Макарівський районний суд Київської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.01.2017 року Справа № 370/2112/16-к

ММакарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

при розгляді у судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінального провадження № 0000320 від 05.04.2016 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Київ, українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, такого, що немає державних нагород, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який обвинувачується
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України;

в с т а н о в и в:
04.04.2016 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_4 (далі обвинувачений, ОСОБА_4 ), достовірно знаючи про те, що згідно чинного законодавства обіг наркотичних засобів заборонено, діючи умисно, з метою власного вживання, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, а саме у невідомого чоловіка на ім`я ОСОБА_5 в с. Лишня Макарівського району Київської області, що поблизу господарства по вул. Київській, 3 паперовий згорток та поліетиленовий пакет з сухими подрібненими рослинами коноплі, після чого поклав його до зовнішньої кишені своєї куртки, де зберігав без мети збуту для подальшого власного вживання.

05.04.2016 року, близько 00 годин 20 хвилин, під час відпрацювання оперативної інформації працівниками Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області у ОСОБА_4 було виявлено вищевказані паперовий та поліетиленовий згортки із сухою мілкоподрібленою рослинною масою зеленого кольору, яка згідно висновку експерта № 7-02/346 від 19.05.2016 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, яку ОСОБА_4 зберігав для власного вживання без мети збуту.

Маса наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину становить 9,74 г, що згідно списку №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» таблиці № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (зі змінами), канабіс відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, і відповідно до таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 (зі змінами), вага вказаного наркотичного засобу (канабісу), вилученого у ОСОБА_4 у перерахунку на суху речовину становить 9,74 г, що є більшою за невеликі розміри і меншою за великі розміри, визначені вище вказаною таблицею.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся. Показання надавати відмовився. Наголосив на тому, що добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав та закінчив лікування від наркоманії. Просив долучити до матеріалів кримінального провадження довідку від 22.12.2016 року яка видана Київською міською наркологічною клінічною лікарнею «Соціотерапія» зі змісту якої вбачається, що останній пройшов курс лікування у відділенні НВ - 5 з 11.08.2016 року по 29.11.2016 рік.

Крім безпосереднього визнання своєї вини, винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому діяння, ґрунтується також на доказах, досліджених у судовому засіданні.

Згідно із витягом з кримінального провадження № 0000320 від 05.04.2016 року внесено відомості до ЄРДР щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи №7-02/346 від 19.05.2016, представлені на експертизу суха мілкоподріблена рослинна маса зеленого кольору є особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс. Маса наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину становить 9,74 г.

Згідно Списку №1 «Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» Таблиці № 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (зі змінами), таблиці №1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу» затвердженої наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 (зі змінами), загальна вага наркотичного засобу, вилученого у ОСОБА_4 , а саме канабісу є більшою за невеликі розміри і меншою за великі розміри, визначені вищевказаною таблицею, тобто їхній розмір становить величину між верхньою межею невеликих розмірів і нижньою межею великих розмірів, встановлених даною таблицею.

Вислухавши обвинуваченого, проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю та його умисні дії, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів, кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав та закінчив лікування від наркоманії суд вважає, що на підставі ч.4 ст. 309 КК України останнього можливо звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з його добровільним лікуванням від наркоманії.

Вирішуючи питання про можливість звільнення обвинуваченого від кримінального покарання, суд зауважує на наступне.

Як визначено п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені кримінальним кодексом. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

У зв`язку зі вимогами вказаних законодавчих актів та роз`ясненнями Пленуму ВСУ, судом досліджені матеріали досудового розслідування та матеріали, представлені під час судового розгляду щодо перевірки наявності тієї обставини, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені кримінальним кодексом.

За змістом п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК (зокрема, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 212, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 258, ч. 6 ст. 260, ч. 3 ст. 263, ч. 4 ст. 289, ч. 4 ст. 307, ч. 4 ст. 309, ч. 4 ст. 311, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 401) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч.4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. При цьому, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Аналіз чинного законодавства та роз`яснень Постанов Пленуму ВСУ дозволяє суду дійти до висновку, що ч. 4 ст. 309 передбачає спеціальну підставу звільнення від кримінальної відповідальності винної особи. Умовами такого звільнення є наявність вчинення особою правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, наявність у особи діагнозу розлади психіки та поведінки повязані із вживанням наркотичних та/або психоактивних речовин (ред. МКБ-10, що відповідає редакції МКБ-9 наркоманія), добровільний характер звернення особи до лікувального закладу та початок лікування від наркоманії. При цьому закон не конкретизує поняття «медичний заклад», практично це можуть бути державні або комунальні лікувальні установи, так і медичні центри, кабінети або інші установи недержавного сектору, але останні повинні бути зареєстровані у встановленому законом порядку. Суд також зазначає, що законодавцем не встановлено часових рамок із таким зверненням.

Згідно довідки № 801/3-372107 від 22.12.2016 вбачається, що ОСОБА_4 пройшов курс лікування у відділенні № НВ-5 Київської сільської наркологічної клінічної лікарні» «Соціотерапія» у м. Києві з 11.08.2016 року по 29.11.2016 рік.

Сукупний аналіз досліджених у судовому засіданні медичних документів дає суду можливість дійти до висновку, що обвинувачений дійсно потребував лікування від наркоманії. При цьому, суд приймає до уваги пояснення обвинуваченого з приводу того, що він добровільно прийняв рішення щодо лікування від наркотичної залежності.

Згідно ч.2 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а провадження закриттю.

Витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 7-02/346 від 19.05.2016 року в сумі 661 грн. 51 коп. суд покладає на обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373 - 376 КПК України, суд, -

Ухвалив:
На підставі ч.4 ст.309 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1ст. 309 КК України, як особу, що добровільно звернулася до лікувального закладу і пройшла курс лікування від наркоманії.

Кримінальне провадження № 0000320 від 05.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи в бюджет держави розміром 661 (шістсот шістдесят одна ) грн. 51 коп. (реквізити для зарахування коштів з судових витрат: р/р 0008, МФО 820019 УДКСУ у Подільському районі м. Києва, код 37975298).
Речові докази: масу наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину, що становить 9,74 г знищити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її проголошення через Макарівський районний суд Київської області.
Головуючий ОСОБА_1