Справа № 732/1529/16-к провадження № 11-кп/795/449/2017 Категорія - ч.2 ст. 305 КК України Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2017 року місто Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду дистанційно в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000096 від 05.10.2016 року, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2017 року,

про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кілія Одеської області, громадянина України,

який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 15 , частиною 2 статті 305 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_6 , порушив питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень та призначити покарання за частиною 1 статті 309, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 305, із застосуванням статті 69, статтею 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

Вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від

08 лютого 2017 року, ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за частиною 1 статті 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 305 КК України до покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавленні волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до статті 76 КК України на ОСОБА_6 покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 550 грн. 25 коп.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний ОСОБА_6 , термін дії якого сплив 02.12.2016, відповідно до статті 203 КПК України постановлено вважати припиненим.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та на необґрунтоване застосування статті 69 КК України.

Суд не врахував, що обвинувачений придбав, зберігав, перевозив та намагався перемістити через митний кордон, особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс, вагою у 20.20 г, яка на думку сторони обвинувачення є значною. Вказав на безпідставне застосування статті 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченому.

В поданих запереченнях, обвинувачений ОСОБА_6 просив вирок місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Судом першої інстанції було встановлено, що 04 жовтня 2016 року, близько 05 години ранку, ОСОБА_6 , знаходячись у м. Кілія Одеської області, у невстановленої слідством особи придбав для власного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який був упакований у прозорий поліетиленовий пакетик, паперовий згорток та напівпрозорий рожевий поліетиленовий пакет, які в подальшому поклав до внутрішньої лівої нагрудної кишені своєї курки та дорожньої сумки відповідно.

В подальшому ОСОБА_6 , зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, в порушення Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та слідуючи в якості пасажира маршрутного таксі «Кілія Сарата», а в подальшому рейсовим автобусом «Сетра», р.н. НОМЕР_1 , сполученням «Ізмаїл-Санкт-Петербург» в період часу з 06 години 04.10.2016 року по 22 годину 40 хвилин 04.10.2016 року незаконно перевіз його територією України від автовокзалу, розташованого у м. Кілія Одеської області, до митного поста «Сеньківка» Чернігівської митниці Державної фіскальної служби з метою перемістити на територію Російської Федерації для власного вживання.

Також, ОСОБА_6 , маючи у своєму розпорядженні особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вирішив всупереч вимогам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» перемістити його до Російської Федерації з приховуванням від митного контролю для подальшого власного вживання.

Реалізуючи злочинний умисел, спрямований на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, ОСОБА_6 04.10.2016 року, о 22 годині 40 хвилин, на рейсовому автобусі «Сетра», р.н. НОМЕР_1 , сполученням «Ізмаїл-Санкт-Петербург», в якості пасажира прибув у зону митного контролю митного поста «Сеньківка» Чернігівської митниці ДФС.

Під час проведення усного декларування ОСОБА_6 про наявність у нього заборонених до переміщення через митний кордон України предметів, усно не заявив.

У подальшому в ході спільного прикордонно-митного огляду у внутрішній кишені куртки, в яку був одягнутий ОСОБА_6 та в його дорожній сумці, поміж особистих речей, було виявлено два поліетиленових пакета та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, яка згідно з висновком експерта Київського обласного НДЕКЦ МВС України № 19/7-02/1042 від 05.10.2016 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого у перерахунку на суху речовину становить 20,20 г.

Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, каннабіс віднесений до списку 1 таблиці 1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено».

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, думку обвинуваченого, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає.

Статтею 370 КПК України, визначено, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин, місцевий суд обґрунтував, дослідженими під час судового слідства в порядку, передбаченому статтею 349 КПК України, доказами котрим дав оцінку, що в апеляційній скарзі не оспорюється.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі статті 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

За встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні наркотичних засобів без мети збуту, кваліфіковані місцевим судом за частиною 1 статті 309 КК України та дії які виразились у закінченому замаху на контрабанду особливо небезпечних наркотичних засобів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю кваліфіковані судом за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 305 КК України, що також не оспорюється в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі статтею 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з вимогами статті 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті цього Закону.

Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_6 у відповідності до вимог статті 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його вік, позитивну характеристику з місця проживання, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків, відсутність обставин, що обтяжують покарання і обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення покарання за частиною 2 статті 15, частини 2 статті 305 КК України із застосуванням статті 69 КК України.

Також слід зазначити, що доводи прокурора, викладені в апеляційні скарзі, про необґрунтоване застосування судом першої інстанції статті 69 КК України, не узгоджуються з вимогами сторони обвинувачення, які викладені в апеляційній скарзі про призначення ОСОБА_6 покарання за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 305 КК України із застосуванням статті 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

Посилання прокурора на те, що при призначенні покарання місцевим судом не враховано вагу особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, яка становила 20.20 г і на думку сторони обвинувачення є значною, не ґрунтуються на законі.

Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року №118, наркотичні засоби визначаються у невеликих, великих та особливо великих розмірах.

Таке поняття як значний розмір дана таблиця не містить. Згідно Таблиці 1 вага канабісу 20,20 г. є невеликим розміром.

За змістом статті 75 КК України суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, при призначенні покарання на строк не більше п`яти років позбавлення волі може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

За змістом досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні працівника органу пробації, регулярне проведення профілактичних бесід працівниками пробації та залучення громадських організацій району до проведення профілактичної роботи з обвинуваченим допоможе досягти правослухняної поведінки ОСОБА_6 без застосування покарання, пов`язаного позбавленням або обмеженням волі.

Місцевим судом, з врахуванням висновку органу пробації, вмотивована можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України, з визначенням максимального іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

З огляду на наведене, доводи прокурора щодо необґрунтованості призначення судом ОСОБА_6 покарання із застосуванням статей 69 та 75 КК України, є непереконливими.

Порушень кримінального процесуального та кримінального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого, на кваліфікацію його дій та необґрунтованість призначеного покарання, не вбачається.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 08 лютого 2017 року, залишити без задоволення.

Вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від

08 лютого 2017 року щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4