Провадження 1-кп/522/1243/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі угоду про визнання винуватості від 02.11.2016р., укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 від 10.06.2016р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого по найму, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України,

за участю сторін кримінально провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:
Приблизно восени 2012 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, знаходячись у місті Одесі, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету, за грошову винагороду, надав згоду невстановленій особі на ім`я « ОСОБА_7 » зареєструвати на своє ім`я підприємство ТОВ «Апріор Сервіс» ().

З метою втілення своїх злочинних намірів, бажаючи одержати винагороду за пособництво в створенні фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи навмисно, 07.10.2012р., знаходячись у приміщенні приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за адресою: м. Одеса, вул. Троїцька, 30, підписав статут ТОВ «Апріор Сервіс» (зареєстровано в реєстрі за № 11085), який йому надала особа на ім`я « ОСОБА_7 ».

ОСОБА_4 , без наміру займатися підприємницькою діяльністю, 07.11.2012р., підписав надане невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_7 » рішення № 1 загальних зборів засновників ТОВ «Апріор Сервіс», згідно якого вирішено створити та зареєструвати у встановленому порядку ТОВ «Апріор Сервіс», затвердити його статутний капітал та статут, та призначив себе на посаду директора зазначеного підприємства.

Виконавчим комітетом Одеської міської ради Одеської області зареєстровано статут ТОВ «Апріор Сервіс» 07.11.2012р., на підставі підписаних ОСОБА_4 статутних документів за № 0044893.

ТОВ «Апріор Сервіс», 08.11.2012р., на підставі підписаних та наданих ОСОБА_4 документів, взято на податковий облік в ДПІ у Приморському районі м. Одеси за № 168638 та 08.11.2012р. йому видано свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість за № 200086365.

Після реєстрації ТОВ «Апріор Сервіс» в державних органах влади, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що здійснювати заявлену у статуті фінансово-господарську діяльність та працювати на посаді директора він не буде, передав статутні та реєстраційні документи ТОВ «Апріор Сервіс» та печатку підприємства невстановлені особи на ім`я « ОСОБА_7 », тобто своїми навмисними діями здійснив пособництво невстановленим слідством особам у здійсненні фіктивного підприємництва, тобто у створенні фіктивного ТОВ «Апірор Сервіс» з метою прикриття незаконної діяльності.

Таким чином, у листопаді 2012 року, ОСОБА_4 став фактичним засновником та директором ТОВ «Апірор Сервіс», при цьому, фінансово - господарську діяльність підприємства він не здійснював, товарів не поставляв, розрахунковими рахунками не керував, податкову звітність не складав та не підписував і нікому цього не доручав.

Незаконна діяльність ТОВ «Апріор Сервіс» полягала у тому, що невстановлені особи, використовуючи реквізити ТОВ «Апріор Сервіс» та печатку підприємства, здійснювали незаконну діяльність, яка виражалась у документальному оформленні неіснуючих операцій з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг), після чого такі документи передавались замовникам «послуг» (підприємствам контрагентам) для їх подальшого відображення в бухгалтерському та податковому обліках з метою незаконного формування податкового кредиту і валових витрат.

Згідно висновку судово-економічної експертизи № 101/15 від 09.06.2015р., ТОВ «Апріор Сервіс», у порушення п. 192.1 ст. 192 Податкового Кодексу України, протягом 2012-2013 років, безпідставно занижено суму податкових зобов`язань по розрахунках з бюджетом по податку на додану вартість у розмірі 503 355 734, 00 грн., і, відповідно, визначена за результатами дослідження сума занижених податкових зобов`язань по розрахунках з бюджетом по податку на додану вартість у розмірі 503 355 734, 00 грн., до бюджету не сплачена, що у тисячу і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України тобто пособництво у фіктивному підприємництві, тобто пособництво в створенні фіктивного суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Апріор Сервіс», з метою прикриття незаконної діяльності, що заподіяло велику матеріальну шкоду державі.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України кваліфіковано правильно.

Згідно угоди про визнання винуватості від 02.11.2016р., укладеної між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. 472 КПК України прокурор та обвинувачений дійшли згоди про те, що обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження, також у виявлені та притягненні організаторів вказаного злочину. Крім того ОСОБА_4 зобов`язується надавати правдиві покази у суді щодо дій організаторів створення фіктивного ТОВ «Апріор Сервіс».

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за скоєння ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України у вигляді штрафу в розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що дорівнює 51000 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України визнав, дав покази, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 , також просив у судовому засіданні затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості від 02.11.2016р., укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши покази обвинуваченого, думку прокурора та захисника, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України , яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому його право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст.473 КПК України, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 і підозрюваним ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, а також наявність на утримані малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 02.11.2016р., укладену між прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 205 КК України та призначити йому покарання у виглядіштрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходу громадян, що дорівнює 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити заставу в розмірі 13780 гривень, яку в подальшому повернути заставодавцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в апеляційний суд Одеської області апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:
22.12.2016