Справа № 761/3552/17
Провадження № 1-кс/761/2370/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , при секретарі ОСОБА_3 , розглянувши клопотання розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 29 червня 2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364; ч. 5 ст. 191 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13 лютого 2017 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 29 червня 2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364; ч. 5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на майно, а саме, автомобіль SСANIA R124, 2002 р.в., зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить фермерському господарству «Стимул-С», , Кіровоградська область Добровеличківський район с. Тишківка на підставі свідоцтва про реєстрацію СРГ920109 від 22.08.2008 року.
Клопотання мотивоване тим, що 29.06.2016 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364; ч. 5 ст. 191 КК України виділено з кримінального провадження № 0000631 від 12.10.2015 року та зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000250.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в жовтні 2015 року, громадянин України ОСОБА_5 , представляючи інтереси стягувача ОСОБА_6 у зведеному виконавчому провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області № 48698564 по стягненню з громадянки України ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 заборгованості в сумі 2 654 853,88 грн., з метою безпідставного отримання чужого майна підробив офіційний документ лист від імені директора ТОВ «Новоградівська спілка селянських (фермерських) господарств «СТЕП» ОСОБА_8 адресований державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, датований 09.10.2015 року, який надає право державному виконавцю на арешт та опис майна боржника.
Так, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, маючи на меті безпідставно отримати чуже майно, вніс до вказаного листа завідомо неправдиві відомості про перебування майна боржника ОСОБА_7 , а саме: насіння соняшника в кількості 400 т та зерна кукурудзи в кількості 200 т у складських приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , підробив підпис ОСОБА_8 та проставив на ньому відбиток підробленої печатки ТОВ «Новоградівська спілка селянських (фермерських) господарств «СТЕП».
В подальшому, з метою безпідставного отримання чужого майна, вказаний підроблений документ ОСОБА_5 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин передав до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, за адресою: м. Кіровоград вул. Дворцова 6/7.
Згідно з висновком експерта № 65/1 від 18.03.2016 року, підпис від імені директора ТОВ «Новоградівська спілка селянських (фермерських) господарств «СТЕП» ОСОБА_8 у листі від 09.10.2015 року вх. № 3106/03/23 адресованому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, щодо зберігання у складських приміщеннях за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Новоградівка, вул. Радянська, 14А майна ОСОБА_7 , виконаний ОСОБА_5 .
Після цього, протягом 12-17 жовтня 2015 року, під виглядом проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 48698564, службові особи управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими особами, з метою заволодіння чужим майном, вивезли зі складських приміщень, розташованих за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Новоградівка, вул. Радянська, 14А 521 т насіння соняшника та 308 т зерна кукурудзи 3 класу, які належать ПП «Агрохім» на загальну суму 5 263 700,00 грн., що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах.
При цьому, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області ОСОБА_9 у зведеному виконавчому провадженні № 48698564 було описано та накладено арешт лише на 343 т 995 кг насіння соняшника та 191 т 072 кг зерна кукурудзи 3 класу, які було передано на відповідальне зберігання представнику стягувача ОСОБА_6 - ОСОБА_5 .
В матеріалах кримінального провадження містяться відомості, що ОСОБА_5 вказані вище 343 т 995 кг насіння соняшника та 191 т 072 кг зерна кукурудзи 3 класу, на підставі договору складського зберігання зерна № 24/09-15 від 24.09.2015 року, було передано на відповідальне зберігання до зернового складу Приватного підприємства «Іштар-Агро» (), який розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Войкова, 19.
Разом з тим, встановлено, що з метою заволодіння чужим майном, службовими особами управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими особами, різницю зернових, які належать ПП «Агрохім», а саме: 177 т 005 кг насіння соняшника та 116 т 928 кг зерна кукурудзи 3 класу, загальною вартістю 1 825 771,9 грн. було вивезено протягом 12-17 жовтня 2015 року зі складських приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , під виглядом проведення виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні № 48698564 без проведення їх опису та арешту державним виконавцем та без розміщення на відповідальне зберігання у зерновому складі ПП «Іштар-Агро» (, Кіровоградська область, м. Долинська, вул. Войкова, 19).
