Номер провадження: 11-кп/785/1455/16
Номер справи місцевого суду: 495/3885/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2016 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000381 від 13.12.2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Долинівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, не одружений, офіційно не працюючий, раніше не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України до 9 років позбавлення волі.

Тримається під вартою з 23.03.2016 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Березине Тарутинського району Одеської області, не одружений, відповідно до ст. 89 КК України не має судимості, офіційно не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ст. 121 ч. 2 КК України до 9 років позбавлення волі.

Тримається під вартою з 23.03.2016 року.
ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджені за те, що 13.02.3016 року, близько 20.30 год., знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, прийшовши до будинку АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_10 , побачили потерпілого ОСОБА_11 та викликали останнього на вулицю.

Після того, як потерпілий ОСОБА_11 вийшов на вулицю обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали наносити потерпілому ОСОБА_11 удари руками по обличчю, від яких останній впав на землю, після чого продовжили його бити та стали наносити удари ногами по тулубу, голові та кінцівкам, нанесли близько 10 ударів кожний та залишили потерпілого на місці злочину.

Того ж дня, близько 22.10 год. обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повернулися до будинку ОСОБА_10 , зайшли до будинку, силоміць вивели потерпілого ОСОБА_11 на двір та почали наносити останньому удари ногами по тулубу, голові та кінцівкам загальною кількістю більш ніж 20 разів кожний, продовжували свої злочинні дії на протязі 30 хвилин.

Закінчивши наносити удари обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 покинули місце скоєння злочину, однак з метою продовження нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, пройшовши декілька метрів повернулися та обвинувачений ОСОБА_8 стрибнув обома ногами на спину потерпілого ОСОБА_11 , який сидів на землі та по декілька разів кожний нанесли удари ногами по тулубу, голові та кінцівкам після чого з місці події зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці скоєння злочину.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_7 , посилаючись на те, що фактичні обставин справи, в результаті яких настала смерть потерпілого, не відповідають обставинам, встановленим у вироку суду на підставі показань свідків. Судом не встановлено чи дійсно ОСОБА_7 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження потерплому, чи не приймали участь інші особи у побитті потерпілого, а також чому свідки очевидці злочину ОСОБА_12 , ОСОБА_13 залишили потерпілого без допомоги, чи звертався свідок ОСОБА_10 із заявою про пошкодження його майна.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що, в порушення вимог ст. 42 КПК України, були порушені його права на захист, оскільки йому не було роз`яснене право мати захисника, на досудовому слідстві не була забезпечена участь захисника, допит проводився з застосуванням насильства.
Обвинувачення ґрунтується на точних та детальних показаннях свідків щодо кількості та локалізації нанесених потерпілому ударів, які викликають сумнів, оскільки всі були у нетверезому стані, показання свідки давали під впливом робітників поліції. У вироку суду неправильно встановлені фактичні обставини злочину на підставі доказів, які не були оцінені судом, згідно вимог ст. 94 КПК України.
У підготовчому судовому засіданні суд не прийняв рішення, згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, про повернення обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, прокурору.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд з підстав, які зазначив в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 .
Крім того, обвинувачений ОСОБА_8 посилається на те, що психологічна експертиза щодо нього не проведена.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційній скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, встановлена судом першої інстанції з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, на підставі об`єктивно та в повному обсязі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та правильно оціненими судом, відповідно до вимог ст. 94 КПК України. Висновки у вироку суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, яке розглянуто судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 370 КПК України.

Так, обставини нанесення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , що спричинили смерть потерпілого, встановлені у вироку суду на підставі показань свідків-очевидців злочину ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , які були досліджені безпосередньо у судовому засіданні, у встановленому законом порядку.

Показання зазначених свідків об`єктивно підтверджуються висновками експертів, протоколами огляду трупа та місця злочину, іншими документами, які судом першої інстанції також були досліджені безпосередньо в судовому засіданні, та покладенні в обґрунтування вироку.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дослідив докази по справі в повному обсязі, оскільки від обвинувачених та захисника клопотань про дослідження будь-яких інших доказів не надходило.

У вироку суду зазначеним доказам дана правильна оцінка, як належним, допустимим, достовірним та достатнім, так як показання свідків-очевидців повністю узгоджуються між собою та об`єктивно підтверджуються іншими зазначеними доказами та встановленими судом обставинами кримінального правопорушення.

При цьому, показання свідків-очевидців обґрунтовано визнані судом першої інстанції достовірними та не викликають сумніву у суду апеляційної інстанції, оскільки доводи апеляційних скарг обвинувачених про те, що свідки були у нетверезому стані, не могли запам`ятати обставини злочину є надуманими та голослівними, апеляційному суду не надано жодних доказів, які б ставили під сумнів показання свідків.

При розгляді апеляційних скарг обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що він наніс потерпілому тілесні ушкодження, а обвинувачений ОСОБА_8 їх розбороняв,однак, апеляційний суд вважає, що у вироку суду обґрунтовано встановлені дії кожного обвинуваченого на підставі показань свідків-очевидців, які послідовно пояснювали, що ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 били потерпілого.

Доводи в апеляційних скаргах обвинувачених про те, що свідки давали показання під тиском працівників поліції також підтвердження не знаходять, так як перед допитом свідків-очевидців останні були попередженні про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань. В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про звернення свідків до правоохоронних органів з приводу здійснення щодо них неправомірних дій під час досудового розслідування з боку працівників поліції.

Таким чином, доводи апеляційних скарг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що суд необґрунтовано взяв до уваги та поклав в обґрунтування вироку показання свідків, є неспроможними.

Крім того, посилання в апеляційних скаргах обвинувачених про те, що під час досудового розслідування на них був здійснений тиск з боку працівників поліції апеляційний суд до уваги не приймає, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що обвинувачені під час досудового розслідування та судового розгляду зверталися з заявами про вчинення відносно них неправомірних дій з боку працівників поліції. При апеляційному розгляді пояснили, що не можуть визначити обставини та осіб, що вчиняли неправомірні дії, з заявами про проведення медичного обстеження на встановлення тілесних ушкоджень вони не звертались.

Апеляційний суд вважає, що доводи в апеляційних скаргах, зокрема, захисника ОСОБА_9 про те, що фактичні обставин справи, в результаті яких настала смерть потерпілого, не відповідають обставинам, встановленим у вироку суду на підставі показань свідків, підтвердження не знайшли.

При цьому, та обставина, що свідки очевидці злочину ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не захистили потерпілого під час злочину, а свідок ОСОБА_10 не звертався до обвинувачених з позовом про відшкодування збитків за пошкодження майна, не впливають на доведеність вини обвинувачених в інкримінованому злочині.

На підставі наведеного,апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з наданням належної правової кваліфікації їх діям.

Доводи обвинувачених про те, що їм не були роз`ясненні їх права під час досудового розслідування, спростовуються реєстром матеріалів досудового розслідування, згідно якого вбачається, що в ході досудового розслідування обвинуваченим були врученні пам`ятки про права та обов`язки підозрюваних та обвинувачених, в яких, зокрема, роз`яснювалося право на захист (а.п. а.п. 15-16).

Обвинувачений ОСОБА_8 не був позбавлений права під час досудового розслідування та судового розгляду звертатися з клопотання про проведення психологічної експертизи щодо себе. Крім того, в апеляційній скарзі останній не зазначав про наявність відповідного психічного захворювання.

Доводи апеляційних скарг обвинувачених про те, що суд першої інстанції, в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні не прийняв рішення про повернення обвинувального акту, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
При таких обставинах, згідно вимог ст. 409 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, оскільки їх доводи підтвердження не знайшли, підстав, передбачених ст.ст.407, 410-414 КПК України, для скасування вироку суду не вбачається.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 28.09.2016 року по 27.12.2016 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 28.09.2016 року по 27.12.2016 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404,405,407,408, 409, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2016 року, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_7 засуджені за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України до 9 років позбавлення волі, кожний залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_7 з 28.09.2016 року по 27.12.2016 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 28.09.2016 року по 27.12.2016 року з розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали буде оголошений 27.12.2016 року о 16.:00 год. Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2