Справа № 428/8792/17
Провадження № 11-сс/782/211/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі :

головуючого : ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря: ОСОБА_4

прокурора: ОСОБА_5

захисника, адвоката: ОСОБА_6

підозрюваної: ОСОБА_7

слідчого: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м.Сєвєродонецьку Луганської області матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 серпня 2017 року, якою, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ Луганської області, громадянки України, непрацюючої, маючу на утриманні неповнолітніх дітей 2007 року народження та 2012 року народження, заміжньої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст. 307 КК України, - застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.08.2017 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000111 від 01.03.2017 року, стосовно ОСОБА_7 відмовлено. Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваній залишати місце проживання, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , з 11-00 години до 07-00 години, строком на 60 днів, а саме до 15 жовтня 2017 року, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України з покладенням певних обов`язків.

Не погодившись з винесеним рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури Луганської області подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу про відмову в застосуванні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ч. 2 ст.307 КК України, а також наявність обставин, при яких вона вчинила злочин, дають підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що ОСОБА_7 домовлялась в ході телефонної розмови про збут наркотичного засобу метадону з особами, серед яких і її чоловік ОСОБА_9 , який підбурював ОСОБА_7 до збуту наркотичного засобу. Вказані обставини дають підстави вважати, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 зможе продовжувати свою злочинну діяльність аналогічної спрямованості, оскільки чоловік ОСОБА_7 ОСОБА_9 зможе і в подальшому підбурювати її до вчинення злочину або сприяти у вчиненні злочину. Також суддя не врахував, що ОСОБА_7 вчинила тяжкий злочин збут наркотичного засобу завдяки тому, що будучи наркозалежною та проходячи лікування за метадоновою програмою, не бажаючи належним чином лікуватися, частину від призначеного наркотичного засобу, систематично збувала певним категоріям осіб.

Також не враховано той факт, що в неї є родичі на окупованій АР Крим в м. Сімферополі, а це свідчить, що у ОСОБА_7 є можливість залишити місце проживання та виїхати до своїх рідних на тимчасово непідконтрольну територію України або РФ, і в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим наявні ризики передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та зазначив, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, захисника ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вказавши, що на період домашнього арешту вона буде виконувати всі обов`язки, які покладені на неї слідчим суддею,що вона не має наміру залишати житло та дітей, батьків, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З змісту ухвали слідчого судді вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що в липні 2017 року ,більш точної дати встановити не виявилося можливим, ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичного засобу,отримала в Луганському обласному наркологічному диспансері денну норму вживання наркотичного засобу метадону, частину якого вона сховала у предметах своєї одежі та винесла з приміщення Луганського обласного наркологічного диспансеру, переслідуючи мету в подальшому його збуту.

Після цього в той же день ОСОБА_7 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в телефонній розмові запропонувала особі, стосовно якої прийняті заходи безпеки під псевдонімом ОСОБА_10 придбати у неї наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено,та домовилася з ним про зустріч.

Цього ж дня, 11.07.2017 року, приблизно о 12 год.00 хвилин з метою викриття і документування факту вчинення злочину та особи , яка його вчиняє, а саме викриття ОСОБА_7 в незаконному збуті наркотичного засобу-метадону, ОСОБА_10 були вручені грошові кошти у сумі 300 (триста) гривень, які були призначені для проведення оперативної закупки наркотичного засобу метадону, після чого останній направився до будинку АДРЕСА_2 , де біля вказаного будинку зустрівся з ОСОБА_7 , приблизно о 13 год. 50 хв..

Не відмовляючись від свого злочинного умислу, 11.07.2017 року в період часу з 13 год.51 хв. до 13 год. 52 хв. ОСОБА_7 ,знаходячись біля будинку № 36, кв.Східний м.Лисичанська Луганської області,незаконно збула ОСОБА_10 наркотичний засіб метадон у порошкообразному вигляді за грошові кошти в сумі 300 (триста) гривень.

11.07.2017 року в період часу з 14 год.05 хв. до 14 год.30 хв. в ході проведення огляду місця події, біля заводу «РТІ» по вул. Незалежності, м. Лисичанська Луганської області, у ОСОБА_10 виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з порошкообразною речовиною білого кольору.

Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1400 від 27.07.2017 року надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору масою 1,0556 г, містить в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежений -метадон та дифенгідрамін (димедрол) (тверді форми)-сильнодіючий лікарський засіб. Маса метадону в наданій на дослідженні речовині становить 0,0218 г. Маса димедролу в наданій на дослідження речовині складає 0,0022 г.

15.08.2017 року ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на збут наркотичного засобу метадону, повторно, в телефоній розмові запропонувала особі, стосовно якої прийняті заходи безпеки під псевдонімом ОСОБА_10 придбати у неї наркотичний засіб, обіг якого обмежено -метадон, та домовилася з ним про зустріч.

Цього ж дня, 15.08.2017 року, приблизно з 12 год.40 хвилин до 13 год.00 хв. з метою викриття і документування факту вчинення злочину та особи, яка його вчиняє, а саме викриття ОСОБА_7 в незаконному придбанні і збуті наркотичного засобу-метадону, ОСОБА_10 , перебуваючи біля вхідної двері до квартири АДРЕСА_2 передав ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 300 грн.

Не відмовляючись від свого злочинного умислу,отримавши грошові кошти у сумі 300 грн., у вказаних місці, дату та час, ОСОБА_7 незаконно збула ОСОБА_10 дві таблетки метадону круглої форми білого кольору, об`ємом 25 мг кожна.

15.08.2017 року в період часу з 13 год.05 хв. до 13 год.30 хв. в ході проведення огляду місця події, біля заводу «РТІ» по вул. Незалежності, м. Лисичанська Луганської області, у ОСОБА_10 виявлено та вилучено дві таблетки метадону круглої форми білого кольору, об`ємом 25 мг кожна.

15.08.2017 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.08.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 слідчим суддею в цілому дотримані.

Слідчий суддя в судовому засіданні встановив,що підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України обґрунтовується наявним матеріалами кримінального провадження, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як вбачається з матеріалів провадження прокурор не довів наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, не доведена реальна можливість підозрюваної переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність обґрунтованих ризиків щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя не погодився з висновками слідчого та прокурора про те,що існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

При цьому слідчий суддя послався на висновки рішень Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Луценко проти України», «Мамедова проти Росії», коли тримання під вартою не було необхідним щоб запобігти втечі заявника, оскільки тяжкість обвинувачень як на головний чинник ймовірності того,що заявник може переховуватись від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочині, не можна застосувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Крім того, на думку колегії суддів, слідчий суддя зробив обґрунтований висновок про те,що факт відсутності міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_7 у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження. ОСОБА_7 одружена, має на своєму утримання двох малолітніх дітей 2007 та 2012 року народження, має постійне місце проживання, де мешкає разом з батьками та малолітніми дітьми. Крім того, вона виховує дітей самостійно, так як їх батько мешкає окремо.

Слідчий суддя звернув увагу на те що ОСОБА_7 страждає на наркотичну залежність, але вона зареєстрована та проходить реабілітацію за метадоновою програмою,що свідчить про бажання позбутись наркотичної залежності.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно не погодився з обґрунтуванням слідчого ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, який послався на те, що місце проживання ОСОБА_7 находиться в безпосередньої близькості від неконтрольованої правоохоронними органами України території, оскільки слідчий не навив та не надав доказів того,що ОСОБА_7 має такий намір.

Враховуючи її молодий вік, та те, що ОСОБА_7 має двох неповнолітніх дітей, провину визнала, колегія суддів погоджується з тим, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваної ОСОБА_7 такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою є недоцільним на цей час.

Враховуючи вищезазначене, доводи, викладені прокурором в апеляційної скарзі, як підстави, на його думку, для зміни міри запобіжного заходу, спростовуються матеріалами справи, які свідчать про обґрунтованість висновків слідчого судді щодо необхідності обрання до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу саме домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваної залишати житло у певний період доби.

Слідчий суддя мотивовано підійшов до встановлення часу, протягом якого ОСОБА_7 може залишати житло, а саме з 07-00 до 11-00 годин,та правильно зазначив, що домашній арешт буде достатнім для запобігання ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України,а також належної процесуальної поведінки підозрюваної, та обрав щодо підозрюваний ОСОБА_7 запобіжний захід, передбачений ст.181 КПК України, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 194, 196 КПК України, є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Луганської області ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17.08.2017 року про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрювану відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: