Справа № 1-299/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2010 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі :

головуючого __________________судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2

з участю прокурорів____________ ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр-на України, позапартійного, військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, несудимого, непрацюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4, працюючи з 28.05.2005 року експедитором у ФОП «ОСОБА_5В.», юридична адреса якого: АДРЕСА_1, (фактична адреса: м. Біла Церква, Київської області, вул. Матросова, 48-А), являючись матеріально-відповідальною особою, в обовязки якої входило приймання вантажів зі складу відповідно до супровідних документів, перевірка цілосності упаковки, здійснення контролю за наявністю пристроїв та санітарним станом призначених для перевезення вантажів транспортних засобів, за правильністю вантажно-розвантажувальних робіт, супроводження вантажів до місця призначення, забезпечення необхідного режиму зберігання вантажів під час перевезення, передача вантажів замовнику та оформлення прибутково-видаткової документації, а також отримання від замовника (субєкта підприємницької діяльності) коштів за раніше поставлений товар та передача їх до каси ФОП «ОСОБА_5В.», 24 вересня 2009 року, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок коштів ФОП «Бережний" Є.В.», привласнив ввірені йому кошти в сумі 2161 грн. 14 коп., отримані від ФОП «ОСОБА_6Г.» в якості оплати за раніше поставлений товар відповідно до товаро-транспортної накладної № ПБЦ-136157 від 24.09.2009 року.

Підсудний ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєному і в повному обсязі підтвердив встановлені досудовим слідством факт та обставини привласнення 24.09.2009 року ввірених йому коштів ФОП «ОСОБА_5В.» в сумі 2161 грн. 14 коп.. Показав, що вказані кошти отримав від ФОП «ОСОБА_6Г.» в якості оплати за раніше поставлений товар і зобовязаний був передати їх до каси ФОП «ОСОБА_5В.», однак через те, що йому на той час дуже потрібні були гроші, не зробив цього і привласнив їх, після чого витратив зазначені гроші на особисті потреби. У вчиненому розкаявся.

Повністю визнаючи себе винним у скоєному, в повному обсязі погоджуючись з пред"явленим обвинуваченням та заявленим у справі ФОП «ОСОБА_5 цивільним позовом, будучи детально ознайомленим з положеннями ст. 299 КПК України, ОСОБА_4 від подальшого дослідження зібраних у справі доказів відмовився.

Суд вважає, що вина підсудного у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі пред"явленого обвинувачення, і що дії останнього вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 1 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна особою, якій це майно було ввірене.

Обираючи підсудному покарання суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом"якшуючі та обтяжуючі відповідальність обставини, особу підсудного.

ОСОБА_4 несудимий, повністю визнав себе винним, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно і в повному обсязі відшкодував потерпілому завдані збитки.

Наведені обставини пом"якшують відповідальність підсудного.

ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання харктеризується формально позитивно.

Обставин обтяжуючих відповідальність підсудного суд не вбачає.

Наведене дає суду підстави для висновку про те, що ОСОБА_4 не є суспільно небезпечним, і що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Виходячи з викладеного суд вважає за необхідне застосувати до підсудного ст. 75 КК України і, призначивши йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ст. 191 ч. 1 КК України, звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим терміном, з покладенням обов"язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Зважаючи на обставини скоєного ОСОБА_4 злочину суд вважає за необхідне призначити підсудному долдаткове покарання у виді позбавлення на певний строк права займатись діяльністю, повязаною з матеріальною відповідальністю.

Заявлений у справі ФОП «ОСОБА_5В.» цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 2161 грн. 14 коп. врахунок відшкодування завданих збитків розгляду не підлягає оскільки під час досудового слідства вказані збитки потерпілому відшкодовані підсудним у повному обсязі добровільно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 /одного/ року обмеження волі з позбавлення на 1 рік права займатися діяльністю, повязаеною з матеріальною відповідальністю за ввірене майно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням та іспитовим терміном 1 рік, зобов"язавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти вказані органи про зміну постійного місця проживання і регулярно з"являтись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем проживання останнього.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком чинності залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази зберігати у справі.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб.

Суддя: Сливка В. В. ,