ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2003/16-к

08 грудня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, працездатного, не працюючого, не одруженого, на вихованні неповнолітніх дітей немає, державних нагород та пільг не має, раніше судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення майнового злочину, на шлях виправлення не став, та знову повторно вчинив майновий злочин. 22.09.2016 року, близько 12год.00хв., ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні прокату електроінструменту, що за адресою АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману, під приводом найму, умисно заволодів бензопилою марки «Stihl MS 180», вартістю 3800 грн., що належить ОСОБА_4 , яку в той же день продав гр.. ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_3 за 400 грн. Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 3800 грн.

Дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

26 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно п.1 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди і призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Не заперечує щодо застосування до нього узгодженого виду та міри покарання.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що на даний час обвинувачений попросив вибачення і він йому пробачив, просить зазначену угоду затвердити та призначити ОСОБА_5 узгоджене ними покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженого сторонами виду та міри покарання.

Крім того, при призначенні обвинуваченому остаточного покарання суд враховує вирок Костопільського районного суду Рівненської області від 02.11.2016 року, яким ОСОБА_5 було визнано винним за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.

При цьому суд керується п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якої встановлено, що коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 314, 373, 374 , 475 КПК України, ст.190 ч.2 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 26 жовтня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000818 від 25.10.2016 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки передбачені ст. 76 ч. 1 п.1, 2 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з врахуванням вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 02.11.2016 року остаточне покарання ОСОБА_5 визначити у виді обмеження волі строком на один рік, звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та 200 годин громадських робіт з виконанням обох покарань самостійно.

Речові докази: бензопила марки «Stihl MS 180» вартістю 3800 грн., яка переданий на відповідальне зберігання потерпілому залишити у потерпілого ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1