24 вересня 2016 року, потерпілий ОСОБА_9 з чотирьох пред`явлених йому на впізнання осіб впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу яка 22 вересня 2016 року відкрито заволоділа його майном. (а.к.п.64-68);

Як вбачається з протоколу про пред`явлення особи для впізнання від

24 вересня 2016 року, потерпілий ОСОБА_11 з чотирьох пред`явлених йому на впізнання осіб впізнав обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу яка 23 вересня 2016 року відкрито заволоділа грошовими коштами та планшетом

( а.к.п.73-76);

Згідно договору про надання фінансового кредиту № ДОН від 23.09.2016, укладеного між ПТ «Ломбард Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті» та ОСОБА_13 , останній отримав кредит в сумі 928 гривень під заставу мобільного телефону «LENOVO А 2010»( а.к.п.51).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 29 вересня 2016 року, в приміщенні ломбарда було вилучено мобільний телефон марки «LENOVO А 2010» (а.к.п. 54-56).

За змістом протоколу огляду місця події від 24 вересня 2016 року, ОСОБА_6 добровільно видав газовий балон «Терен-4»(а.с.93-94).

Висновком судово-товарознавчої експертизи № С-271 від 18.10.2016 року, встановлена вартість викрадених речей ( а.с.77).

Згідно висновку експерта № 471 від 07 жовтня 2016 року, у ОСОБА_11 при проведенні судово-медичної експертизи виявлено садно на волосистій частині голови, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Характер та локалізація ушкодження, виявленого у ОСОБА_16 , суперечить можливості його утворення в результаті падіння «з положення стоячи на ґрунті або яке-небудь покриття, а також на які-небудь предмети розташовані навколо або ж на землю». Морфологічні властивості ушкодження не суперечать можливості його утворення в строк вказаний в описовій частині постанови ( а.с.71-72).

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, в частині необґрунтованості висновків суду щодо доведеності вчинення ним злочину за попередньою змовою та відсутності умислу на заволодіння майном потерпілих є необґрунтованими та спростовуються показаннями потерпілих та свідка, які узгоджуються між собою та письмовими доказами, які були досліджені та перевірені судом першої інстанції і обґрунтовано покладені в основу вироку.

З огляду на наведене, судом першої інстанції всебічно, повно та неупереджено досліджено всі обставини кримінального провадження, надано оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції у відповідності до вимог статті 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та обґрунтовано дійшов висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією обвинуваченого та поміщення його до кримінально виконавчої установи закритого типу.

Остаточне покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції призначено у відповідності до вимог частини 1 статті 70 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від

30 червня 1993 року, визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

З огляду на наведе, слід додатково зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 січня 2017 року по 15 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 січня 2017 року, залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

11 січня 2017 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, додатково зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 січня 2017 року по 15 березня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4