печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 червня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України в частині нездійснення розгляду та вирішення клопотання про проведення слідчих та інших процесуальних дій.

В С Т А Н О В И В:
10.11.2015 до суду подано вказану скаргу захисником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 , яку під час розгляду доповнено, та захисник просить зобов`язати службових осіб Генеральної прокуратури України задовольнити клопотання АО «АВЕР ЛЄКС» ОСОБА_4 № 449 від 02.11.2015 про допит свідків та витребовування документів у кримінальному провадженні № 0000635.

У судове засідання з`явився адвокат АО «АВЕР ЛЄКС», адвокатського об`єднання, з яким укладено договір про надання правової допомоги № 50 від 23.05.2014 ОСОБА_6 в інтересах свого батька ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , який скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ній.
Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлений належним чином.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, якими вона обґрунтована, заслухавши обґрунтування захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України знаходить кримінальне провадження № 0000635 за фактом перевищення своїх службових повноважень службовими особами Міністерства внутрішніх справ, Служби безпеки України та Генеральної прокуратури України, які чинили перешкоди в проведенні досудового розслідування у кримінальних провадженнях за фактами протидії протестним акціям і зокрема, у кримінальному провадженні № 0000228 від 22.01.2014

02.11.2015 адвокатами АО «АВЕР ЛЄКС» в інтересах ОСОБА_5 подано клопотання до Генеральної прокуратури України № 449 від 02.11.2015 про проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000635. У вказаному клопотанні ставилось питання про проведення допиту у якості свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та витребувати у Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Шевченківського району м. Києва копію Листа-звернення № 1092 від 27.06.2014.

Листом № 17/3-34264-15 від 11.11.2015 Генеральна прокуратура України, за підписом старшого слідчого в особливо важливих справах відділу з розслідування злочинів, скоєних працівниками органів прокуратури Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_17 повідомив про відмову у задоволенні клопотання, у зв`язку з відсутність законних підстав для розгляду даного клопотання.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів, серед іншого, є показання, що, відповідно до ст. 95 КПК України, надаються під час допиту свідком щодо відомих йому обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього провадження.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 223 КПК України слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній. Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.
Згідно ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий прокурор може провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб. Метою цієї слідчої дії є саме з`ясування причин розбіжностей у їх показаннях. Таким чином, закон містить обов`язкові умови для проведення слідчим чи прокурором одночасного допиту двох чи більше осіб, а саме: 1) особи повинні бути заздалегідь допитані; 2) згідно з протоколами допитів в їх показаннях знайдені розбіжності.
Рішенням Конституційного Суду України 23.052001 № 6-рп/2001 задекларовано, що право на судовий захист належить до основних, невідчужуваних прав і свобод людини і громадянина, та, відповідно до ч. 2 ст. 64 Конституції України, не може бути обмежене навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану, а недосконалість інституту судового контролю за досудовим слідством не може бути перепоною для оскарження актів, дій чи бездіяльності посадових осіб органів державної влади.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Стаття 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлює, що кожен, чиї права та свободи порушені, має право на ефективний засіб правового захисту.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.
Відтак, враховуючи обґрунтування сторони захисту та наданих матеріалів, слідчим суддею не вбачається підстав для задоволення даної скарги, оскільки слідчим достатньо повно вмотивовано відмову у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 18, 64, 84, 93, 220, 223-225, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність службових осіб Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України в частині нездійснення розгляду та вирішення клопотання про проведення слідчих та інших процесуальних дій, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя