Справа №127/267/17-к
Провадження №1-кп/127/567/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

сторони захисту: обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 : ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника служби у справах дітей Вінницької міської ради ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0003286 від 30.04.2016 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, учня 11 класу Комунального закладу «Загальносвітня школа І-ІІІ ст.№3 ім. М. Коцюбинського Вінницької міської Ради», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 28.10.2015 року Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Миколаївка, Сімферопольського району, АР Крим, громадянина України, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 11 жовтня 2014 року Хмельницьким МВ УДМС України у Вінницькій області, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_11 , 2016 року народження, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30.04.2016 року біля 03.00 год, ОСОБА_4 вступивши попередньо в змову із неповнолітнім ОСОБА_5 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом поєднаного з проникненням у приміщення, підійшли до гаражу, що знаходився при дорозі біля приватного будинку по АДРЕСА_4 та належав ОСОБА_9 . Переконавшись, що за їхніми діями ніхто спостерігає, неповнолітній ОСОБА_5 , за допомогою ключа, який містився біля гаражу, відчинив навісний замок і разом із ОСОБА_12 незаконно проникли у гаражне приміщення. Після чого ОСОБА_4 за попередньою змовою із ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме мопедом марки «Yamaha Vino» 2000 року випуску рама НОМЕР_4 , синьо-білого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №280 від 02.09.2016 року складала 9800 гривень.
Після чого ОСОБА_4 , спільно із ОСОБА_5 , із викраденим мопедом з місця події зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на загальну суму 9800 гривень
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті. Так, з ОСОБА_13 він був раніше знайомий та навчався в одній школі. Вкрасти мопед запропонував ОСОБА_14 , спільно біля 2-3 години ночі вони пішли в мікрорайон «Корея», де зайшли в гараж біля приватного будинку потерпілої ОСОБА_15 та викрали мопед. Він особисто сів за кермо, а ОСОБА_14 сів ззаду. Мопед завезли до його будинку, та залишили його в сараї. Через деякий час до нього прийшов друг та взяв мопед покататися, після чого його помітив господар мопеда та працівники поліції. На даний час він потерпілій завдану шкоду відшкодував та попросив вибачення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засідання свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин викладених в обвинувальному акті, а саме: з ОСОБА_12 він раніше знайомий та навчався в одній школі. В мікрорайоні «Корея» він помітив, що його знайомий ОСОБА_16 тримає в гаражі над дорогою мопед, він помітив, що замок в гаражі не зачиняється. ОСОБА_4 він повідомив, що можна викрасти мопед. Прийшовши до гаража вони спільно викрали мопед та вивели вверх по вулиці, до будинку ОСОБА_4 в районі « ОСОБА_17 », де і залишили в його гаражі. Даний мопед вони планували продати. У потерпілої попросив вибачення за скоєне та майно потерпілій повернув, а завдану шкоду відшкодував.

Потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні суду пояснила, що її син товаришував з ОСОБА_18 . Крадіжку мопеда виявив зранку її чоловік, оскільки були відчинені двері гаража. На даний час обвинувачених вона вибачила та претензій ні матеріального, ні морального характеру до них не має та просила суд суворо не карати.

Представник Служби у справах дітей ОСОБА_10 суду пояснила, що ОСОБА_5 на обліку Служби у справах дітей ВМР, як дитина, що опинились у складних життєвих ситуаціях не перебуває.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 суду пояснив, що син виховувався у повній сім`ї, він як батько забезпечує його усім необхідним. В школі навчається посередньо, але характеризується позитивно. З приводу даної події з сином він провів профілактичну бесіду та в майбутньому подібного не повториться.

Зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнали повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченими, іх законними представниками та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинувачених та потерпілої, дослідження протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ( т.1 а.с.56), витягу з кримінального провадження № 0003286 ( т.1 а.с.57), висновку судово-дактилоскопічної експертизи № 1116-Д від 14.12.2016 року (т.1 а.с.61-70), висновку судово-трасологічної експертизи № 1794-Т від 19.12.2016 року ( т.1 а.с. 72-76), висновку судово-товарознавчої експертизи № 280 від 02.09.2016 року ( т.1 а.с.78-83), суд приходить до висновку про винуватість обвинувачених у вчиненні злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_5 доведена повністю, а їхні дії слід кваліфікувати за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у приміщення.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кожним із обвинувачених злочину, особи обвинувачених та обставини, що обтяжують і пом`якшують їх покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_19 , який є раніше не судимим (т.1 а.с. 86), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с. 87-88).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 суд вважає повне визнання своєї вини та щире каяття, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_19 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думки потерпілої щодо міри покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_19 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити відповідно до вимог ст. ст. 65, 66-67, 75-76 КК України у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України та покладанням обов`язків передбачених п.п. 1, 2, ч. 1 ст. 76 КК України, без конфіскації майна.

Судом враховано особу ОСОБА_5 , який являється неповнолітнім ( т.1 а.с.89), раніше не судимим (т.1 а.с. 90), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.91-92), на обліку у Служби у справах дітей ВМР не перебуває ( т.1 а.с.94), позитивно характеризується за місцем проживання та навчання (т. 1 а.с.95-96,97).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає повне визнання своєї вини та щире каяття, скоєння злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думки потерпілої щодо міри покарання, вчинення злочину неповнолітнім, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів в майбутньому слід призначити відповідно до вимог ст. ст. 98, 102, 103 КК України у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст. 75,104 КК України та покладанням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, без конфіскації майна.

Також, відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_19 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_5 ) в рівних долях слід стягнути вартість проведення криміналістичних досліджень: висновку судово-дактилоскопічної експертизи № 1116-Д від 14.12.2016 року (т.1 а.с.61-70), висновку судово-трасологічної експертизи № 1794-Т від 19.12.2016 року ( т.1 а.с. 72-76), висновку судово-товарознавчої експертизи № 280 від 02.09.2016 року ( т.1 а.с.78-83), проведення яких було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченими злочину.

Відповідно до ст. 100 КПК України вирішити питання про долю речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 98, 102,103,104 КК України, ст. ст. 100, 124, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання,

Стягнути в рівних долях з обвинуваченого ОСОБА_19 та законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь держави Україна 1649 гривень 95 копійок у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень.
Речовий доказ в кримінальному провадженні № 0003286:

- Мопед марки «Yamaha Vino» синього кольору, 2000 року випуску, з об`ємом двигуна 49 куб. см, номер рами № НОМЕР_6 , який був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: