Справа № 646/2873/16-к
№ провадження 1-кс/646/1352/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2016 року м.Харків

Слідчий суддяЧервонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 01.02.2016 про закриття кримінального провадження та на постанову, винесену 26.05.2016 про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 01.10.2013 ,-
В С Т А Н О В И В :
3 березня 2016 року заявник звернулась до суду із зазначеною скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, мотивуючи тим, що вважає дану постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням КПК України. Заявник просить скасувати постанови про закриття кримінального провадження та про відмову у визнанні її потерпілою, продовжити досудове розслідування.

03.11.2016 відповідно до протоколу автоматичного розподілу скарга надійшла до провадження слідчого судді ОСОБА_1 .

В судове засідання заявник не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Слідчий, та прокурор повідомлені належним чином про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не прибули, про причини неявки не повідомили.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на вищезазначені положення закону та враховуючи імперативно встановлені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, а також те що кожна сторона про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і з урахуванням принципу диспозитивності була наділена судом можливістю скористатися своїм правом надати докази на підтвердження своїх вимог і заперечень, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за відсутності заявника, слідчого, прокурора та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора, повідомлених належним чином, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи по скарзі та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Достовірно встановлено, що в провадженні першого слідчого відділу прокуратури Харківської області знаходилось кримінальне провадження № 0000282 від 01 жовтня 2013 року за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівника прокуратури Харківської області ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України.

За результатами досудового розслідування старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 дійшов висновку, що в діянні колишнього прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 не вбачається склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України і 01.02.2016 виніс постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скасовуючи попередні постанови, від 27 травня 2015 року та від 28 жовтня 2016 року про закриття цього кримінального провадження, слідчі судді Червонозаводського районного суду м. Харкова в своїх ухвалах від 18 серпня 2015 року та 03 грудня 2015 року відповідно, зазначили певний перелік недоліків досудового слідства та слідчих дій, які на даний час залишаються невиконаними слідчим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим не усунені недоліки і не виконані слідчі дії, зазначені у названих ухвалах слідчих суддів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та вимог ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий суд та вирішення справи в розумні строки незалежним та неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Оскільки в ході досудового розслідування допущена істотна неповнота, усунення якої потребує виконання слідчих дій та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, зміст оскаржуваної постанови не відповідає вимогам ст.110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у скарзі від 03.03.2016 заявник висуває вимогу щодо скасування постанови про відмову у визнані її потерпілою.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження встановлено, що 26.05.2015 старшим слідчим першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_6 винесена постанова про відмову ОСОБА_3 у визнанні потерпілою.

Ухвалою Червонозаводського суду м. Харкова від 01.10.2015 вищезазначена постанова про відмову у визнанні заявника потерпілою від 26.05.2015 не скасована, у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовлено.

28.12.2015 ОСОБА_3 звернулася до слідчого із заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000282 від 01 жовтня 2013. Старшим слідчим 1-го СВ СУ прокуратури Харківської області заявнику за № 17/1-315-14 від 28.01.2016 направлено відповідь з посиланням на те, що 26.05.2016 слідчим винесена постанова про відмову у визнанні заявника потерпілою у зазначеному кримінальному провадженні, та постанова на даний час не оскаржена, що підтверджується ухвалою Червонозаводського суду м. Харкова від 18.08.2015.

Проте наведені відомості не відповідають матеріалам кримінального провадження, оскільки відповідно до ухвали Червонозаводського суду м. Харкова від 01.10.2015 зазначена постанова про відмову заявника у визнанні потерпілою оскаржувалась заявником, проте скасована не була, заявнику у задоволенні вимог скарги відмовлено.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на існування ухвали Червонозаводського суду м. Харкова від 01.10.2015, якою відмовлено ОСОБА_3 у скасуванні постанови від 26.05.2015 про відмову у визнанні її потерпілою, вимоги заявника в частині скасування цієї постанови задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110,303-307 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_4 від 01.02.2016 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000282 від 01 жовтня 2013 року - скасувати.

В іншій частині скарги - відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000282 від 01 жовтня 2013 року повернути слідчому для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1