Справа № 742/1038/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/692/2017
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2017 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Прилуки, Чернігівської області, з середньою технічною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2017 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 24 лютого 2017 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Відповідно до ст. 72 КК України зараховано йому у строк відбування покарання термін перебування під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі з 24 лютого 2017 року по 21 квітня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 залишено без зміни у виді тримання під вартою в Чернігівському СІЗО УДПтС України в Чернігівській області.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 998 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 14834 грн. 75 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_12 9482 грн. 92 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 766 грн. 80 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 704 грн. 08 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду першим заступником прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 була подана апеляційна скарга, в якій він, не оспорюючи кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років; за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. Вважає, що судом при постановленні вироку та обранні міри покарання обвинуваченому, порушено вимоги ст.65 КК України та Постанови ПВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року. При призначенні покарання судом не достатньо враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх кількість та наслідки, які мали місце для потерпілих від його протиправних дій, не відшкодування завданих збитків. Крім того, на думку апелянта, не в достатній мірі враховано особу самого обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом особливо небезпечних наркотичних засобів, що становить підвищену суспільну небезпеку. Вважає, що місцевим судом ОСОБА_8 було безпідставно призначено покарання за принципом повного складання покарань, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

В поданих обвинуваченим ОСОБА_8 запереченнях, які ним іменовані як апеляційна скарга, та були подані в строк, визначений на подачу заперечень, він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Суд першої інстанції встановив, що 28 грудня 2016 року обвинувачений ОСОБА_8 в дообідній час, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибув до магазину «Профімайстер», який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу, таємно викрав електродрель (шуруповерт) марки «Stromo SA 12 LІ", вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 838, 00 грн., що належить ПП ОСОБА_14 . Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

09 січня 2017 року приблизно о 23 годині обвинувачений ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибув до майстерні, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом видавлення віконної рами, проник в середину приміщення майстерні, звідки таємно, повторно викрав ноутбук марки Sumsung RF 710 вартістю 4200,00 грн., мобільний телефон Nоkіа 225 вартістю 825,00 грн., мобільний телефон ІРhоnе 4, вартістю 719, 60 грн., мобільний телефон Fly IQ 4503, вартістю 1049, 25 грн., мобільний телефон марки Lenovo P 780, вартістю 1079,40 грн., планшет марки СROWN, вартістю 1386, 00 грн., мобільний телефон марки Sоnу Егісsоn К 310, вартістю 350,00 грн., планшет марки Еlenberg ТАВ 725, вартістю 1166, 25 грн., планшет Lenovo, вартістю 2999,25 грн., мобільний телефон марки Sumsung S 5830, вартістю 575,00 грн., мобільний телефон марки Nоkіа С601, вартістю 485, 00 грн., які належать ОСОБА_11 ; планшет марки Е1еnberg ТАВ 708.4, вартістю 998,00 грн., що належить ОСОБА_10 , мобільний телефон Lenovo А 6000, вартістю 1900,00 грн., що належить ОСОБА_15 , мобільний телефон марки НТС Desire S510Е вартістю 798,00 грн., що належить ОСОБА_16 . Всього викрав майна на загальну суму 18530,75 грн. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

30 січня 2017 року обвинувачений ОСОБА_8 в дообідній час, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_12 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де тимчасово проживав, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав газову плиту марки «Брест», вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 2028, 00 грн., що належить ОСОБА_12 . Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім того, 31 січня 2017 року, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи в м. Прилуки, проходячи по місту, знайшов медичний шприц, наповнений рідиною коричневого кольору, яку, як наркотичну речовину забрав з собою та носив при собі, з метою подальшого вживання для власних потреб, без мети збуту.

Цього ж дня, о 12 год. 15 хв. обвинувачений ОСОБА_8 , проходячи по вул. Садовій в м. Прилуки, був затриманий працівниками Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській області та у якого під час поверхневого огляду речей, що проводився з його дозволу та в присутності двох понятих, було виявлено та вилучено медичний шприц, який на 0,3 мл. заповнений рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта № 132 від 17.02.2017 містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину в наданій на експертизу рідині становить 0,045 г. Як пояснив ОСОБА_8 , в шприці знаходиться наркотична рідина, яку він знайшов цього ж дня в м. Прилуки та носив при собі, як наркотичну, для власних потреб, без мети збуту.

02 лютого 2017 приблизно об 11 год. обвинувачений ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, прибув до підвального приміщення, яке розташоване в будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де шляхом відкриття замикаючого пристрою на вхідних дверях підвального приміщення, проник до середини приміщення, звідки таємно, повторно викрав велосипед марки «Ардіс», що належить ОСОБА_13 , вартістю 766, 80 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В період часу з 02 по 03 лютого 2017 року, обвинувачений ОСОБА_8 , в дообідній час, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_12 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де тимчасово проживав, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав холодильник марки «Донбас 870708», вартістю 1500, 00 гривень, що належить ОСОБА_12 . Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В період часу з 04 по 07 лютого 2017 року, обвинувачений ОСОБА_8 , в дообідній час, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_12 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де тимчасово проживав, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав чавунну ванну, вартістю 3656,88 грн., що належить ОСОБА_12 . Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

08 лютого 2017 року приблизно о 18 годині, обвинувачений ОСОБА_8 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, повторно, прибув до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 , де з майданчику у під`їзді будинку, таємно викрав дитячі санки марки «Таkо», що належать ОСОБА_17 та знаходилися на першому поверсі поряд з квартирою АДРЕСА_7 , вартістю 886, 50 грн. після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В період часу з 08 по 18 лютого 2017 року, обвинувачений ОСОБА_8 , в дообідній час, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення, перебуваючи в приміщенні квартири ОСОБА_12 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , де тимчасово проживав, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав керамічну раковину, вартістю 244 грн.; змішувач для ванної, вартістю 753, 48 грн.; змішувача до умивальника, вартістю 391, 56 грн.; лічильник гарячої води, вартістю 129, 60 грн.; лічильник холодної води, вартістю 134, 10 грн.; мийку кухонну, вартістю 481, 50 грн. та змішувач для кухні, вартістю 163, 80 грн., що належить ОСОБА_12 . Після чого, з місця скоєння злочину зник, спричинивши при цьому потерпілій збитків на суму 2298,04 грн.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, розглянувши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини провадження, кваліфікація дій обвинуваченого та його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень ніким не оспорюються, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції у відповідності зі ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції в цій частині не перевіряє.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

У ст. 65 КК України та роз`яснення наведених у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», вказано, що призначаючи покарання в кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції належно виконав зазначені вимоги закону.

Із мотивувальної частини вироку вбачається, що при вирішенні даного питання, місцевий суд врахував не тільки характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а й конкретні обставини справи та відношення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, який щиро розкаявся, та активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, що судом було враховано як обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обстави, що обтяжують покарання, дані про особу ОСОБА_8 , який негативно характеризується за місцем проживання, відповідно до медичного висновку амбулаторного обстеження особи для встановлення залежності від психоактивних речовин від 31.03.2017 року, страждає поєднаним вживанням наркотичних речовин та алкоголю, але примусового лікування від наркоманії та алкоголізму на період огляду не потребує, на обліках у наркологічному чи психіатричному медичних закладах не перебуває, раніше не судимий, на підставі чого обрав йому реальне покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства у межах санкцій статей кримінального закону.

Призначене ОСОБА_8 покарання у виді 3 років позбавлення волі колегія суддів вважає справедливим, а тому не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора, про необхідність його посилення, оскільки запропоноване покарання є занадто суворим.

Таким чином, на думку колегії суддів, є безпідставними посилання прокурора на необхідність посилення обвинуваченому покарання з урахуванням повторності та способу вчинення злочинів, оскільки ці ознаки є кваліфікуючими, а інші обставини, з якими прокурор пов`язує свої апеляційні вимоги, зокрема, тяжкість та тривалий час вчинення кримінальних правопорушень, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання були враховані. Неможливо в даному випадку погодитися і з твердженнями прокурора про неврахування судом при вирішенні цього питання інтересів потерпілих, щодо розміру заподіяних ним збитків.

Вказане покарання, на думку колегії суддів, є виваженим, в зв`язку з чим не вбачається підстав для його посилення.

Щодо доводів прокурора про те, що місцевим судом обвинуваченому ОСОБА_8 було безпідставно визначено покарання за правилами ст. 70 КК України, тобто шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, то вони є безпідставними, оскільки визначення принципу призначення покарання за сукупністю злочинів, передбачених ст. 70 КК України, є правом, а не обов`язком суду.

За змістом ст. 70 КК України, а також відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати, крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних.

Вищевикладених вимог чинного законодавства місцевий суд при визначенні міри покарання дотримався в повному обсязі.

Істотних порушень кримінального процесуального законодавства, які б як наслідок потягли за собою зміну або скасування судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 414, 420 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 квітня 2017 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .