Ухвала

Іменем України

Справа № 712/10319/17

Провадження №1-кп/712/4656/17

18 серпня 2017 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю володільця майна ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах власника майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 02006515 від 11.08.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 с.190 КК України про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 02006515 від 11.08.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 с.190 КК україни про арешт майна за погодженням з прокурором Черкаської міцевої прокуратури ОСОБА_8 .
Клопотання обґрунтовано наступними обставинами.

11.08.2017р. до ЄРДР внесені відомості за заявою ОСОБА_3 про те, що 29.11.2007р. службові особи ПП ЖЕОС використали своє службове становище шляхом виготовлення довідки № 1980 від 29.11.2007р., на підставі якої ОСОБА_9 шляхом обману, використовуючи підроблений документ незаконно заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , за яку ОСОБА_3 вніс всі пайові внески.

Постановою слідчого від 12.08.2017р. квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом.

Просить накласти арешт на вказану квартиру, вказуючи, що дане майно відповідає критерієям, визначеним у ч.2 ст.167 КПК України, тобто є майном, на котре було спрямоване кримінальне правопорушення.

В судовому засіданнні слідчий та володілець майна ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задоволити.
Представники власника, адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували наявність передбачених законом підстав для накладення арешту та просили відмовити у задоволенні клопотання. Вказували, що 24.04.2017р. постановою слідчого закрите кримінальне провадження № 0001603 від 17.02.2016р. за аналогічною заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, відомості до ЄРДР за якою були внесені за правовою кваліфікацією ч.1 ст.358 КК України по факту підроблення довідки про виплату пайових внесків за квартиру. Вказаною постановою встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (підроблення) та вбачаються ознаки цивільно-правових правовідносин, також вказували, що відносно житлового спору ОСОБА_3 та його доньки ОСОБА_9 в порядку цивільного судочинства постановлені рішення апеляційного суду Черкаської області від 20.11.2013р., 13.06.2017р., якими встановлено законність набуття останньою права власності на квартиру та відповідно законність набуття права власності ОСОБА_6 як добросовісним набувачем. Також вказували, що постанова слідчого від 12.08.2017р. мотивована з посиланням на слідчі дії, проведені у іншому кримінальному провадженні № 0001603, яке закрите постановою слідчого від 24.04.2017р. за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З урахуванням положень ст.ст. 2,7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, суд повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні про арешт майна та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з наданих матеріалів, постановою від 24.04.2017р. старшого слідчого Черкаського відділу поліції в Черкаській області ОСОБА_10 закрите кримінальне провадження № 0001603 від 17.02.2016р., відомості щодо якого внесені за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України за зверненням ОСОБА_3 з приводу підроблення документів службовими особами ПП ЖЕОС. Вказаною постановою встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (підроблення) та вбачаються ознаки цивільно-правових правовідносин.

11.08.2017р. до ЄРДР внесені відомості за заявою ОСОБА_3 про те, що 29.11.2007р. службові особи ПП ЖЕОС використали своє службове становище шляхом виготовлення довідки № 1980 від 29.11.2007р., на підставі якої ОСОБА_9 шляхом обману, використовуючи підроблений документ незаконно заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , за яку ОСОБА_3 вніс всі пайові внески.

Згідно доводів слідчого, вказане провадження здійснюється за аналогічним обставинами, викладеними у заяві ОСОБА_3 , оскільки відомості за нею внесені за ознаками іншого кримінального правопорушення ч.1 ст.190 КК України.

Постановою слідчого від 12.08.2017р. квартиру АДРЕСА_1 визнано речовим доказом. В мотивувальній частині вказаної постанови слідчим вказано, що з метою розкриття злочину були проведені ряд слідчих дій, отримано висновок експерта, вивчено матеріали кримінального провадження, в результаті чого отримано інформацію, що підтверджено викладені ОСОБА_3 в своїй заяві факти та дає підстави вважати , що в ПП ЖЕОС службовими особами неодноразово вчинялись підроблення офіційних документів на замовлення зацікавлених осіб, на що вказує потерпілий та підозрювана особа в своїх поясненнях.

Разом з тим, слідчим не доведено, що в рамках кримінального провадження 02006515 проведені вказані у постанові від 12.08.2017р. слідчі дії чи прийняті процесуальні рішення щодо визначення процессуального статусу конкретних осіб як потерпілих чи підозрюваних.
Крім того, в даній постанові вказується про встановлення ознак підроблення службовими особами ПП ЖЕОС, в той час як за аналогічною заявою цим же органом досудового розслідування винесена постанова про закриття кримінальнго правопорушення про відсутність відсутність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України (підроблення), яка ніким не оскаржувалась, отже є чинною.

Таким чином, стороною обвинувачення не пред`явлено документальних даних, встановлених у кримінальному провадженні № 02006515, на підтвердження викладених у клопотанні обгрунтувань.

Посилання слідчого на обгрунтування клопотання матеріалами іншого кримінального провадження не узгоджуються з передбаченою законом правовою процедурою вирішення клопотання про накладення арешту на підставі матеріалів того кримінального провадження, в рамках якого відповідне клопотання вноситься.

У відповідності із ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

За ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

В супереч цьому слідчим не надано відомостей про те, що у кримінальному провадженні № 02006515 відносно ПП ЖЕОС здійснюється провадження або названа юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями її службових осіб. Ні службові особи ПП ЖЕОС, ні будь-які фізичні особи не є підозрюваними або обвинуваченими у вказаному кримінальному провадженні, також слідчим не представлено доказів пред`явлення цивільного позову.

Отже, слідчим не доведено необхідність арешту квартири АДРЕСА_1 у взаємному зв`язку із предметом кримінального провадження № 02006515, доводів, які могли би обґрунтувати наявність реальних підстав для арешту майна, суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд доходить висновку про необґрунтованість клопотання про накладення арешту та вважає за необхідне відмовити у його задоволенні. Керуючись ст.ст. 131, 171, 173 , 372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання слідчого Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_7 про арешт майнавідмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області в 5-денний строк з моменту проголошення.

Суддя