№ 522/5861/17
№ 1-«кс»/522/5745/17

УХВАЛА
Іменем України
03 квітня 2017 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та запобігання корупції управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, про арешт майна, в якому просить накласти арешти на тимчасове вилучене майно під час обшуку 30.03.2017 у житлі підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Досудовим розслідуванням установлено, що упродовж 2016 - 2017 років, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання, поєднаного єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім його учасникам групи, незаконно позбавили волі двох і більше осіб, під приводом здійснення їх лікування від нарко- та алкозалежності, з корисливих мотивів, що супроводжувалося заподіянням їм фізичних страждань протягом тривалого часу.
На підставі зібраних доказів, 30.03.2017 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України.
З метою отримання додаткових доказів та інших відомостей про вчинення кримінального правопорушення третіми особами, 30.03.2017 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса у житлі ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено особисті документи ОСОБА_5 (паспорт громадянина України, закордонний паспорт та трудову книжку), а також три записники з рукописними записами, які мають значення для кримінального провадження.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладене в ньому, просив задовольнити.
Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що речі та документи, які вилучені у ході проведення обшуку 30.03.2017 у житлі підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, тобто є доказом злочину, та можють бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення цього майна.
Також слідчий суддя вважає, що в даному випадку таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
Накласти арешт на речі та документи вилучені в ході проведення обшуку 30.03.2017 у житлі підозрюваного ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпорядження та користування ними, а саме на: паспорт громадянина України, закордонний паспорт та трудову книжку на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також три записники з рукописними записами.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя