Справа № 522/5603/17
Провадження 1-кс/522/5229/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,розглянувши клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області, погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3, про накладення арешту, -
ВСТАНОВИВ:
Згідно клопотання Портофранківським ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000336 від 08.02.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 володіючи відомостями щодо майнового стану ОСОБА_8 , повідомив про це ОСОБА_7 та невстановлених органом досудового розслідування осіб.
У подальшому, в середині грудня 2016 р., більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлених осіб, з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір щодо заволодіння майном ОСОБА_8 шляхом вимагання грошових коштів у останнього.
Реалізуючи спільний злочинний намір, діючи згідно розподілених ролей, 21.03.2017 р. приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Дідрихсона, 10, ОСОБА_6 , застосувавши до ОСОБА_8 погрози насильства до нього та його сім`ї, отримав від потерпілого грошові кошти в розмірі 500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 13428 грн., в той час, як ОСОБА_7 перебував неподалік від місця скоєння злочину в автомобілі марки «BMW 530 D», держаний номер: НОМЕР_1 , з метою попередження ОСОБА_6 про викриття скоєного ними злочину.
Отримавши шляхом вимагання грошові кошти у ОСОБА_8 , ОСОБА_6 сів до автомобіля марки «BMW 530 D», держаний номер: НОМЕР_1 , в якому з ОСОБА_7 розподілили між собою грошові кошти потерпілого та на зазначеному автомобілі почали рух в напрямку вул. Новосельского в м. Одесі. Однак, біля будинку № 60 по вул. Новосельського в м.Одесі, були затримані співробітниками поліції.
21.03.2017 р. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , затримано в порядку ст.208 КПК України.

21.03.2017 р. під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки «BMW 530 D», синього кольору, держаний номер: НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , 1999 р.в. з технічним паспортом на іноземній мові, ключами та ножем.
Враховуючи, що ОСОБА_7 відмовився надавати покази в порядку ст. 63 Конституції України, на думку слідчого даний автомобіль отриманий злочинним шляхом, в зв`язку з чим підлягає арешту з метою проведення трасологічного дослідження ідентифікаційних номерів транспортного засобу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрювані ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заперечували проти задоволення клопотання.
Розглянувши клопотання, вивчивши надані до нього матеріали, заслухав думку учасників процесу, суд вважає необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Однак, клопотання слідчого зазначеній вимозі закону не відповідає.

Також в порушення п.1, 3 ч.2 ст. 171 КПК України, в клопотанні не зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Посилання слідчого на те, що арешт необхідно здійснити з метою проведення трасологічного дослідження ідентифікаційних номерів транспортного засобу, суд не приймає до уваги, оскільки підтверджень того, що в рамках кримінального провадження слідчим призначено проведення трасологічного дослідження, суду надано не було.

Вивченням матеріалів наданих до клопотання також встановлено, що у кримінальному провадженні, цивільний позов з боку будь-якої юридичної або фізичної особи заявлено не було.

Будь-яких інших підстав для накладення арешту на вищевказане майно клопотання не містить.

Згідно ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Проте, в порушення зазначеної вимоги Закону, слідчим не було надано достатніх доказів на підтвердження обставин на які він посилається.

У зв`язку з чим, доводи про те, що на вказане майно слід накласти арешт є необґрунтованими.
При цьому, задоволення клопотання про накладення арешту, може призвести до суттєвого порушення Конституційних прав та інтересів його законних власників, що є неприпустимим.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.

Згідно ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилучено майна.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотанняслідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , про накладення арешту на автомобіль марки «BMW 530 D», синього кольору, держаний номер: НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , 1999 р.в. з технічним паспортом на іноземній мові, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000336 від 08.02.2017 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України відмовити, зобов`язав слідчого в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000336, повернути зазначене майно його власникові або особі у якої його було вилучено.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: