Справа № 192/3259/16-к
Провадження № 1-кп/192/30/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" лютого 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який має середню освіту, невійськовозобов`язаного, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_2 , раніше судимого Солонянським районним судом Дніпропетровської області:
- 08.11.2011 року за ч.3 ст.185, 75 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з іспитовим строком 2 роки;
- 20.11.2013 року за ч.3 ст.185, 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
- 23.01.2014 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців,
- 08.04.2014 року за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 29.04.2016 року звільнився умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбуту частину покарання 1 рік 1 місяць 7 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 , будучи засудженим 08 квітня 2014 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на шлях виправлення не став і повторно вчинив умисні злочини проти власності.
Так, на початку жовтня 2016 року, точна дата слідством не встановлена, приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, заздалегідь достовірно знаючи що власника будинку немає вдома, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію подвір`я дачного будинку АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 , звідки шляхом вільного доступу викрав: десять металевих труб, довжиною 5 метрів та діаметром 200 (3/4дюйма) кожна, вартістю 20 гривень 67 копійок за 1 метр, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на сумі 1033 гривень 55 копійок, після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Далі, 02 листопада 2016 року приблизно о 22 годині 00 хвилин ОСОБА_3 маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, заздалегідь достовірно знаючи що власника будинку немає вдома, шляхом вільного доступу зайшов на неогороджену територію подвір`я АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , звідки шляхом вільного доступу викрав із саду шістнадцять дерев`яних рамок для бджолиних вуликів, вартістю 06 гривень 40 копійок кожна на загальну суму 102 гривні 40 копійок; вісім кілограмів вощини з медом, вартістю по 95 гривень за 1 кг на загальну суму 760 гривень, а всього на загальну суму 862 гривні 40 копійок, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинуваченому роз`яснювалося право на захист, однак від допомоги захисника (адвоката) він відмовився, оскільки може захистити себе самостійно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним злочину.
Пояснив, що на початку жовтня 2016 року о 23.00 годині він викрав у ОСОБА_5 з неогородженого двору дачного будинку АДРЕСА_3 десять труб, довжиною по 5 метрів та діаметром 20 мм кожна. Потім ці труби продав за 300 гривень, а 02 листопада 2016 року о 22.00 годині він викрав з саду ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 шістнадцять дерев`яних рамок для бджолиних вуликів та вісім кілограмів вощини з медом. Достовірно знав, що про те, що ОСОБА_6 в цей час не буде вдома. Територія саду з тієї сторони, звідки прийшов обвинувачений, не була огороджена. Викрадене він склав у поліетиленовий пакет та на велосипеді привіз до себе додому. Вощину з медом склав у відро, а дерев`яні рамки спалив.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми показаннями підтвердив фактичні обставини скоєних ним кримінальних правопорушень, які викладені в обвинувальних актах. В скоєному розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 , який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.21), в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності(а.с.23).
Потерпілий ОСОБА_5 , який про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, згідно заяви просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.
Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень доведена у повному обсязі і його умисні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно і його винуватість знайшла підтвердження у судовому засіданні.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений свою вину визнав повністю, своїми показаннями сприяв встановленню істини у справі.
Обставин, що обтяжує покарання, суд під час розгляду справи не встановив.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відноситяся до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який вчинив нові корисливі злочини у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення проти власності, офіційно не працевлаштований, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться, не перебуває на обліку як військовозобов`язаний.
Суд вважає, що оскільки ОСОБА_3 у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання з місць позбавлення волі вчинив нові умисні корисливі злочини, то відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України покарання йому сліди призначити за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу у вигляді позбавлення волі, оскільки призначенням іншого виду покарання не буде досягнуто мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України.
При цьому при призначені остаточного покарання за сукупністю вироків, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 положення ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив кримінальні правопорушення не відбувши повністю покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року та згідно ухвали Веселівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2016 року був звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 7 днів.
З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства і йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08 квітня 2014 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з моменту початку його фактичного виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Головуючий суддя: ОСОБА_1