УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 09 серпня 2016 року.
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 травня 2016 року, залишеним апеляційним судом без змін,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новосілок Млинівського району Рівненської області, який проживає на АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 74 000 грн та 150 000 грн. у відшкодування відповідно матеріальної та моральної шкоди.

Цим же вироком вирішено долю речових доказів та судових витрат, пов`язаних із проведенням експертиз.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 15 січня 2016 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у гаражному приміщенні за місцем свого проживання ( АДРЕСА_1 ) під час словесної суперечки зі своїм родичем ОСОБА_8 , що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень з наявної у нього в руках мисливської рушниці ІЖ-18ЕМ № НОМЕР_1 зробив один постріл в сторону останнього, заподіявши йому у такий спосіб тяжкі тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення черевної порожнини та заочеревинного простору з пошкодженням петель тонкого кишківника, сечового міхура, яке ускладнилося внутрішньочеревною кровотечею та заочеревинною гематомою.

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, просить ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 09 серпня 2016 року, якою вирок суду щодо ОСОБА_7 залишено без змін, скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно перекваліфікував дії ОСОБА_7 з ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 на ч. 1 ст. 121 КК України, стверджуючи, що останній діяв з умислом на вбивство потерпілого, що призвело до призначення йому надто м`якого покарання. Вказує, що саме на цьому наголошував прокурор, який брав участь у розгляді цього провадження судом першої інстанції, у своїй апеляційній скарзі та наводив у ній конкретні доводи в обґрунтування такої позиції, втім, на його думку, апеляційний суд цих доводів не спростував і постановив ухвалу, яка не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав касаційну скаргу, заперечення захисника, перевіривши матеріали провадження та дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статей 362, 365 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний перевірити всі доводи апеляційних скарг.

Згідно зі ст. 419 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний навести докладні мотиви прийнятого рішення і, якщо апеляційні скарги залишаються без задоволення, зазначити підстави, через які вони визнані необґрунтованими. Цих вимог закону суд апеляційної інстанції належним чином не дотримався.

Зокрема, поряд з апеляційною скаргою захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 , котрий порушував питання про пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання до 5 років позбавлення волі, прокурором, який брав участь у розгляді цього провадження у суді першої інстанції, на цей вирок було подано апеляційну скаргу, у якій порушувалося питання про постановлення відносно ОСОБА_7 нового вироку через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (вважав правильною кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України). При цьому у апеляційній скарзі наголошувалося, що суд першої інстанції, кваліфікуючи дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України, не звернув уваги на знаряддя злочину, обставини його використання під час вчинення злочину (за умови, що цією рушницею він не користувався за призначенням з серпня 2015 року), події, які передували застосуванню засудженим рушниці та його пояснення з цього приводу (вони різні протягом судового розгляду, показання потерпілого про обставини вчиненого у його напрямку пострілу, і що цей постріл спрямований у життєво-важливі органи потерпілого).

Викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив і не дав на них обґрунтованих відповідей, обмежившись загальними фразами про правильність висновків суду першої інстанції щодо кваліфікації дій засудженого.

Крім того, не досліджуючи безпосередньо докази, які, на думку прокурора свідчили про наявність умислу ОСОБА_9 саме на вбивство потерпілого, який він не довів до кінця через те, що потерпілий намагався ухилитися від пострілу, апеляційний суд дійшов суперечливого висновку, а саме: зазначив, що така поведінка потерпілого «сприяла зміні напрямку, в якому фактично відбувся постріл», що не свідчить про можливість обвинуваченого довести свій умисел на позбавлення життя потерпілого».

Спростовуючи доводи прокурора щодо умислу засудженого, апеляційний суд послався на показання свідка ОСОБА_9 в суді першої інстанції, втім не звернув уваги на те, що вони не були очевидцями злочину, а про обставини вчиненого засудженим злочину їм відомо зі слів потерпілого.

За таких обставин колегія суддів вважає висновки суду про правильність кваліфікації дій засудженого за ч. 1 ст. 121 КК України передчасними.

Оскільки апеляційним судом при розгляді цього провадження було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому апеляційному розгляді слід виконати всі вимоги чинного законодавства, перевірити усі доводи, на які посилався прокурор у апеляційній скарзі (з урахуванням доводів касаційної скарги) і , в залежності від встановленого, керуючись правовими позиціями Верховного Суду України такої категорії кримінальних справ, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З огляду на викладене, керуючись статтями 376, 434, 436 КПК України, п. 6 розділу ХП «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 02 червня 2016 року, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 09 серпня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженнюне підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3