Справа № 527/595/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про продовження строку тримання під вартою

26 вересня 2016 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: - ОСОБА_1 ,

суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: - ОСОБА_5

захисників обвинувачених : - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши колегіально у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_9 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, ОСОБА_9 за ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України.

27 січня 2016 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 затримані в порядку ст.208 КПК України.

29 січня 2016 року, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави, їм обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 березня 2016 року.

25 березня 2016 року, строк тримання під вартою продовжено до 27 травня 2016 року.

Ухвалою від 27 травня 2016 року, обвинуваченому ОСОБА_9 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, а обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 27 липня 2016 року.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26 липня 2016 року, обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено строк тримання під вартою на 2 місяці, тобто до 26 вересня 2016 року, а обвинуваченому ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на той же строк.

Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 встановлений ухвалою суду закінчується 26 вересня 2016 року, однак судове провадження потребує значного часу для розгляду, тому необхідно вирішити питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, заслухавши думку прокурора, який просив суд продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, захисника обвинуваченого, обвинуваченого, які не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, оскільки ризики визначені в ст.177 КПК України відсутні, приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 лютого 2010 року у справі «Гаркавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Отже, право на свободу та особисту недоторканість не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України, що є тяжким та особливо тяжким злочином, що дає підстави вважати про небезпечність підозрюваної особи для суспільства. За конкретних обставин інтереси суспільства на безпечне життя та здоров`я громадян переважають забезпечення поваги до особистої свободи громадянина.

Крім цього, обвинувачений на час вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень не працював, тобто немає постійного заробітку, при цьому обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, раніше не однократно судимий за корисливі злочини, тому є підстави вважати, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи характер злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_8 , а саме вчинення злочину, спрямованого на заволодіння чужим майном, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, суд, згідно вимог п.1 ч.4 ст. 183 КПК України не визначає розмір застави.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник, просили суду продовжити строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, проти чого не заперечували учасники процесу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України вважати продовженим строком на 60 днів з 12 години 00 хвилин 26 вересня 2016 року до 12 години 00 хвилин 25 листопада 2016 року.

Обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на 60 днів з 12 години 00 хвилин 26 вересня 2016 року до 12 години 00 хвилин 25 листопада 2016 року.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 прибувати за викликом до суду, не відлучатися без дозволу суду із місця свого мешкання: АДРЕСА_2 , повідомляти суд, прокурора, про зміну місця проживання або місця роботи.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1