Дата документу 20.04.2017

Справа № 334/2142/17
Провадження № 1-кп/334/353/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася у м. Запоріжжя, має середню технічну освіту, незаміжньої, пенсіонерки, проживаючої мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

про обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, -

У с т а н о в и в:
ОСОБА_5 відповідно до наказу №1978-к від 01.09.2014 року призначена на посаду молодшого фахівця з реєстраційного обліку центру обслуговування абонентів Міського комунального підприємства «Основаніє» (далі МКП «Основаніє»). Відповідно до п.п. 2.1, 2.4, 2.7 посадової інструкції молодшого фахівця центру обслуговування абонентів, затвердженої наказом директора МКП «Основаніє» №167-1 від 10.05.2013 до завдань і обов`язків молодшого фахівця відноситься забезпечення реєстрації та обліку зареєстрованих громадян, організація та контроль підготовки документів для реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання громадян у встановлені законом строки, організація підготовки документів для оформлення/переоформлення паспортів. Згідно з п.5.1 вказаної посадової інструкції молодший фахівець повинен знати Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Відповідно до п.4.2 зазначеної інструкції молодший фахівець несе відповідальність за недостовірність даних, які подаються керівництву, органам державної влади.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Для реєстрації місця проживання особа подає у тому числі письмову заяву, документи, що підтверджують право на проживання в житлі. Згідно із ст.11 вказаного Закону реєстрація місця проживання здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування.
Згідно з п.2.2 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в України та зразків необхідних для цього документів, затвердженого Наказом МВС України №1077 від 22.11.12 (в редакції станом на 19.12.2014) для реєстрації місця проживання особа подає до територіального підрозділу ДМС України письмову заяву про реєстрацію місця проживання (додаток №5), а також документи, які підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї на реєстрацію місця проживання.
Так, на початку 2015 року (більш точно дата досудовим розслідуванням не встановлена) до ОСОБА_5 звернувся заступник начальника Ленінського РВ у м. Запоріжжі Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області (далі Ленінський РВ УДМС в Запорізькій області) ОСОБА_6 , з проханням підготувати необхідні документи для здійснення реєстрації місця проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах Ленінського району міста Запоріжжя. При цьому, ОСОБА_6 пояснив ОСОБА_5 , що вказана особа - ОСОБА_7 насправді не проживає в Ленінському районі міста Запоріжжя, а реєстрація місця проживання необхідна для видачі цій особі нового паспорту громадянину України. На вказане прохання ОСОБА_6 ОСОБА_5 погодилася, при цьому останні домовились, що ОСОБА_5 підготує та підпише від імені одного з мешканців Ленінського району міста Запоріжжя заяву щодо згоди на реєстрацію місця проживання ОСОБА_7 за її адресою, яку (заяву) ОСОБА_5 в подальшому передасть ОСОБА_8 для здійснення реєстрації місця проживання ОСОБА_7 .

На виконання досягнутої домовленості ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 документ ОСОБА_7 паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий останньому Лисичанським МВ УДМС України в Луганській області від 02.03.2013.

На виконання досягнутої домовленості ОСОБА_5 підшукала квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 та яка належить на праві власності ОСОБА_9 , в якій, як було відомо ОСОБА_5 , ніхто фактично не мешкав.

Виконуючи досягнуту раніше із ОСОБА_6 домовленість, ОСОБА_5 06.03.2015, перебуваючи в приміщенні Центру обслуговування абонентів №8 МКП «Основаніє», який розташований за адресою м. Запоріжжя, провулок Явірний, 8а, достовірно розуміючи, що для реєстрації місця проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 , за відсутності у останнього документів, які підтверджують право на проживання в житлівідповідно до вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в України та зразків необхідних для цього документів, необхідна згода власника вказаного житла, діючи умисно, використовуючи наявний у неї бланк із підписом начальника Центру обслуговування абонентів №8 МКП «Основаніє» ОСОБА_10 та печаткою вказаної установи заповнила від імені ОСОБА_7 заяву №1051 від 06.03.2015 про реєстрацію місця проживання останнього за адресою АДРЕСА_2 , яку заповнила від імені ОСОБА_7 , а також внесла від імені власника вказаного житла ОСОБА_9 завідомо недостовірні відомості про згоду останньої на реєстрацію місця проживання ОСОБА_7 за вищевказаною адресою, про що від імені ОСОБА_9 та без її відома поставила відповідний підпис.

Таким чином, ОСОБА_5 склала завідомо підроблений офіційний документ заяву №1051 від 06.03.2015 (зразок якої затверджений Додатком №5 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в України та зразків необхідних для цього документів) про реєстрацію місця проживання, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, а саме згоду власника житла на реєстрацію місця проживання іншої особи.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , виконуючи свою домовленість із ОСОБА_6 надала останньому вищевказаний підроблений офіційний документ - заяву №1051 від 06.03.2015 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 . На підставі вказаного підробленого документу Ленінським РВ УДМС в Запорізькій області ОСОБА_7 12.03.2015 проведено реєстрацію місця проживання останнього за адресою АДРЕСА_2 , про що внесено відомості до паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 оформленому Ленінським РВ УДМС в Запорізькій області 12.03.2015 на ім`я останнього.

Відповідно до висновку по результатам перевірки підстав реєстрації місця проживання громадянина України ОСОБА_7 від 27.11.2015 реєстрацію місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 скасовано у зв`язку з проведенням її з порушенням вимог чинного законодавства.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст.358 КК України як складання працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підробленого офіційного документу, який посвідчує певні факти, що мають юридичне значення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

28.03.2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області та підозрюваною ОСОБА_5 в ході досудового розслідування у порядку передбаченому ст.. 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості та разом з обвинувальним актом направлено до суду.

Згідно даної угоди прокурор і підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_5 за ч.3 ст.358 КК України.

Підозрювана ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке повинна понести ОСОБА_5 , а саме, у вигляді 1 (одного ) року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468,469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваній узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Адвокат обвинуваченої просив угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні також просила угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України, в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що згодна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винуватою, згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинила дії, передбачені ч.3 ст.358 КК України, за якою належить призначити їй, узгоджену сторонами угоди міру покарання.

Керуючись ст..ст. 314,373,375,474,475 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В :

Затвердити у кримінальному провадженні угоду про визнання винуватості від 28.03.2017 року між прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Запорізької області та підозрюваною ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.358 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.03.2017 року покарання, а саме: у вигляді 1 (одного ) року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1