Справа № 163/1175/17
Провадження № 1-кп/163/86/17
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2017 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області кримінальне провадження №0000113 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Брест Брестської області Республіки Білорусь, що проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в період з 2016 року по 22 березня 2017 року за місцем свого проживання у приміщенні літньої кухні по АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу зберігав вибухові речовини, які мають здатність до вибухового перетворення бездимний одноосновний порох масою 42 грами та димний порох масою 26 грамів.
У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акту.
У підготовчому засіданні сторони кримінального провадження подали угоду про визнання винуватості та просять її розглянути і затвердити.
Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання на підставі ч.1 ст.69 КК України у вигляді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення і затвердження угоди та наслідками її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії тяжких. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, виходить за межі санкції ч.1 ст.263 КК України, однак достатньо обґрунтована наявністю підстав для застосування ч.1 ст.69 КК України(перше притягнення до кримінальної відповідальності, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика обвинуваченого за місцем проживання).
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом вивчені матеріали кримінального провадження, згідно з якими скарги обвинуваченим під час досудового розслідування не подавались.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України і КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
В підготовчому засіданні прокурор заявив про необхідність затвердження угоди; обвинувачений і його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.
Долю речових доказів слід вирішити згідно із ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 06.06.2017 року у кримінальному провадженні №0000113, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, і на підставі ч.1 ст.69 КК України призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становлять 1700(одну тисячу сімсот) гривень.
Речові докази : металеві банки з речовиною пороху масою 18 та 26 грамів; скляну банку з порохом масою 24 грами; 4 капсулі; 29 дробин різного діаметру; патрон 16 калібру; 16 гільз 16 калібру, які знаходяться на зберіганні в камері схову речових доказів Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, знищити;

одноствольну мисливську рушницю ИЖ-ЗК 16 калібру № НОМЕР_1 , яка зберігається в сейфі дозвільної системи Любомльського ВП ГУНП у Волинській області, передати уповноваженому підрозділу дозвільної системи ГУНП у Волинській області, знявши з неї накладений ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду від 24.03.2017 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 330(триста тридцять) гривень 15 копійок судових витрат на проведення експертизи вибухових речовин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1