Провадження 1-кп/522/244/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0009135 від 03.12.2016 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдови, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання на території України, раніше судимого,
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдови, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Приморського районного суду м. Одеси на розгляді під головуванням судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

03 квітня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_3 та обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не було завершено, до спливу строку тримання під вартою обвинувачених.
Судом відповідно до вимог ст.331 КПК України на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , оскільки строк перебування їх під вартою закінчується.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, заперечували проти продовження строку тримання обвинувачених під вартою та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд приймає до уваги те що він раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин віднесені до категорії тяжкого злочину, стан його здоров`я не перешкоджає йому перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд приймає до уваги те що він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин віднесені до категорії тяжкого злочину, стан його здоров`я не перешкоджає йому перебуванню у місці попереднього ув`язнення, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спроб переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинувачених може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).

Враховуючи передбачені ст.177 КПК України вимоги процесуального законодавства, які визначають мету і підстави застосування запобіжних заходів, суд приходить до висновку про те, що строк дії обраного обвинуваченим під час досудового розслідування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає продовженню.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 липня 2017 року, включно.

Продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 липня 2017 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя: