Справа № 466/9210/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2016року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Молошковичі, Яворівського району Львівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, -

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 20 жовтня 2016 року, близько 23.50 год., знаходячись на прибудинковій території будинку №57 по вулиці Лінкольна у м. Львові, шляхом вільного доступу таємно викрав дві туї вартістю 900 гривень, що належать ТзОВ «Мегаторггруп», однак розпорядитись викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_4 не зміг, з причин, які не залежали від його волі, так як був викритий працівниками поліції.

Крім цього, 22 жовтня 2016 року, близько 22.30 год., ОСОБА_4 , знаходячись на прибудинковій території будинку №57 по вулиці Лінкольна у м. Львові, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав одну тую вартістю 450 гривень, що належать ТзОВ «Мегаторггруп», однак розпорядитись викраденим майном на власний розсуд ОСОБА_4 не зміг, з причин, які не залежали від його волі, так як був викритий працівниками поліції.

Крім цього, ОСОБА_4 25 жовтня 2016 року, близько 23.00 год., знаходячись на прибудинковій території будинку АДРЕСА_3 , повторно, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу таємно викрав 12 туй висотою близько 1,5 метра, вартістю 450 грн. кожна, чим заподіяв матеріальної шкоди на суму 5 400 грн. ТзОВ «Мегаторггруп».

У судовому засіданні обвинувачений вину свою у вчиненні інкримінованих йому правопорушень визнав повністю та суду пояснив, що не мав засобів для існування,оскільки не міг знайти роботу, тому вирішив вчинити крадіжку туй,щоб їх продати,а виручені кошти витратити на власні потреби. Тому 20.10,2016 рт на вул.. Лінкольна викрав дві туї, 22.10.2016 р. викрав одну тую,однак був затриманий працівниками поліції. 25.10.2016 р., перебуваючи на вул.. Лінкольна ,викрав 12 туй,які ще не були посаджені ,щоб їх продати,а за виручені кошти проживати. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено , що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку , що винуватість обвинуваченого вчиненні кримінальних правопорушень ,які йому інкриміновано, доведена повністю.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України ,оскільки ОСОБА_4 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна , за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України ,оскільки ОСОБА_4 та 22.10.2016 р. вчинив замах на таємне викрадення чужого майна , повторно ; та за ч.2 ст.185 КК України ,оскільки ОСОБА_4 25.10.2016 р. вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно .

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. „Про практику призначення судами кримінального покарання,визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставини , що обтяжують покарання, згідно ст.. 67 КК України,-відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше несудимий, вину визнав та розкаявся , та вважає , що йому слід обрати покарання,не повязане із ізоляцією від суспільства.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України , ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України у виді арешту на строк три місяці ,

-за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк три місяці,

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді одного року обмеження волі.

Відповідно до ст..70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 1/одного /року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням ,встановивши іспитовий термін 1/один/рік.

У відповідності до вимог ст..76 КК України зобовязати ОСОБА_4 без дозволу кримінально-виконавчої інспекції не покидати межі України, повідомляти про зміну місця проживання та зявлятись на реєстрацію.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1