При цьому, в матеріалах зведеного виконавчого провадження № 48698564 містяться відомості, що протягом 12-17 жовтня 2015 року вивезення зернових зі складських приміщень, розташованих за адресою: Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Новоградівка, вул. Радянська, 14А, які не було описано та на які не було накладено арешт державним виконавцем, а саме: 177 т 005 кг насіння соняшника та 116 т 928 кг зерна кукурудзи 3 класу, здійснювалось вантажівками, серед яких були вантажні автомобілі: «SСANIA» д.н. НОМЕР_1 , «MAN», д.н. НОМЕР_2 , «VOLVO» д.н. НОМЕР_3 .
01.02.2017 року у кримінальному провадженні вантажні автомобілі «SСANIA» д.н. НОМЕР_4 , «MAN», д.н. НОМЕР_2 , «VOLVO» д.н. НОМЕР_3 визнано речовими доказами знаряддями вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, з метою збереження речових доказів та подальшої конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та враховуючи той факт, що з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вищевказані транспортні засоби можуть бути передані або відчужені, що призведе до зникнення, втрати речових доказів та унеможливить відшкодування шкоди завданої злочином, необхідно накласти арешт на зазначений транспортний засіб, власником якого є фермерське господарство «Стимул-С», .
З огляду на викладене та враховуючи, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливого цивільного позову чи можливої конфіскації майна, а також з метою застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру, керуючись ст. ст.96-2, 96-3, 96-4 КК України, а також враховуючи, що вищевказані транспортні засоби, фактично є речовими доказами, які використані як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, і не забезпечення схоронності якого може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, підлягають арешту згадані транспортні засоби.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів наведених у ньому та просив задовольнити його.
Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення слідчого, прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Зі змісту клопотання та доданих до нього копій матеріалів кримінального провадження № 0000250 від 29 червня 2016 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.
Згідно з даними витягу з кримінального провадження № 0000250 від 29 червня 2016 року, доданого до клопотання, предметом досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, зокрема, є діяння службових осіб Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Кіровоградській області, які зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими особами, вчинили заволодіння майном ПП «Агрохім».
При цьому, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на автомобіль «SСANIA R124», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить фермерському господарству «Стимул-С», та який визнано речовим доказом знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, аналіз наданих в розпорядження слідчого судді матеріалів, свідчить про те, що слідчим не доведено правові підстави для арешту згаданого автомобіля, можливість використання його як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.
Так, слідчим не доведено, що автомобіль, на який необхідно накласти арешт, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, тобто, що він є речовим доказом та як наслідок може бути використаний як доказ в даному кримінальному провадженні.
Дані матеріалів клопотання свідчать про те, що предметом досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000250, є дії ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також службових осіб Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській області, які за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими особами, протягом 12 17 жовтня 2015 року вивезли належні ПП «Агрохім» зернові зі складських приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.
Транспортні засоби, що підлягають арешту, належать фермерському господарству «Стимул-С», , засновником та директором якого є ОСОБА_10 .
У той же час, матеріали клопотання не містять об`єктивних даних про можливу причетність засновника та директора фермерського господарствоа «Стимул-С», ОСОБА_10 до кримінальних правопорушень, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000250 від 29 червня 2016 року.
За наведених обставин, автомобілі «SСANIA R124», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить фермерському господарству «Стимул-С», не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, як речовий доказ.
Відповідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Однак, з матеріалів кримінального провадження, наявних в розпорядженні слідчого судді вбачається, що слідчим не доведено належними та достовірними даними існування обставин, які б давали підстави для заборони або обмеження користування, розпорядження майном.
Таким чином, слідчим належним чином не обґрунтовано та не доведено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КК України для накладення арешту на належний фермерському господарству «Стимул-С» автомобіль.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, а також необґрунтованість та недоведеність необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення вказаного клопотання.
Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий судя
УХВАЛИВ:
Відмовити старшому слідчому з ОВС 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_2 в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000250 від 29 червня 2016 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, а також за фактом вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на автомобіль «SСANIA R124», д.н.з. НОМЕР_1 .
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя