Справа № 513/1126/16-к
Провадження № 1-кп/513/16/17
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А
про продовження строку тримання під вартою

29 березня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Саратського районного суду Одеської області на стадії судового розгляду перебуває дане кримінальне провадження.

У даному судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, дані, що характеризують особу обвинуваченого не змінилися.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Врахувати той факт, що обвинувачений хворіє та перебуває на обліку, а лікування, яке він проходить в установі виконання покарань неефективне та недостатнє для попередження загострення його хвороби. Крім того, ОСОБА_5 має сім`ю, має постійне місце проживання, що свідчить про зменшення ризиків, встановлених ст. 177 КПК України.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав думку свого захисника.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17 жовтня 2016 року слідчим суддею Саратського районного суду обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 72500 гривень, враховуючи наявність ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше правопорушення, та даних про його особу, а також з урахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.

У подальшому судовими рішеннями, строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено до 03 квітня 2017 року.

Частинами 3 та 5 статті 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування/продовження заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Однак, у супереч положень ст. 132 КПК України, у судовому засіданні сторонами не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики та обставини визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа останнього перестала бути суспільно небезпечною.

Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ухвалою суду від 17 жовтня 2016 року ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 ,судом, на даному етапі не встановлено та сторонами не доведено.

Наявність у обвинуваченого батьків та сестри не може бути прийнято судом як доказ зменшення ризиків, встановлених під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підставою для зміни вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

За таких обставин, на даний час застосування інших більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого суд вважає недостатніми, альтернативні запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , тому строк тримання його під вартою слід продовжити в межах двох місяців, до 27 травня 2017 року.

Суд вважає, що продовження даного запобіжного заходу не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки тримання під вартою, завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 315, 369-372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити до двох місяців, до 27 травня 2017 року.

Строк дії ухвали суду закінчується 27 травня 2017 року о 04 годині 15 хвилин.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1