Номер провадження 1-кп/243/289/2017
Номер справи 243/1479/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«09» березня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора - ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000086 від 26 листопада 2014 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Військової прокуратури Донецького гарнізону 22 лютого 2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 07 серпня 2014 року за мобілізацією на особливий період, який проходив військову службу на посаді командира гранатометного відділення аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант» старшина, звільненого з військової служби 17 лютого 2017 року, не одруженого, неповнолітніх дітей на утримані не має, інвалідом не являється, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України.

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст.ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014 громадянин ОСОБА_4 був призваний у зв`язку з мобілізацією на особливий період до лав Збройних Сил України 07 серпня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Наказу командира Військової частини Польова пошта НОМЕР_2 по стройовій частині від 22 серпня 2014 року № 112 ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира гранатометного відділення аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, молодший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог - ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу" був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями, а саме: неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, молодший сержант ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, 01 жовтня 2014 року молодший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від несення обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без дозволу командування самовільно залишив територію Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 , яка розташовується АДРЕСА_3 .

В період з 01 жовтня 2014 року по 13 лютого 2017 року молодший сержант ОСОБА_4 не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби перебував за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 13 лютого 2017 року, не бажаючи та не маючи на меті продовжити військову службу.

13 лютого 2017 року молодший сержант ОСОБА_4 з`явився із зізнанням до Військової прокуратури Донецького гарнізону, тим саме припинив ухилятися від військової служби.

У скоєнні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 викривається наступними доказами.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України та суду пояснив, що відповідно до ст. 4 ч. 8, ст. 5 ч. 1, ст.ст. 10, 11, ст. 22 ч. 3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014 він був призваний у зв`язку з мобілізацією на особливий період до лав Збройних Сил України 07 серпня 2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Наказу командира Військової частини Польова пошта НОМЕР_2 по стройовій частині від 22 серпня 2014 року № 112 він був зарахований до списків особового складу Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду командира гранатометного відділення аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, він, відповідно до вимог - ст. ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 127, 128, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст.ст. 1, 3, п. 8 ст. 6, п. 2 ст. 23, п. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу" був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями інструкціями, а саме: неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Однак, він діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, 01 жовтня 2014 року будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби та будучи придатним для проходження військової служби, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від несення обов`язків військової служби, діючи умисно, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без дозволу командування самовільно залишив територію Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 , яка розташовується АДРЕСА_3 .

В період з 01 жовтня 2014 року по 13 лютого 2017 року він не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби перебував за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 13 лютого 2017 року, не бажаючи та не маючи на меті продовжити військову службу.

13 лютого 2017 року він з`явився із зізнанням до Військової прокуратури Донецького гарнізону, тим саме припинив ухилятися від військової служби.

У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Із Рапорту № 631 командиру 1 аеромобільно-десантного батальйону Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 від 02 жовтня 2014 року вбачається, що 01 жовтня 2014 року під час ранкового шикування особового складу 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону о 07 годині 00 хвилин було виявлено відсутність командира гранатометного відділення аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону молодшого сержанта ОСОБА_4 (а.с.32).

Із Витягу з Наказу командира Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 № 651 від 02 жовтня 2014 року про призначення службового розслідування з приводу самовільного залишення розташування частини молодшого сержанта ОСОБА_4 вбачається, що 01 жовтня 2014 року командира гранатометного відділення аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону молодшого сержанта ОСОБА_4 було залишено розташування частини (а.с.33).

Із Акту проведення службового розслідування з приводу самовільного залишення частини в районні виконання завдань командира гранатометного відділення аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону молодшого сержанта ОСОБА_4 вбачається, що молодший сержант ОСОБА_4 самовільно залишив частину в районні виконання завдань без поважних причин внаслідок особистої недисциплінованості (а.с.34-35).

Із Витягу із Наказу командира Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 № 651 від 02 жовтня 2014 року про підсумки службового розслідування вбачається, що 01 жовтня 2014 року 07 годині 00 хвилин командир 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону капітан ОСОБА_6 виявив відсутність командира гранатометного відділення 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону молодшого сержанта ОСОБА_4 , про що доповів командиру 1 аеромобільно-десантного батальйону майору ОСОБА_7 . Вжиті заходи щодо пошуку молодшого сержанта ОСОБА_4 та з`ясування причин його відсутності результатів не дали. Таким чином встановлено, що з 01 жовтня 2014 року молодший сержант ОСОБА_4 самовільно залишив частину в районі виконання завдань, чим здійснив грубе порушення військової дисципліни згідно пункту 1 додатку 11 до Інструкції про порядок надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, адміністративні корупційні правопорушення, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, та порушив ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України в наслідок особистої недисциплінованості. Молодший сержант ОСОБА_4 самовільно залишив частину в районі виконання завдань без поважних причин внаслідок особистої недисциплінованості. (а.с.40-41).

Із Довідки № 213 від 10 жовтня 2014 року вбачається, що на момент залишення розташування частини, командир гранатометного відділення 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону молодший сержант ОСОБА_4 у відпустці, на лікуванні не перебував та завдання поза межами військової частини не виконував (а.с.42).

Із Витягу із Наказу командира Військової частини Польова пошта НОМЕР_1 № 651 від 02 жовтня 2014 року вбачається, що з 22 серпня 2014 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, а на котлове забезпечення з вечері 22 квітня 2014 року і вважати призначеним молодшого сержанта ОСОБА_4 - командиром гранатометного відділення аеромобільно-десантного взводу 2 аеромобільно-десантної роти 1 аеромобільно-десантного батальйону, ВОС-145182Д, призваний з ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.43).

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 408 ч. 1 КК України, тобто дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитись від військової служби.

При визначенні міри покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 65 КК України, суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченим, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: сукупність усіх характеризующих його обставин, віднесення кримінального правопорушення законодавством до злочинів середньої тяжкості, характер, ступінь його суспільної небезпеки , дані про особу обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що ОСОБА_4 щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

п.2 «Відповідно до п.1 ч.1 ст. 65 КК суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом… менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо».

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та розкаявся у вчиненому, на теперішній час звільнений з військової служби, задовільно характеризується за місцем проходження військової служби та за місцем мешкання, суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання і тому суд визнає необхідним та достатнім для виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, однак, в мінімальних межах санкцій інкримініруємої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєного правопорушення, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і попередню позитивну соціальну поведінку, які знижують ступінь тяжкості скоєного правопорушення і ступінь небезпеки особи обвинуваченого для суспільства, суд, всебічно оцінюючи викладені обставини приходить до переконання про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального виконання покарання і вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням у відповідності до положень ст. 75 КК України.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч. 1 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю три роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_9 до набрання вироком чинності, залишити без змін - «особисте зобов`язання».

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий: суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1 .