Справа №636/1003/15-к
Провадження №1-кп/636/28/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2017 року м. Чугуїв

Колегія суддів Чугуївського міського суду Харківської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю прокурора ОСОБА_4
обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9
захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14
потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16
секретаря судового засідання ОСОБА_17
розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000777 від 10.09.2014 року, стосовно:
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, призваного на військову службу під час мобілізації, солдата, водія 2 стрілецького відділення, 1 стрілецького взводу стрілецької роти охорони в/ч польова пошта НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Орлівка Куликівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, призваного на військову службу під час мобілізації, прапорщика, старшого стрільця 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти охорони в/ч польова пошта НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України;
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Рижки Коропського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, одруженого, призваного на військову службу під час мобілізації, солдата, старшого стрільця 1 відділення 1 взводу 1 роти охорони в/ч польова пошта НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;
- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Олексинці Срібнянського району Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, одруженого, призваного на військову службу під час мобілізації, солдата, стрільця 2 відділення 3 взводу 1 роти охорони в/ч польова пошта НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;
- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Камка Корюківського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, не одруженого, призваного на військову службу під час мобілізації, солдата, водія 1 відділення 3 взводу 1 роти охорони в/ч польова пошта НОМЕР_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
До Чугуївського міського суду Харківської області надійшов вищевказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000777 відносно:

- ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України;
- ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України;
- ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;
- ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;
- ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та їх захисники звернулися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
Прокурор проти клопотань обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та їх захисників заперечував, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_9 обгрунтовано обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів. На теперішній час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, а саме те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , у разі обрання їм більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із тяжкістю покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, можуть переховуватися від суду тому, що після вчинення інкримінованих їм злочинів, останні самостійно та добровільно до правоохоронних органів не звернулись, а намагалися виїхати в зону проведення Антитерористичної операції. Крім того, на думку прокурора, обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, інших обвинувачених та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Обвинуваченому ОСОБА_9 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був замінений судом на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання, але останній не з`являвся до суду на судові засідання, внаслідок чого, йому змінено запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою.
Потерпілі проти клопотань захисників та обвинувачених щодо зміни ОСОБА_6 та ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`яке категорично заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти клопотання ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та їх захисників не заперечував, його захисник ОСОБА_10 підтримав заявлені клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_11 звернулися до суду з клопотанням в якому просили змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на більш м`який, посилаючись на те, що ОСОБА_6 перебуває під вартою вже більше двох років. Стороною обвинувачення не обгрунтовано того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам. Не доведено й того, на думку захисника, що перебування ОСОБА_6 на свободі буде створювати перешкоди для розгляду справи. ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має постійне місце мешкання: АДРЕСА_2 , на момент затримання мав постійне місце роботи. За місцем мешкання та минулої роботи характеризується з позитивного боку. Має на утриманні матір, ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є пенсіонером та за станом свого здоров`я потребує стороннього догляду
Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_14 підтримали клопотання захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_8 і захисник ОСОБА_12 теж проти вказаних клопотань не заперечували.
Обвинувачений ОСОБА_9 за його захисник ОСОБА_13 теж клопотали перед судом щодо зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, при цьому пояснювали, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою офіційно працював, за місцем роботи та місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, має постійне місце мешкання: АДРЕСА_5 . 11.11.2016 року ОСОБА_9 не прибув до суду із-за того, що з ним трапилася ДТП. 25.01.2017 року він теж не з`явився до суду тому, що заблукав у м. Харкові, а прибуття до залу суду в стані алкогольного сп`яніння пояснювали помилкою обвинуваченого і запевняли, що такого більше не трапиться.
Суд дослідивши вказані клопотання та вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку:

-2-

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців, передбачено ч. 3 ст. 331 КПК України.

Відповідно до вимог п. 21, 22 Інформаційного листа ВССУ від 04.04.2013 за №511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України», суд зобов`язаний розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому суд з`ясовує думку учасників процесу.

Відповідно до змісту ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання в даному випадку обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання зокрема спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

Стаття 178 КПК України зобов`язує суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, зміни, крім наявності ризиків, зазначених в ст. 177 цього кодексу, оцінити в сукупності й всі обставини перелічені цією статтею.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 197 ч. 1 КПК України строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою враховуючи, що рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, колегія суддів приходить до наступного:

Відповідно до вимог ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а відповідно до ст.18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду. З урахуванням вимог ч.5 ст.9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Суд погоджується із доводами сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_5 , що сама по собі тяжкість інкримінованих правопорушень не може бути підставою для обрання запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції». Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», викладено позицію що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів. Але на думку суду навіть обґрунтована підозра у вчиненні кримінальних правопорушень в даному випадку не може бути єдиним виправданням тримання під вартою обвинуваченого, а тому при вирішенні вказаного клопотання, крім наявності ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу, передбачених ч. 1 п. 1, п. 3, п. 4, п.5 ст. 177 КПК України і які не відпали на теперішній час,

суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, в тому числі і: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується; вік та стан його здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання; репутацію, майновий стан та відсутність судимостей, приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування, зміни запобіжного заходу та не зникли наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а відтак вважає доцільним продовжити ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Що стосується обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з матеріалів кримінального провадження, досліджених в межах поданих захисниками клопотань, вбачається, що встановлені судом обставини щодо необхідності застосування запобіжного заходу відносно вказаних обвинувачених, на цей час не відпали. В той же час судом встановлено, що фактично з 12.09.2014 року вказані особи утримуються під вартою (обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 10.03.2015 року був замінений на особисте зобов`язання, а 02.02.2017 року із-за неявок без поважних причин до суду та з`явлення в судове засідання в стані алкогольного сп`яніння знову обраний у вигляді тримання під вартою), з об`єктивних причин судовий розгляд вказаного кримінального провадження не може бути закінчений найближчим часом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги п. п. З і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, справу «Комарова проти України» від 16.05.2013 року, «Калашников проти Росії» від 15.07.2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час розгляду клопотань обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання. Отже, враховуючи викладене: тяжкість покарання, що загрожує особам у разі визнання їх винними у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких вони обвинувачуються; міцність соціальних зв`язків обвинувачених в місці їх постійного проживання, а саме - наявність постійного місця проживання обвинувачених, наявність на утриманні у ОСОБА_6 матері, 1946 року народження, яка за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, позитивні характеристики, відсутність судимостей, а також недоведення стороною обвинувачення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, суд вважає за можливе змінити їм запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

-3-
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_9 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження. Строк дії ухвали про застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.
Стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд погоджується з прокурором та учасниками процесу і вважає за необхідне продовжити їм дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ще на 60 діб, оскільки вказані особи належним чином виконують покладені на них процесуальні обов`язки.
Керуючись ст. ст. 331, 176-178, 179, 181, 183 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
1. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 1, п. 2, ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань №27», а саме по 29.09.2017 року включно.
2. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці, тобто по 29.09.2017 року включно.
Заборонити ОСОБА_6 залишати житло місце його постійного проживання, розташоване за адресою АДРЕСА_2 - цілодобово.

Заборонити ОСОБА_9 залишати житло місце його постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_5 - з 21 години вечора до 06 години ранку кожної доби.
Покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані, проживають чи перебувають, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, перебування, роботи, військової служби;
На підставі ч. 3 ст. 202 КПК України ОСОБА_6 та ОСОБА_9 звільнити з-під варти та зобов`язати їх невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 направити для виконання за місцем проживання обвинуваченого Києво-Святошинський ВП ГУПН в Київській області (Київська область, м. Боярки, вул. Хрещатик, 88).

Києво-Святошинському ВП ГУПН в Київській області негайно поставити на облік ОСОБА_6 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_9 направити для виконання за місцем проживання обвинуваченого до Корюківського ВП ГУПН в Чернігівській області (Чернігівська область, м. Корюківка, вул. К. Маркса, 7).

Корюківському ВП ГУПН в Чернігівській області негайно поставити на облік ОСОБА_9 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Роз`яснити ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме - працівники відділу поліції з метою контролю за поведінкою особи, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло де обвинувачений постійно проживає, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

3. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на строк до 60 днів - по 29.09.2017 року включно, поклавши на них наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вони зареєстровані, проживають чи перебувають, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, перебування, роботи, військової служби;
Попередити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що в разі невиконання зазначених зобов`язань до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 особистого зобов`язання покласти на військового прокурора Харківського гарнізону.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча:

Судді: