Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/984/17

Справа № 711/2645/17

10 квітня 2017 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:
секретар ОСОБА_2 , прокурор ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду 06.04.2017р. зі скаргою, в якій просив зобов`язати прокурора невідкладно внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.397 та ч.1 ст.398 КК України, про які прокурора повідомлено в заяві від 23.03.2017р..

В обґрунтування скарги зазначено, що 23.03.2017р. заявник подав до прокуратури Черкаської області заяву, в якій просив внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень відносно нього працівниками правоохоронних органів. Проте прокурором були проігноровані вимоги ст.214 КПК України і не внесені відповідні відомості до ЄРДР.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги скарги і просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги. Пояснив, що у встановлений ч.1 ст.214 КПК України строк не були внесені до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 , оскільки складена ним заява про кримінальне правопорушення не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Просила відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі. Також зауважив, що це вже друге звернення заявника по тим самим подіям. По першому зверненню з аналогічною заявою йому було повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР і він не оскаржував дії прокурора. Вважає, що дана скарга підлягає залишенню без розгляду, оскільки подана з порушенням строків оскарження дій прокурора.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, вважаю що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що заявником складено заяву про злочин, яка отримана прокуратурою Черкаської області 23.03.2017р.. В заяві заявник зазначив про вчинення працівниками правоохоронних органів кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.397, 398 КК України. Обставинами вчинення злочину зазначено те, що працівники правоохоронних органів під час проведення обшуку на підставі судового рішення в приміщеннях ТОВ «ЗЛГЗ «Златогор» вчиняли перешкоди заявнику, як адвокату-представнику підприємства, надавати належну правову допомогу шляхом вчинення одночасного обшуку в різних приміщеннях підприємства без нього та запропонованих ним понятих, не допуску його до обшукуваних приміщень та перешкоджанні фіксуванню предметів та документів, які вилучаються та упаковуються, фіксуванні обшуку засобами відеофіксації. Також в заяві зазначалося, що під час проведення обшуку працівниками правоохоронних органів було здійснено огляд робочих документів адвоката, шляхом ознайомлення та копіювання інформації, що міститься на комп`ютері, який знаходиться на робочому місці адвоката в приміщенні підприємства та містить відомості, що складають адвокатську таємницю. Заявник стверджує, що зазначені дії супроводжувались погрозами застосування насильства на його адресу.

Натомість відомості за зазначеною заявою не були внесені до ЄРДР у передбачений законом 24 годинний термін, про що заявника було повідомлено відповідним листом від 27.03.2017р., тому заявник звернувся зі скаргою до слідчого судді.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені дії чи бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Частиною першою статті 304 КПК України передбачений десятиденний строк для оскарження таких дій чи бездіяльності. З огляду на те, що заявник подав відповідну заяву про вчинення кримінального правопорушення до прокуратури 23.03.2017р., про оскаржувані дії прокурора довідався з листа від 27.03.2017р., який міг отримати не раніше 03.04.2017р. (про що свідчить штемпель відділу поштового зв`язку на конверті), а до суду звернувся 06.04.2017р., то строк подання скарги не пропущений. Та обставина, що заявник вже звертався з подібною заявою і не оскаржував дій прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР не є перешкодою для повторного подання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, оскільки кожне таке повідомлення має розглядатись в порядку, передбаченому ст.214 КПК України і є окремою підставою для прийняття відповідних процесуальних дій. Тож доводи прокурора про залишення скарги без розгляду є необґрунтованими.

Стосовно доводів заявника, то вважаю за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016р. №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ч.1 ст.214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України №700 від 14.08.2012р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до ЄРДР відповідні відомості та розпочати розслідування, але тільки по заявах або повідомленнях, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не по будь-яким іншим.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст.214 КПК, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Тож положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Аналіз змісту заяви ОСОБА_4 від 23.03.2017р. свідчить, що її зміст не відповідає вищезгаданим вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки не містить даних про реальність кримінально-караного діяння, передбаченого ст.ст.397, 398 КК України. Припущення заявника про вчинення працівниками правоохоронних органів саме злочину під час проведення слідчих дій в рамках досудового розслідування по кримінальному провадженню ґрунтуються на суб`єктивній оцінці та ставленні до зазначених обставин заявника, оскільки злочинність таких дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому зазначене не може бути підставою для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування.

В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). Припущення щодо допущення посадової особою порушень норм кримінального процесуального законодавства, які регламентують порядок вчинення процесуальних дій на досудовому розслідуванні, не є безумовним свідченням вчинення злочину. Порядок оцінки правомірності таких дій передбачений законом і здійснюється в порядку прокурорського нагляду та судового контролю за дотриманням законів під час кримінального провадження.

Також варто зауважити, що посилання заявника на ч.4 ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, оскільки ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

Таким чином, вважаю, що прокурором не порушено вимог кримінально-процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а тому скарга задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошений 12 квітня 2017 року о 08год 00хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1