Справа № 202/677/17
Провадження № 1-в/202/17/2017
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2017 р. Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про зняття судимості, мотивуючи клопотання тим, що він був звільнений від подальшого покарання ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року, просить суд винести рішення про зняття з нього судимості.
В судове засідання заявник не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд даного клопотання без його участі. Клопотання про зняття судимості підтримує.
Прокурор в судовому засіданні просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки відсутні передбачені законом підстави для зняття судимості.
Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи та клопотання, суд приходить до висновку про те, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2010 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 307 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 червня 2014 року ОСОБА_4 звільнено від подальшого відбування покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2010 року, за яким ОСОБА_4 було засуджено за ч. 3 ст. 307 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 2 Закону України від 08 квітня 2014 року № 1185-VII «Про амністію у 2014 році».
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України від 01 жовтня 1996 року № 392/96-ВР «Про застосування амністії в Україні» питання про погашення чи зняття судимості стосовно осіб, до яких застосовано амністію, вирішується відповідно до положень Кримінального кодексу України.
Згідно з ст.12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст. 307 КК України, за яким ОСОБА_4 , був засуджений, є тяжким злочином.
Пунктом 9 ст. 89 КК України передбачено, що особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, визнаються такими, що не мають судимості, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Таким чином, враховуючи, що з часу відбуття засудженим основного покарання з лютого 2010 року не минули строки, передбачені ст. 89 КК України, підстави для зняття судимості відсутні.
Посилання заявника на ч. 3 ст. 88 КК України, як підстави для зняття судимості є хибними.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 КК України, особи, засуджені вироком суду без призначення покарання або із звільненням від покарання чи такі, що відбули покарання за діяння, злочинність і караність якого усунута законом, визначаються такими, що не мають судимості.
Разом з тим, в даному випадку ОСОБА_4 не є такою особою, на яку розповсюджується дія вказаної статті.
Керуючись ст.ст. 12, 88, 89 КК України, ст. 538 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зняття судимості - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи діб до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1