Провадження №1- кп/760/1133/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Антонівка Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 20.07.2016 у невстановлений досудовим розслідуванням час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне зберігання з метою збуту незаконно виготовленого бензину марки А-95.
Так, останній без дотримання вимог норм і положень законодавчих і нормативно правових актів та нормативно технічної документації, що передбачають комплекс відповідних умов (вимог) щодо виробництва нафтопродуктів, будучи обізнаним про те, що відповідно до ст.215 Податкового кодексу України пальне, а саме бензин моторний, є підакцизним товаром, в порушенням норм Інструкції з контролювання якості нафти, та нафтопродуктів на підприємствах, установах, організаціях України, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України та Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 04.06.2007 №271/121, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви незаконного збагачення, перебуваючи на території АЗС за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, 3, діяльність з роздрібного продажу пального на якій здійснює ТОВ «Укр-Нафта-Еліт», 20.07.2016 у невстановлений час доби злив з резервуару №2 зазначеної АЗС бензин марки А-95 в кількості приблизно 40 літрів в дві металеві каністри об`ємом 20 літрів кожна.
Того ж дня, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 в порушення положень Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927, ДСТУ 7687:2015 «Бензин автомобільні ЄВРО. Технічні умови», 20.07.2016 змішав в резервуарі №2 зазначеної АЗС наявний у вказаному резервуарі бензин марки А-95 з завчасно придбаним ним під час дороги на роботу ацетоном, отримавши таким чином незаконно виготовлений підакцизний товар.
При цьому, іншим працівникам АЗС за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, 3, не були відомі злочинні наміри ОСОБА_5 і вони не були обізнані про незаконні дії останнього.
В подальшому, ОСОБА_5 на протязі своєї зміни в період з 22 год. 00 хв. 20.07.2016 по 08 год. 00 хв. 21.07.2016, достовірно знаючи, що бензин марки А-95 в кількості 14711,96 літрів, з домішаним до нього ацетоном, є незаконно виготовленим підакцизним товаром, зберігав його з метою подальшого збуту клієнтам зазначеної АЗС.
Крім того, 21.07.2016, після закінчення зміни, ОСОБА_5 у невстановлених досудовим розслідуванням час та місці продав злитий з резервуара бензин марки А-95 в кількості 40 літрів в двох металевих каністрах об`ємом 20 літрів кожна невстановленій досудовим розслідуванням особі, отримавши додатковий прибуток в розмірі 500 гривень.
Так, 21.07.2016 в період з 10 год. 10 хв. до 20 год. 30 хв. в ході проведення обшуку на АЗС за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, 3, працівниками податкової міліції виявлено бензин марки А-95 в резервуарі №2 зазначеної АЗС в кількості 14711,96 літрів, зразки якого відібрано, поміщено в скляну тару та опломбовано пломбою №0804268.
Відповідно до висновку експерта від 16.09.2016 №0562/ОС ДП «орган сертифікації нафтопродуктів та системи якості «Масма-Сепро» та протоколу випробувань ТОВ «Глобус-Петролеум» від 06.09.2016 за №507 за показником №3 «фракційний склад», №7 «масова частка кисню» зразок бензину А-95, відібраний з ПРК №2 за адресою: м. Київ, вул. Механізаторів, 3 не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензин автомобільні ЄВРО. Технічні умови», та за показником №7 «масова частка кисню» не відповідає вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив.
Таким чином ОСОБА_5 , своїми діями, які виразились в незаконному зберіганні з метою збуту незаконного виготовлених інших підакцизних товарів, скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 204 КК України.
01.12.2016 між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000086 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України в обсязі обвинувачення.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч.1 ст.204 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно з ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджене в ній покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Захисник ОСОБА_4 просив в судовому засіданні затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком визнає права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінальному кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд

з а с у д и в:
затвердити угоду від 01.12.2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000086 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності встановленої законом.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні, запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя