Справа № 714/307/17
Провадження №1-м/714/1/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" травня 2017 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю: прокурора: ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Герца Чернівецької області клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, винесеного відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Консомольськ-на-Амурі РСФСР, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2005 року народження, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Хімкинського місцевого суду Московської області №1-26/15 від 17.02.2015 року за ч.4 ст. 111 КК Російської Федерації до восьми років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму,-
В С Т А Н О В И В:
До Герцаївського районного суду надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації, яким засуджений громадянин України ОСОБА_4 .
Як вбачається з клопотання, 29.03.2017 року наказом №1038/5 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючись ст.606 КПК України, ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та на підставі запиту Міністерства юстиції Російської Федерації від 22.12.2016 за № 06-148801/16.
ОСОБА_4 засуджено вироком Хімкинського місцевого суду Московської області від 17.02.2015 року до покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.111 (умисне заподіяння тяжкої шкоди здоров`ю, що спричинило по необережності смерть потерпілого) КК Російської Федерації, що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.
ОСОБА_4 відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 6» УФСВП Росії по Липецькій області; кінець відбуття строку покарання - 24.03.2022 року.
Останнє відоме місце проживання ОСОБА_4 в Україні: Чернівецька область, Герцаївський район, село Велика Буда.
З посиланням на вимоги ч.3 ст.609, ч.1 ст. 610 КПК України в клопотанні ставиться питання про визначення положень Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 засуджено вироком Хімкинського місцевого суду Московської області від 17.02.2015 року; зазначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 на підставі вироку Хімкинського місцевого суду Московської області від 17.02.2015 року.
В клопотанні також вказано, що розгляд останнього провести без участі у судовому засіданні представника Міністерства юстиції України.
В судове засідання представник заявника не з`явився, у зв`язку з чим справу розглянуто у його відсутності, участь якого згідно з ч.1 ст. 610 КПК України не є обов`язковою.
Заслухавши думку прокурора, який вважав, що клопотання підлягає задоволенню, суд дослідивши надані документи, вважає, що клопотання дійсно підлягає задоволенню за наступних підстав.
Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Пунктом b) частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті органи держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11 конвенції.
Пунктами а), d) статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.
Встановлено, що згідно вироком Хімкинського місцевого суду Московської області від 17.02.2015 року ОСОБА_4 визнаний винним у скоєнні злочину передбаченого ч.4 ст.111 КК РФ засуджений до восьми років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму. Строк відбуття покарання обчислюється з 25.03.2014 р.
В теперішній час засуджений відбуває покарання в ФКУ «Виправна колонія № 6» УФСВП Росії по Липецькій області; кінець відбуття строку покарання - 24.03.2022 року, за час відбування засуджений зарекомендував себе з незадовільної сторони.
Засуджений ОСОБА_4 особисто виказав бажання продовжити подальше відбування покарання за місцем проживання та реєстрації в Україні, де останньою відомою адресою його проживання є: Чернівецька область, Герцаївський район, с. Велика Буда, що підтверджується заявою про видачу паспорта Форма №1.
У відповідності до вимог ч.3 ст.609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
У відповідності до вимог ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, відповідно до положень справжньої Конвенції передача може мати місце лише при наступних обставинах:
а) засуджений має бути громадянином держави виконання вироку;
б) судова постанова має бути остаточною і не підлягати оскарженню;
з) термін покарання, який засудженому ще належить відбувати, має бути рівний не менше шість місяцям на момент здобуття запиту про його переведення або ж бути невизначеним;
д) засуджений або, в разі похилого віку, фізичного і розумового стану останнього, його представник повинні дати згоду на передачу, якщо одна з двох Договірних держав вважає за необхідне здобуття такої згоди;
e) протиправні дії або бездіяльність, засудження, що послужили причиною, мають бути кримінальним правопорушенням з точки зору кримінального законодавства держави, виконуючої вирок, або могли б містити склад злочину, якщо мали місце на його території;
f) держава, яка винесла вирок і держава виконання вироку повинні домовитись про умови передачі.
Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України відповідають ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України, а саме якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком іноземної держави.
Частина 4 статті 111 КК РФ відповідає ч.2 ст.121 КК України, якою за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого передбачено покарання на строк від семи до десяти років позбавлення волі.
Оцінюючі встановлені обставини, суд вважає за можливе визначити засудженому Хімкинського міським судом Московської області 17.02.2015 року ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.121 КК України - вісім років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі, дотримуючись строку, визначеного вироком іноземної держави.
Керуючись вимогами ст.610 КПК Украйни , ст. 3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Хімкинського районного суду Московської області від 17.02.2015 року у відповідність із законодавством України - задовольнити.
Привести у відповідність із законодавством України вирок Хімкинського районного суду Московської області від 17.02.2015 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.111 КК Російської Федерації до 8 років позбавлення волі у виправній колонії суворого режиму.
Вважати ОСОБА_4 , засудженим за ч.2 ст. 121 Кримінального кодексу України до 8 років позбавлення волі із поміщенням до кримінально - виконавчої установи.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 25 березня 2014 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 7-ми денний строк з дня її оголошення.
Суддя: