АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4 ,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року про повернення скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних справ слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області про закриття кримінального провадження № 0003331 від 27 грудня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 березня 2017 року скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних справ слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області про закриття кримінального провадження № 0003331 від 27 грудня 2016 року повернуто у зв`язку з її непідсудністю Печерському районному суду м. Києва.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що рішення старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних справ слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області, котре є предметом оскарження, не знаходиться у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.
Не погодившись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити вимоги поданої нею скарги від 20 січня 2017 року за заявою на ім`я Генерального прокурора України від 13 січня 2017 року.
На обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що нею оскаржено до слідчого судді бездіяльність Генеральної прокуратури України з приводу притягнення до кримінальної відповідальності прокурорів прокуратури Вінницької області та скасування рішень прокуратури Вінницької області про закриття кримінальних проваджень, а тому, відповідно, подану нею скаргу повинен розглядати Печерський районний суд м. Києва.
За таких обставин, вважає, що слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва необґрунтовано залишив поза увагою доводи поданої скарги, а тому прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.
Також ОСОБА_5 посилається на невідповідність, на її думку, оскаржуваної ухвали вимогам ст. 372 КПК України, оскільки у ній відсутнє найменування скарги, дані про підозрюваних у кримінальних провадженнях, та мотиви, якими керувався слідчий суддя при постановленні ухвали.

Крім того, ОСОБА_5 зазначає, що оскаржувану ухвалу слідчого судді вона отримала 08 квітня 2017 року, апеляційну скаргу подала 12 квітня 2017 року, а тому строк апеляційного оскарження нею не пропущений.
ОСОБА_5 та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як зазначила в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , ухвалу постановлено без її виклику, копію оскаржуваної ухвали вона отримала 08 квітня 2017 року, апеляційну скаргу подала 12 квітня 2017 року, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтями 303, 304 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Відповідно до положень ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
З урахуванням положень ч. 6 ст. 9, ст. 32 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 13 січня 2017 року ОСОБА_5 звернулася до Генеральної прокуратури України із скаргою, у якій просила притягнути до кримінальної відповідальності слідчих та прокурорів прокуратури Вінницької області за ст.ст. 356, 364, 365, 367, 396 КК України та внести відповідні відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань; скасувати у порядку ч. 6 ст. 36 КПК України постанову слідчого прокуратури Вінницької області від 27 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0003331; надати доручення про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003331.

23 січня 2017 року ОСОБА_5 оскаржила до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва бездіяльність Генеральної прокуратури України та просила зобов`язати уповноважених осіб Генеральної прокуратури України: притягнути до кримінальної відповідальності слідчих та прокурорів прокуратури Вінницької області за ст.ст. 356, 364, 365, 367, 396 КК України та внести відповідні відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань ; скасувати постанову слідчого прокуратури Вінницької області від 27 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження №0003331; надати доручення про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003331.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги у частині оскарження постанови про закриття кримінальних проваджень, з підстав, передбачених п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя виходив з того, що у своїй скарзі ОСОБА_5 оскаржує постанову прокуратури Вінницької області про закриття кримінального провадження, а тому скарга не підлягає розгляду в Печерському районному суді міста Києва.

З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки у відповідності до положень кримінального процесуального закону скарги на процесуальні рішення слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Як убачається із скарги, предметом оскарження в даному випадку є рішення старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних справ слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області, котра не знаходиться у межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду міста Києва.
У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді від 22 березня 2017 року проповернення скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних справ слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області про закриття кримінального провадження № 0003331 від 27 грудня 2016 року, заявнику, є законною та обґрунтованою,

Крім того, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 січня 2017 року вимоги скарги ОСОБА_5 в частині визнання неправомірними, незаконними дій службових осіб ГПУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви від 13 січня 2017 року виділено в окреме провадження та передано для здійснення автоматизованого розподілу згідно визначеної в суді спеціалізації.
З урахуванням наведеного, доводи ОСОБА_5 стосовно того, що вона оскаржувала бездіяльність Генеральної прокуратури України, яка полягає у не вчиненні у відповідності до вимог ч. 6 ст. 36 КПК України дій щодо скасування рішень прокуратури Вінницької області про закриття кримінальних проваджень, які, на її думку, Генеральна прокуратура зобов`язана вчинити, та притягнення до кримінальної відповідальності прокурорів прокуратури Вінницької області а тому, відповідно, подану нею скаргу повинен розглядати Печерський районний суд м. Києва, є необґрунтованими, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 березня 2017 року про повернення скарги ОСОБА_5 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу управління з розслідування кримінальних справ слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Вінницької області про закриття кримінального провадження № 0003331 від 27 грудня 2016 року без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/796/2319/2017
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6
Доповідач ОСОБА_1