Справа №486/371/17 30.06.2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2017 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000013, за апеляційною скаргою начальника Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31 травня 2017 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівка, Арбузинського району, Миколаївської області, громадянина України, не одруженого, працюючого у ТОВ «Тунельспецбуд» електромонтажником, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-якою обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000013 від 04.01.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінально процесуального закону.

Призначити новий розгляді у суді першої інстанції.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000013 від 04.01.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернуто керівнику Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області для його затвердження гербовою печаткою.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ухвалу постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Вказує, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, є невідповідність його вимогам ст.291 КПК України.

Звертає увагу, що при складанні та підписанні обвинувального акту прокурором дотримані вимоги ч.1 та ч.3 ст. 291 КПК України.

Стосовно обвинувального акту, прокурор зазначає, що при складанні та підписанні обвинувального акту прокурором дотримані вимоги ч.1, 3 ст. 291 КПК України, а тому висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України з тих підстав, що обвинувальний акт незасвідчений печаткою прокуратури, з посиланням на «Інструкцції з діловодства в органах прокуратури», не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки ст. 291 КПК України такої вимоги до обвинувального акту не передбачено, а при прийнятті рішення суд повинен керуватися вимогами діючого КПК України.

Вважає, що мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції також вважав, що відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування даних про реалізацію обвинуваченим права на захист, зокрема захисника у ході досудового розслідування, свідчить про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам КПК України, проте, судом не наведено обґрунтувань, яким чином це впливає на відповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, і чому це унеможливлює призначення кримінального провадження до розгляду.

Що стосується здійснення процесуальних дій у кримінальному провадженні, зазначає, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування зазначено про їх проведення.

Крім того, вважає, що незалучення захисника у кримінальному провадженні, не є порушенням положень ст. 52 КПК України та не є недоліком обвинувального акту, в сенсі ст. 291 КПК України.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
27 березня 2017 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у порядку ст. 291 КПК України по кримінальному провадженню №0000013 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Захисник заперечувала проти призначення даного обвинувального акту до розгляду.
Ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000013 від 04.01.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України повернуто прокурору.

Повертаючи обвинувальний акт суддя вказав, що в обвинувальний акт не відповідає вимогам пункту 3 ч.3 ст. 314 КПК України та належним чином не засвідчений печаткою прокуратури.
Крім того, суддя зазначив, що як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , не зазначено всі процесуальні дії, проведені під час досудового розслідування, та не відображено всі процесуальні рішення. В реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні будь - які дані про реалізацію обвинуваченим права на захист, що також, на думку суду, свідчить про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам КПК України.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України суддя має право повернути обвинувальний акт та реєстр прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Повертаючи обвинувальний акт, суд вказав, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Однак, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
За змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з обвинувального акту, в ньому викладенні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст. 291 КПК України є помилковим.

Посилання суду на відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування будь яких даних про реалізацію обвинуваченим права на захист є не обґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається що ухвалою суду від 06 квітня 2017 року в підготовчому судовому засіданні призначено захисника обвинуваченому ОСОБА_6 для здійснення його захисту в кримінальному провадженні. Даних про те, що ОСОБА_6 заявляв клопотання про призначення йому захисника під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження не містять.
Крім того, висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України з тих підстав, що обвинувальний акт не засвідчений печаткою прокуратури, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки ст. 291 КПК України такої вимоги до обвинувального акту не передбачено.
Посилання суду про не зазначення всіх процесуальних дій проведених під час досудового розслідування та не відображення всіх процесуальних рішень, є не вірним, оскільки, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 такі дані містяться (а.с.5)
Питання повернення обвинувального акту визначенні також в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.10.2012 № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», згідно якого у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.
Крім того, враховуючи практику Європейського суду з прав людини за ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з питання розгляду справи упродовж розумного строку, необґрунтоване повернення обвинувального акту прокурору, порушує право обвинуваченого постати перед судом без невиправданої затримки.
З огляду на викладе, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам закону.
Тому ухвала суду підлягає скасуванню, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 з доданими матеріалами підлягає направленню до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.
Керуючись ст. 291, 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу начальника Южноукраїнського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31 травня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000013 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України скасувати.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000013 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України з доданими матеріалами направити до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого провадження.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді