Справа № 309/1764/17
Провадження № 1-кс/309/349/17
У Х В А Л А

23 серпня 2017 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області, яка полягає у не розгляді клопотання про повернення майна володільцю та поверненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді у встановлений законом термін клопотання про повернення майна володільцю та зобов`язання повернути вилучене майно. Посилається на те, що на розгляді слідчого СВ Хустського ВП ГУ НП ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000058 від 05.02.2015 р., за ознакам кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження на підставі ухвали Міжгірського районного суду було проведено обшуки за наступними адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_3 ;

- АДРЕСА_4 .

Приміщення за вказаними адресами знаходяться в орендному володінні ФОП ОСОБА_4 і використовуються для розміщення торгових автоматів з продажу кодів генерації та опрацювання електронно-розрахункових одиниць та прийому платежів (платіжні термінали) системи «ULTRA». Договори оренди, що посвідчують право користування, наявні у матеріалах провадження. Вона є єдиним володільцем і користувачем зазначеного майна.

Під час обшуків вищевказані предмети були вилучені, як такі що можуть бути частиною апаратно-програмного комплексу, який може використовуватися для зайняття гральним бізнесом.

22.05.2017 року на адресу слідчого СВ Хустського ВП ГУ НП ОСОБА_5 шляхом надсилання поштовою кореспонденцією було подано клопотання про повернення вилученого майна володільцю.

Станом на 06.06.2017 р. жодної відповіді від слідчого ОСОБА_5 на адресу ФОП ОСОБА_4 не надходило.

Заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася. Подала суду заяву в якій просить провести розгляд скарги у її відсутності. Скаргу підтримує повністю.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги не заперечив.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення

майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Як вбачається з матеріалів скарги на розгляді слідчого СВ Хустського ВП ГУ НП України в Закарпатській області ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження № 0000058 від 05.02.2015 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

В рамках зазначеного кримінального провадження на підставі ухвали Міжгірського районного суду було проведено обшуки за наступними адресами:

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 ;

- АДРЕСА_3 ;

- АДРЕСА_4 .

Приміщення за вказаними адресами знаходяться в орендованому володінні ФОП ОСОБА_4 і використовуються для розміщення торгових автоматів з продажу кодів генерації та опрацювання електронно-розрахункових одиниць та прийому платежів (платіжні термінали) системи « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Торгові автомати, розміщені в зазначених приміщеннях перебувають на балансі ФОП ОСОБА_4 і вона є єдиним володільцем і користувачем зазначеного майна.

Під час обшуків вищевказані предмети були вилучені, як такі що можуть бути частиною апаратно-програмного комплексу, який може використовуватися для зайняття гральним бізнесом

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу,у нездійсненні інших процесуальних дій володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Частина 1 ст.167 КПК України дає визначення підставам тимчасового вилучення майна, які зазначаються як фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх

здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол , копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Проаналізувавши зміст вищезазначених норм чинного кримінально-процесуального закону з врахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене у ОСОБА_4 майно є тимчасово вилученим майном в розумінні ст. 167 КПК України, оскільки відповідає критеріям визначеним в частині другій вказаної статті(є предметом кримінального правопорушення).

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені у ст.169 КПК України, де вказано,що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Аналізуючи правовий зміст ч.7 ст. 236, ч.1 ст.98 КПК України, та ч. 2ст. 168 КПК України, де вказано, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку або огляду, можливо зробити висновок про те, що речі і документи, вилучені при проведенні обшуку, мають один з двох процесуальних статусів: 1) речі та документи, які входять до переліку щодо якого прямо надано дозвіл на їх відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку і 2) речі та документи, які не входять до цього переліку, тобто, - тимчасово вилучене майно, яке перебуває в такому статусі відповідно до ч.1ст. 167 КПК України до вирішення питання про його арешт або повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, що слідчим проведені всі необхідні слідчі дії, практичної необхідності у зберіганні вилученого майна немає.

Крім цього, майно, яке було вилучено у ФОП ОСОБА_4 жодного доказового значення не становить, але одночасно з тим спричиняє примусовий простій заявленої легальної підприємницької діяльності.

На підставі наведеного суд вважає, скаргу обґрунтованою, мотивованою та також що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 100, 169, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 , яка полягає у не розгляді клопотання та повернення тимчасово вилученого майна задоволити.

Зобов`язати слідчого Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_5 повернути на відповідальне зберігання вилучене майно фактичному володільцю ФОП ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1