Ухвала
іменем україни
30 травня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 26 січня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 186, ст. 75 КК України на 1 рік позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням певних обовязків, передбачених ст.76 цього Кодексу. Цей вирок у апеляційній інстанції не переглядався. На вказаний вирок, поза межами строку на апеляційне оскарження, а саме 27 лютого 2017 року, захисником ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення йому строку на апеляційне оскарження. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 повернуто, оскільки, відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, вона подана після закінчення встановленого строку на апеляційне оскарження, а суд апеляційної інстанції за клопотанням захисника ОСОБА_5 не знайшов підстав для його поновлення. У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 посилаючись на невідповідність висновків апеляційного суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просять скасувати ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року і призначити розгляд у суді апеляційної інстанції. На думку скаржників, апеляційний суд необґрунтовано та невмотивовано відмовив у задоволенні клопотання захиснику ОСОБА_5 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження. Заслухавши доповідача, перевіривши касаційну скаргу та долучену до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав. На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Як вбачається з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, вирок Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області щодо ОСОБА_4 був проголошений 26 січня 2016 року за участю засудженого та його захисника ОСОБА_6 . Копію цього вироку було вручено як засудженому так і його захиснику в цей же день. У визначений законом строк (відповідно до ст. 395 КПК України), вирок суду першої інстанції не був оскаржений до апеляційного суду, а тому набрав законної сили. Захисник ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказаний вирок місцевого суду лише 27 лютого 2017 року. Як правильно встановив апеляційний суд, з чим і погоджується колегія суддів суду касаційної інстанції, апеляційна скарга захисником ОСОБА_5 була подана після закінчення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду, а посилання захисника на ненадання якісної правової допомоги засудженому ОСОБА_4 захисником ОСОБА_6 , та перебування ОСОБА_4 на обліку в психоневрологічному диспансері, нічим не підтверджено. Враховуючи наведене, апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу, діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року, слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України. Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, п. 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 1402-VIII від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів
у х в а л и л а:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 14 березня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3