Справа № 299/247/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

20.03.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі- ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора - начальника Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :
Даною ухвалою суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.286 КК України, повернуто прокурору - начальнику Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_8 із-за його невідповідності вимогам ст.291 КПК України для усунення виявлених недоліків. протягом розумного строку, який не може перевищувати 10 робочих днів з дня його отримання.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 24 листопада 2016 року близько 09-ої години, в порушення вимог п.10.1- «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» та п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстав ноку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» Правил дорожнього руху України, керуючи легковим автомобілем марки «FIAT uno» р/н НОМЕР_1 , рухаючись по смузі руху на ділянці проїжджої частини вулиці Центральна в с.Мала Копаня Виноградівського району, в напрямку м.Виноградів не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до втрати керування автомобілем та виїздом за межі проїзної частини дороги в кювет напроти будинку №6 та №6А вищевказаної вулиці.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «FIAT uno» р/н НОМЕР_1 - ОСОБА_9 , 1994 року народження, мешканець АДРЕСА_1 , який сидів на задньому пасажирському сидінні автомобіля зправа, згідно висновку експерта №467 від 08.12.2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляд: забою м`яких тканин лобно-скроневої ділянки зліва; відкритої черепно-мозкової травми з вдавленим переломом лівої тім`яної кістки, закритим лінійним переломом правої тім`яно-скроневої кісток черепа, двобічним епідуральними гематомами і лівобічною субдоральною гематомою та забоєм головного мозку, що ускладнилися набряком головного мозку, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння і по цій ознаці, згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні пошкодження.
Крім цього, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «FIAT uno» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_10 , 1971 року народження, мешканка АДРЕСА_2 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні автомобіля посередині, згідно висновку експерта №466 від 06.12.2016 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми грудної клітки у вигляді закритого перелому Х ребра справа по лопаточній лінії, підтвердженого рентгенологічно та обмеженого правобічного гемотораксу, підтвердженого ретген- та УЗО- обстеженнями, які спричинили розлад здоров`я понад 21 день, не являються небезпечними для життя в момент і по цій ознаці, згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості.
Також в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «FIAT uno» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_11 , 1996 року народження, мешканка АДРЕСА_2 , яка сиділа на задньому пасажирському сидінні автомобіля зліва, згідно висновку експерта №463 від 06.12.2016 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покривів в ділянці лівого колінного суглобу по передній поверхні, які не спричинили розлад здоров`я і по цій ознаці, згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили розлад здоров`я ; струс головного мозку, які спричинили розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я .
Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «FIAT uno» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_12 , 1975 року народження, мешканка АДРЕСА_2 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, згідно висновку експерта №465 від 06.12.2016 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: синців шкірних покривів в ділянці лівого кульшового суглобу, які не спричинили розлад здоров`я і по цій ознаці, згідно п.2.1.2 «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я ; забою М2яких тканин тім`яної діянки, струс головного мозку,, які спричини розлад здоров`я понад 6 днів, але не більше 21 дня і кваліфікуються як легік тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Згідно висновку експерта №21 від 11.01.2017 року, з технічної точки зору, причиною. Виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, стали дії водія автомобіля марки «FIAT uno» р/н НОМЕР_1 ОСОБА_6 , який порушив вимоги пунктів 10.1;12.1 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості руху, що призвело до втрати керування автомобілем та виїзду його за межі проїзної частини дороги в кювет.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України.
В ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, формулювання викладеного в ньому обвинувачення є неконкретним, зокрема, не містить опису: місця вчинення злочину, часу, способу та інших обставин, які відповідно до ст..91 КПК України, підлягають доказування у кримінальному провадженні. Крім того, в порушення п.3 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить анкетних відомостей щодо кожного потерпілого, наявність яких вбачається зі змісту обвинувачення. Зазначені порушення, допущені при складанні обвинувального акту щодо ОСОБА_6 на думку суду не дають можливості призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.
В апеляційній скарзі прокурор, який затвердив обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали Виноградівського районного суду від 10.02.2017 року та призначення нового розгляду даного кримінального провадження судом першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт, який складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України. Прокурор також зазначає, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 містяться відомості щодо часу, місця, способу та інших обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Помилковим прокурор вважає і висновок суду про відсутність в обвинувальному акті анкетних даних щодо всіх потерпілих, оскільки потерпілим у даному кримінальному провадженні є лише ОСОБА_9 , інші особи - ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , яким було заподіяно тілесних ушкоджень, потерпілими в межах даного кримінального провадження не визнавались, позаяк не подавали письмових заяв про залучення до провадження в якості потерпілих.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, думку обвинуваченого - ОСОБА_6 , його захисника - ОСОБА_7 , перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до процесуальних обов`язків, зазначених у ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Вимоги до обвинувального акту встановлені статтею 291 КПК України.
Відповідно до вимог вказаної статті обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, даний обвинувальний акт не відповідає вищевказаним вимогам закону.
Так, як правильно зазначено в ухвалі суду першої інстанції, формулювання викладеного в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 обвинувачення, є неконкретним, зокрема, не містить опису: місця вчинення злочину, часу, способу та інших обставин, які відповідно до ст..91 КПК України, підлягають доказування у кримінальному провадженні. Крім того, в порушення п.3 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не містить анкетних відомостей щодо кожного потерпілого, наявність яких вбачається зі змісту обвинувачення, у зв`язку з чим, такі твердження суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими.
Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань . Згідно ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують. Цим вимогам обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає не в повній мірі.
Вищезазначене є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору та спростовує доводи апеляційної скарги прокурора .
Разом з тим, вказівка суду першої інстанції в резолютивній частині ухвали про усунення недоліків обвинувального акту протягом «10 робочих днів з дня його отримаеея» , є невірною та підлягає виключенню.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін із виключенням з її резолютивної частини вказівку про усунення недоліків обвинувального акту протягом «10 робочих днів з дня його отримання» .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Виключити з резолютивної частини ухвали суду вказівку про усунення недоліків обвинувального акту протягом «10 робочих днів з дня його отримання» .
Ухвала набирає чинності з дня оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: