Справа № 581/891/16-к
Провадження № 1-кс/581/279/16
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
19 грудня 2016 року слідчий суддя Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій,
в с т а н о в и в:
В судове засідання скаржник адвокат ОСОБА_3 не з`явився, подав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Слідчий СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечила зазначивши про законність винесеної нею постанови про відмову в задоволенні клопотання.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Повнота дослідження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають сумнівів.
Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частиною 4 статті 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Правила та порядок збирання доказів у кримінальному провадженні визначений ст. 93 КПК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого має містити не тільки зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а й мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
2 грудня 2016 року представником потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні адвокатом ОСОБА_3 подано до слідчого клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме допиту свідків, проведення обшуків та про призначення по справі товарознавчої експертизи.
З огляду на це постанова слідчого підлягає скасуванню.
Однак відсутні підстави для визнання неправомірною бездіяльності слідчого, оскільки ухвалення такого рішення не передбачено ч. 2 ст. 307 КПК України, яка визначає види винесених ухвал слідчим суддею за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, та для зобов`язання слідчого провести допити та обшуки, оскільки скарга та додані до неї матеріали не містять достатніх відомостей, які б вказували на необхідність проведення зазначених слідчих дій.
Таким чином скаргу необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст. 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 5 грудня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.
В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1