АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи: 667/456/15-к
Справа № 11кп/791/397/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія вирок ч.1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2017 р.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачена ОСОБА_8

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0004761 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 16.02.2017 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Дальній, КНР, громадянки України, освіта неповна середня, пенсіонерки, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , такої, що не має судимості,, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
в с т а н о в и л а :
Цим вироком ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на сім років з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_8 , строк її попереднього ув`язнення з 02.12.2014 року по 09.04.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалено cтягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 12001 (дванадцять тисяч одну) гривню 11 (одинадцять) копійок.
Запобіжний захід не обирався.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Відповідно до вироку суду 01.12.2014 року, близько 16.00 год., ОСОБА_8 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , під час конфлікту, який виник раптово на побутовому ґрунті з ОСОБА_9 , 1949 року народження, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя останнього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла один удар кухонним ножем в область грудної клітини ОСОБА_9 , чим спричинила потерпілому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням правого легеня, перикарди та серця, крововиливу в м`які тканини по ходу ранового каналу, і яке відповідно до висновку експертизи відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя та перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та неправильним застосуванням кримінального закону, які вплинули на визначення міри покарання, оскільки суд однобічно оцінив досліджені у судовому засіданні докази.

В підтвердження цього зазначає, що суд не дослідив яким чином ОСОБА_8 наносячи один удар ножем у грудну клітину потерпілого, спричинила тілесні ушкодження, а саме одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітини та правого легеня і серця, які знаходяться по різні сторони грудної клітини. Ця обставина знаходиться у повному протиріччі з доказами, дослідженими у суді.
Суд прийшов до висновку, що кров знайдена на клинку ножа та в піднігтьовому місті правої руки ОСОБА_8 може походити від потерпілого ОСОБА_9 , але при цьому ігнорується той факт, що кров трупа ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_8 відноситься до однакової групи і як наслідок можуть походити також і від ОСОБА_8 , тому вважає, що цей доказ не є беззаперечним.
Крім того зазначає, що з протоколу огляду місця події від 01.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_8 в час проведення цієї слідчої дії за місцем події присутня не була, бо в цей час разом зі свідком ОСОБА_10 знаходилась у відділку міліції.
Також захисник ставить під сумнів достовірність слідчого експерименту, де ОСОБА_8 плуталась в своїх свідченнях, брала ніж не в ту руку, слідчий підказував, що їй казати.
Крім того, захист не погоджується з позицією суду про те, що ОСОБА_8 в стані фізіологічного афекту не перебувала, оскільки вважає, що фізіологічний афект у ОСОБА_8 розпочався не в момент застосування ножа, а трохи раніше, коли вона дала відсіч протиправним діям потерпілого. Таким чином, вищенаведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_8 характерних ознак фізіологічного афекту протизаконність дій потерпілого, а саме протизаконне насильство і систематичне фізичне знущання над обвинуваченою, умисне грубе приниження її честі і гідності.
Просить вирок суду змінити, перекваліфікувати її дії з ч.1 ст. 115 на ст. 116 КК України та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинувачену ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора, який вважав апеляційну скаргу безпідставною, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Як встановлено з матеріалів кримінального провадження, судом виконані вимоги, направлені на прийняття всіх передбачених законом мір для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи.

Твердження в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 про те, що обвинувачена ОСОБА_8 скоїла правопорушення під впливом неправомірних дій потерпілого та недостатньо з`ясовано всіх обставин справи є необґрунтованими та надуманими і суперечать матеріалам кримінального провадження.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні й детально викладеними у вироку доказами із дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, а саме:

Так, допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 підтвердила, що саме вона нанесла удар ножем потерпілому ОСОБА_9 .
Протоколом огляду місця події від 01.12.2014 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що предметом огляду є квартира АДРЕСА_3 . Під час огляду було виявлено труп чоловіка з пошкодженням грудної клітини. В ході проведення слідчої дії також виявлено та вилучено мікрооб`єкти з правої та лівої долоні рук трупу, відрізки зі слідами пальців рук, кухонний ніж з речовиною схожою на кров.
Висновком експерта № 500 від 04.12.2014 року та №5/5 від 19.01.2015 року, кров трупу ОСОБА_9 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. На клинку ножа, вилученого під час огляду місця події, знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_9 .
Крім того, із висновку експерта №105 від 26.12.2014 року, №3/ц від 20.01.2015 року вбачається, що кров ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. При серологічному досліджені піднігтьового вмісті правої руки ОСОБА_8 встановлено, що присутність в ньому слідів крові ОСОБА_9 не виключається.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 02.12.2014 року за участю обвинуваченої ОСОБА_8 та відеозапису вказаної слідчої дії підтверджується, що остання послідовно, в присутності понятих та захисника розповіла та показала, яким чином вона завдала ОСОБА_9 удар ножем в область грудної клітини.
Висновком комплексної судово-психіатричної експертизи № 641 від 25.12.2014 року та судово-психіатричної експертизи №358 від 02.07.2015 року відповідно до яких, в період часу вчинення злочину ОСОБА_8 в стані фізіологічного афекту не перебувала.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_11 підтвердив висновок експертизи та наполягав на тому, що ОСОБА_8 в стані фізіологічного афекту не перебувала і ці твердження експерта та висновки експертиз повністю спростовують доводи захисника про ознаки фізіологічного афекту у ОСОБА_8 до застосування ножа, коли вона дала відсіч протиправним діям потерпілого.
Крім того, під час проведення судово-психіатричної експертизи № 641 від 25.12.2014 року ОСОБА_8 пояснювала, що вона пішла, взяла ніж та вдарила його.
Пояснення ОСОБА_8 під час проведення експертизи узгоджуються з її показами, які вона давала в судовому засіданні.
Доводи апелянта про те, що потерпілий ОСОБА_9 систематично фізично знущався над обвинуваченою, умисне грубе принижував її честь і гідність, не впливають на доведеність вини обвинуваченої та кваліфікацію її дій. Вони підтверджують наявність між обвинуваченою та потерпілим неприязнених відносин і це враховано судом при призначені міри покарання.
Доводи, які викладені в апеляційній скарзі аналогічні доводам захисника під час судового розгляду в суді першої інстанції і вони не спростовують висновок суду, викладеного у вироку.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім доказам по справі і обґрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та правильно їх кваліфікував як умисне вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій людині.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів достовірність доказів та були підставами для скасування або зміни вироку не встановлено.

Обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання та призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на сім років, суд як вбачається з вироку, врахував як ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, посередню характеристику, дані про особу обвинуваченої яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, її вік, обставини які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини які обтяжують покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, і призначив вид і міру покарання, які є достатніми для її виправлення та попередження нових злочинів.
При таких обставинах, на думку колегії суддів, апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення,

Вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 16.02.2017 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

(підпис) (підпис) (підпис)

Судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду

Херсонської області ОСОБА_2