Провадження № 1-в/592/1110/16

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ;

особи, стосовно якої рзглядається подання - ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м. Суми подання головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_6 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
03.11.2016 р. до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло подання головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_6 разом з Висновком лікарсько консультативної комісії ОКЗ «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» від 28.10.2015 р. № 108 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_4 . Подання обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на диспансерному обліку в ОКЗ «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» з 2002 року за діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг. Згідно висновку лікарсько консультативної комісії ОКС «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» хворий потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Тому просить продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримав подання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку до ОСОБА_4

ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення подання не заперечували.

Представник медичного закладу ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, подання підтримала та просила задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 02.03.2012 р. ОСОБА_4 було призначено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом та він був поміщений до Першої обласної спеціалізованої психіатричної лікарні м.Ромни (а.с.36-37).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 22.04.2014 р. ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом були змінені на амбулаторну психіатричну допомогу у примусовому порядку за місцем його проживання і він став отримувати таку психіатричну допомогу у примусовому порядку в Обласному комунальному закладі «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» (а.с.7).

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.11.2014 р. ОСОБА_4 продовжено надання заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в ОКЗ «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» (а.с.8). При цьому в ухвалі суду не вказано на який саме строк.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.06.2015 р. ОСОБА_4 повторно було продовжено надання заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в ОКЗ «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» (а.с.9), але в ухвалі суду знову не було зазначено на який саме строк.

Незважаючи на те, що в Законі України «Про психіатричну допомогу» ст.12 передбачено, що продовження строку надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку не може перевищувати 6 місяців, в ухвалі суду також потрібно вказувати строк продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Такої думки дійшов Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні «Галь проти України» від 16.04.2015 року, заява № 6759/11, де зазначено, що невстановлення судом чіткого строку, навіть якщо максимально можлива тривалість застосування відповідного запобіжного заходу встановлена законодавством, не усуває елементи свавільності та невизначеності, в умовах яких заявник опинився у зазначений період. Відповідно, Європейський суд встановив, порушення п.1 статті 5 Конвенції також у зв`язку з цим періодом тримання заявника під вартою.
За аналогією такої позиції потрібно дотримуватись і при застосуванні заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, де також потрібно зазначати на який саме строк продовжується надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.11.2015 р. ОСОБА_4 втретє було продовжено надання заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в ОКЗ «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» строком на шість місяців (а.с.10), тобто надання заходів медичного характеру ОСОБА_4 було продовжено по травень 2016 року.

06.05.2016 року до суду надійшло подання головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_6 про припинення амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_4 , оскільки згідно висновку комісії лікарів-психіатрів хворий подовження застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Аналізуючи дане подання, слід дійти висновку, що в кримінальному судочинстві потреба в наданні заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відпала.

Однак, в порядку цивільного судочинства 18.05.2016 року була подана заява головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_6 про госпіталізацію ОСОБА_4 до психіатричного закладу в примусовому порядку, яку рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.05.2016 р. було задоволено (а.с.11).
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.05.2016 р. у порядку кримінального судочинства відмовлено у задоволенні подання головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_6 про припинення примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 від 06.05.2016 року, оскільки він був примусово поміщений до психіатричної лікарні звичайного типу в порядку цивільного судочинства (а.с.12).
З даним поданням Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» головний лікар ОСОБА_6 звернулась 03.11.2016 року, а висновок лікарсько-консультативної комісії ОКЗ «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» був складений 28.10.2016 року.

Тобто продовжений строк надання ОСОБА_4 в кримінальному судочинстві амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку закінчився в травні 2016 року і до закінчення цього шестимісячного строку ОКЗ «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не проводив засідання лікарсько-консультативної комісії у відповідності до ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу» і головний лікар не зверталась до суду з поданням про продовження цього строку в кримінальному судочинстві після відмови 23.05.2016 року.

Подання, що розглядається на даний час надійшло до суду тільки 03.11.2016 року, тобто майже через 7 місяців після закінчення продовженого судом строку надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Таким чином, на даний момент суд не може продовжити строк надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_4 в кримінальному судочинстві, оскільки він закінчився ще в травні 2016 року.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.12 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, якій надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку, повинна оглядатися лікарем-психіатром не рідше одного разу на місяць, а комісією лікарів-психіатрів - не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про продовження чи припинення надання їй такої допомоги. У разі необхідності продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку понад 6 місяців лікар-психіатр повинен надіслати до суду за місцем проживання особи заяву про продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави надання особі амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди та без згоди її законного представника, передбачені частиною другою цієї статті, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої допомоги. В подальшому продовження надання особі амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Як зазначено у п. 60 рішення у справі «Анатолій Руденко проти України» від 17 квітня 2014 року заява № 50264/08 Європейський суд з прав людини вказав, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у встановленому законодавством порядку. Застосовані заходи можуть продовжуватися, змінюватися або припинятися судом за заявою психіатричного закладу, в якому особа лікується, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані такі заходи, повинні проходити періодичні огляди комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на шість місяців для вирішення питання, чи такі заходи залишаються виправданими.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів... Суди повинні критично оцінювати зазначені висновки з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості й мотивованості ... Ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідних ухвалі, вироку, постанові суду.
Враховуючи, що строк надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_4 в кримінальному судочинстві сплив у травні 2016 року, а подання про його продовження в кримінальному судочинстві надійшло до суду тільки в листопаді 2016 року, тому в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст.512, ст.514 КПК України, ст.95 КК України, ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу, суд
п о с т а н о в и в:
У задоволенні подання головного лікаря Обласного комунального закладу «Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» ОСОБА_6 про продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_4 відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом семи днів через Ковпаківський районний суд м. Суми з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1