Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3691/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2017 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з погодженим із прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного 21.07.2017 року обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки Асус 5510; мобільний телефон GSMART білого кольору; пластикову карту ПриватБанку № НОМЕР_1 ; технічний паспорт на садовий будинок в садовому товаристві ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_6 на 5 арк.; книгу з написом Трава.
В обґрунтування клопотання вказав, що в провадженні СУ ГУ НП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0000052 від 09.03.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 06.03.2017 року ОСОБА_7 , перебуваючи у службовому кабінеті адміністративної будівлі Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУ НП у Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, смт. Доманівка, вул. Центральна, 31, під час зустрічі з заступником начальника Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 пояснив, що бажає зайнятись посівом та вирощуванням конопель з метою їх збуту. При цьому ОСОБА_7 запропонував та пообіцяв вказаній службовій особі, яка займає відповідальне становище, надавати щомісяця неправомірну вигоду у розмірі 150000 гривень за неперешкоджання його злочинної діяльності, невжиття заходів щодо документування та притягнення до кримінальної відповідальності за посів та вирощування конопель.

Крім цього, ОСОБА_7 17.03.2017 року на підтвердження реальності своїх намірів знову запропонував та пообіцяв неправомірну вигоду заступнику начальника Доманівського ВП Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 , який займає відповідальне становище, у розмірі 150000 гривень за невчинення останнім документування його злочинної діяльності і непритягнення до кримінальної відповідальності за посів та вирощування конопель, та передав останньому 5000 гривень в якості першої частини неправомірної вигоди.
ОСОБА_8 , діючи під контролем правоохоронних органів, погодився на пропозицію одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 . Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 підтвердив встановлені факти та також пояснив, що ОСОБА_7 розповів, що вже здійснив посадку конопель в с. Новокантакузівка, Доманівського району, Миколаївській області.

Згідно оперативних даних Миколаївського управління ДВБ НП України ОСОБА_7 здійснює вирощування конопель за адресою: АДРЕСА_1 .

21.07.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва співробітниками поліції було проведено обшук вказаного домоволодіння, в ході проведення якого речей та предметів, зазначених в ухвалі, не виявлено. Однак, при проведенні обшуку через невисоку огорожу на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке рахується за ОСОБА_6 , було помічено теплицю, в якій рослини зовні схожі на рослини канабісу.

За такого, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні невідкладного обшуку вказаного домоволодіння, в ході якого були вилучені рослини зеленого кольору зовні схожі на рослини канабісу, ноутбук, мобільний телефон, пластикова карта ПриватБанку, технічний паспорт на садовий будинок, книга з написом Трава.Накладення арешту на них необхідно з метою їх дослідження та проведення судових експертиз, а також подальшого визнання речовими доказами у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням того, що вищевказані ноутбук, мобільний телефон, пластикова карта ПриватБанку, технічний паспорт на садовий будинок, книга з написом Трава були вилучені під час проведення 21.07.2017 року обшуку домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням норм КПК України, а саме без дозволу слідчого судді, вважаю необхідним у задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9