Справа № 640/6749/15-к
н/п 1-кп/640/49/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі
колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,.
прокурора - ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника - адвоката ОСОБА_9 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого АДРЕСА_1 ,
по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.110, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 294, ч.2 ст. 28, ч.2 ст.294 КК України,-
встановила:
У провадженні суду знаходиться вказане кримінальне провадження.
Обвинуваченому ОСОБА_8 ухвалою суду від 18.12.2014 р. на стадії досудового розслідування обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалами суду міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 продовжувалась та ухвалою суду від 22.12.2016 р. продовжена до 20 лютого 2017 р.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 враховуючи ризики, передбачені п.1, 3, 5 ст.177 КПК України та те, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, які існують, а також просив суд врахувати ступень тяжкості інкримінованих злочинів та прийняти до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під варту не відпали, та при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений порушував покладені на нього обов`язки, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Потерпілі клопотання прокурора підтримали.
Обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечував з тих підстав, що клопотання прокурора не вручено йому у встановлені законодавством строки, існування ризиків, які зазначені прокурором не доведені. Заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт, при цьому просив врахувати практику Європейського суду з прав людини.
Захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вважає його необґрунтованим, оскільки прокурором не вказані додаткові дані щодо існування відповідних ризиків, які прокурор не зазначив, прокурором не конкретизовано яким способом обвинувачений може вплинути на потерпілих та свідків, вважає, що відсутні ризики та просить змінити запобіжний захід інший захід, не пов"язаний з позбавленням волі.
Відповідно до ст.. 331 ч.3 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_8 , суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 п.5. ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість ОСОБА_8 переховуватися від суду,незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується, враховуючи, що дії ОСОБА_8 у вчиненні яких він обвинувачується носять характер тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства над особами, та спричинення ним тілесних ушкоджень різних ступенів тяжкості, ті обставини, що обвинувачений не працює та не має офіційних джерел існування, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд продовжує строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 60 днів, тобто до 16 квітня 2017 р.
При цьому суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, можливість незаконного впливу на свідків, які ще судом не допитані, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Згідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Керуючись ст. 183 ч.3,4 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України, тобто щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 331, 372 КПК України, -
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 60 днів, тобто до 16 квітня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: суддя ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3