Справа № 645/1270/17
Провадження № 1-кс/645/300/17
УХВАЛА
Іменем України
24 березня 2017 року слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю прокурора Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області ОСОБА_2 , секретар судового засідання ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000519 від 13 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області ОСОБА_2 , звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, тимчасово вилученого під час огляду місця події 21 березня 2017 року, а саме: 5-литрову пластикову ємкість з рідиною коричневого кольору, без акцизних марок; 2 полімерних пакета з рідиною коричневого кольору, без акцизних марок; 2 полімерних пакета з рідиною прозорого кольору, без акцизних марок; 3 скляні пляшки ємкістю по 0,5 л. з рідиною коричневого кольору, без акцизних марок; 1 скляна пляшка ємкістю 1 л. з рідиною прозорого кольору, без акцизної марки; 2 скляні пляшки ємкістю по 0,5 л. з рідиною прозорого кольору, без акцизних марок.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що 12 березня 2017 року приблизно о 20.00 годині біля «Буфет-Бару» за адресою: м. Харків, проспект Московський, 256, невстановлена особа спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

За даним фактом відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000519 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Після цього в ході проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було проведено огляд місця події 21 березня 2017 року «Буфет-Бару», що знаходиться по проспекту Московському, 256 у м. Харкові, та вилучено 5-литрову пластикову ємкість з рідиною коричневого кольору, без акцизних марок; 2 полімерних пакета з рідиною коричневого кольору, без акцизних марок; 2 полімерних пакета з рідиною прозорого кольору, без акцизних марок; 3 скляні пляшки ємкістю по 0,5 л. з рідиною коричневого кольору, без акцизних марок; 1 скляна пляшка ємкістю 1 л. з рідиною прозорого кольору, без акцизної марки; 2 скляні пляшки ємкістю по 0,5 л. з рідиною прозорого кольору, без акцизних марок.

В ході проведення досудового розслідування є підстави вважати, що виявлене та вилучене майно є підакцизними товарами, які незаконно зберігались з метою збуту.

В судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання. ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Суддя, вислухавши прокурора, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого воно подається, приходить до наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна;2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

До клопотання додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000519 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
Також додано протокол огляду предметів від 21 березня 2017 року, відповідно до якого при огляді «Буфет-Бару», що знаходиться по проспекту Московському, 256 у м. Харкові, було вилучено 5-литрову пластикову ємкість з рідиною коричневого кольору, без акцизних марок; 2 полімерних пакета з рідиною коричневого кольору, без акцизних марок; 2 полімерних пакета з рідиною прозорого кольору, без акцизних марок; 3 скляні пляшки ємкістю по 0,5 л. з рідиною коричневого кольору, без акцизних марок; 1 скляна пляшка ємкістю 1 л. з рідиною прозорого кольору, без акцизної марки; 2 скляні пляшки ємкістю по 0,5 л. з рідиною прозорого кольору, без акцизних марок.

Разом з цим, в клопотанні не вказується і до нього не долучено належних та допустимих доказів того, що майно на яке слід накласти арешт належало чи належить підозрюваному по кримінальному провадженню або особам, які в силу Закону повинні нести за нього цивільну відповідальність. Відповідні документи, що підтверджують право власності на майно не долучені. Конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним цим майном не долучені.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди).
Разом з цим, у клопотанні не зазначені конкретні підстави та мета застосування арешту, не перелічені можливі ризики від його використання, не вказано є це майно предметом злочинного посягання, чи визнано речовим доказом.
Таким чином, в ході розгляду клопотання про арешт майна прокурором та слідчим не доведено, що вилучені предмети мають значення для забезпечення даного кримінального провадження та можливість їх використання в якості доказу у даному кримінальному провадженні, не вказано можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; не доведені наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, не наведені факти та не надано доказів, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
З огляду на наведене, клопотання слідчого не ґрунтується на вимогах закону, у зв`язку з чим, задоволенню не підлягає.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасника процесуальної дії не надійшло, за ініціативою слідчого судді не здійснювалось, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню № 0000519 від 13 березня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя -