Справа № 565/1117/17
Провадження № 1-кп/565/88/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 серпня 2017 року м.Вараш
Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:
- головуючого-судді ОСОБА_1 ,
- секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
- прокурора - ОСОБА_3 ,
- потерпілого - ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 21 травня 2017 року приблизно о 20 годині 05 хвилин, перебуваючи біля автомийки «Еліт» по вулиці Садова, 54 у м.Вараш Рівненської області, умисно, таємно, скориставшись тим, що його дій ніхто не помічає, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів викрав три деревні рослини туя, загальною вартістю 861 (вісімсот шістдесят одна) грн., належні ОСОБА_4 , чим заподіяв останньому майнову шкоду у вказаному розмірі. В подальшому ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
21 червня 2017 року між потерпілим ОСОБА_4 і підозрюваним (нині обвинуваченим) ОСОБА_5 у порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Зі змісту даної угоди слідує, що потерпілий з однієї сторони і підозрюваний (обвинувачений) з іншої сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри (обвинувачення), правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України, як таємного викрадення чужого майна (крадіжки), всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Зазначена угода про примирення від 21 червня 2017 року також містить перелік дій, які підозрюваний (обвинувачений) вчинив на користь потерпілого з метою добровільного усунення завданої шкоди, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, і наслідки її невиконання. Окрім цього, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме: у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., та надано згоду на призначення вказаного покарання. Угода про примирення, укладена між потерпілим ОСОБА_4 і підозрюваним (нині обвинуваченим) ОСОБА_5 21 червня 2017 року, скріплена підписами сторін.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.
Згідно з доводами прокурора угода про примирення між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та підозрюваним (нині обвинуваченим) ОСОБА_5 з іншої сторони укладена в добровільному порядку, її умови відповідають вимогам КПК України, інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_5 фактично визнає свою винуватість у вчиненні цього злочину та має реальну можливість виконати зобов`язання, взяті на себе за угодою, тому угода про примирення підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженого із потерпілим покарання.
У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення даної угоди про примирення із ОСОБА_5 та факт повернення останнім викрадених ним трьох деревних рослин туя і їх висадки на попереднє місце. ОСОБА_4 зазначив, що він не має жодних претензій до обвинуваченого та просив суд затвердити угоду про примирення, призначивши ОСОБА_5 узгоджену з ним міру і розмір покарання. Згідно з показаннями потерпілого обставини події злочину, що вказані в обвинувальному акті, є дійсними. З показань, наданих ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні, слідує, що 21 травня 2017 року приблизно о 20 годині 05 хвилин ОСОБА_5 умисно, таємно, діючи непомітно для інших осіб, шляхом вільного доступу викрав три деревні рослини туя, загальною вартістю 861 (вісімсот шістдесят одна) грн., які росли поблизу автомийки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вулиці Садова, 54 у м.Вараш Рівненської області за її межами. Потерпілий підтвердив, що вказані три деревні рослини туя належать йому на праві приватної власності і їх загальна вартість становить 861 (вісімсот шістдесят одна) грн.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та підтвердив відповідність всіх обставин підозри (обвинувачення) фактичній дійсності. ОСОБА_5 зазначив, що 21 травня 2017 року приблизно о 20 годині 05 хвилин він умисно, таємно, діючи непомітно для інших осіб, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів викрав три деревні рослини туя, загальною вартістю 861 (вісімсот шістдесят одна) грн., які належать ОСОБА_4 і росли біля автомийки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вулиці Садова, 54 у м.Вараш Рівненської області. З показань, наданих суду обвинуваченим, слідує, що останній не оспорює вартість викраденого ним у потерпілого майна та розмір завданої злочином майнової шкоди у загальній сумі 861 (вісімсот шістдесят одна) грн. ОСОБА_5 щиро розкаявся в скоєному та вказав, що усунув завдану ОСОБА_4 шкоду, оскільки повернув потерпілому викрадені три деревні рослини туя. За таких обставин, ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про примирення і призначити узгоджене із потерпілим покарання.
Згідно з п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Дії ОСОБА_5 за обставинами обвинувачення кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України. Правова кваліфікація дій ОСОБА_5 є правильною. Обвинувачений беззастережно визнав вказане обвинувачення в повному обсязі підозри (обвинувачення).
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, цілком розуміє характер обвинувачення, визначеного за ч.1 ст.185 КК України, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та свої права, зазначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України. Окрім цього, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 і потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміють наслідки укладення та затвердження вказаної угоди про примирення, що передбачені ч.1 ст.473 КПК України.
Враховуючи викладене, суд встановив, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони і підозрюваним (нині обвинуваченим) ОСОБА_5 з іншої сторони 21 червня 2017 року, відповідають вимогам КПК України, КК України і інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони фактично примирилися. Обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину з фактичних підстав, добровільно усунув завдану потерпілому майнову шкоду та підтвердив реальну можливість виконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань. Отже, обставин, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, в даному випадку не встановлено.
Призначення покарання, узгодженого сторонами угоди про примирення, відповідає вимогам ст.ст.50, 53, 65 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке є злочином середньої тяжкості, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та усунення заподіяної шкоди, як обставини, що пом`якшують покарання, згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.66 КК України, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 і його майновий стан.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_5 характеризується із позитивної сторони, скарг на його поведінку від членів його сім`ї і сусідів не надходило, до кримінальної і адміністративної відповідальності раніше обвинувачений не притягувався, що підтверджується рапортом ДОП Варашського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 15 червня 2017 року та довідкою про відсутність попередньої судимості від 07 червня 2017 року. Лист державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3» №683 від 13 червня 2017 року свідчить, що ОСОБА_5 на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога вказаного медичного закладу не перебуває. На теперішній час, як слідує із показань обвинуваченого ОСОБА_5 , він має регулярний, щомісячний дохід у виді заробітної плати, так як з 14 липня 2017 року працює електромонтером у комунальному підприємстві «Житлокомунсервіс».
З огляду на зазначені обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає можливим та допустимим призначення ОСОБА_5 покарання, узгодженого між потерпілим і обвинуваченим, у межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в передбаченому мінімальному розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. Вказане покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Питання про долю речових доказів даного кримінального провадження необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
З врахуванням наведених обставин, на підставі ст.ст.50, 53, ч.ч.1, 2, 5 ст.65, п.п.1, 2 ч.1 ст.66, ч.1 ст.185 КК України, керуючись ч.3 і п.7 ч.9 ст.100, ч.ч.1-3 ст.314, ч.ч.2, 3 ст.373, ст.374, ч.ч.1, 3, 6 ст.376, ч.3 ст.394, ч.ч.1, 2 ст.395, ст.475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 і підозрюваним (нині обвинуваченим) ОСОБА_5 21 червня 2017 року.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення, а саме: у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та підлягає стягненню в дохід держави.
Речові докази: оптичний DVD-R диск сіро-сріблястого кольору з наявним написом «Verbatim» і відеозаписами залишити у матеріалах кримінального провадження на весь час їх зберігання.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити, що інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_7 Горегляд