Дата документу Справа № 320/4655/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 320/4655/16-к Головуючий в 1 інстанції
Провадж. № 11-кп/778/162/17 ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 186 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
розглянула 07 березня 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.
Учасники судового провадження:
потерпілий ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_6 .
Встановлені вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року обставини:
04 червня 2016, приблизно о 23 годині 10 хвилин, перебуваючи в салоні маршрутного таксі за напрямком «Н.Мелітополь - Північний переїзд», яке знаходилось на зупинці громадського транспорту «Елена» по бульвару 30-річчя Перемоги в м. Мелітополь, обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , та наніс йому один удар ногою по руці, в якій знаходився мобільний телефон «Nokia E72», ІМЕЙ НОМЕР_1 , вартістю 1300 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору «Київстар», яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, без грошових коштів на рахунку, який в ході удару впав на підлогу, тим самим застосував насильство, що не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Відразу після цього, ОСОБА_6 відкрито викрав вищевказаний мобільний телефон, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 , майнову шкоду на суму 1300 гривень.
Крім того, 08 червня 2016 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, знаходячись біля приватної клініки «Невромед», яка розташована по вул. Героїв України (Кірова), буд. №27/1 в м. Мелітополі, обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, шляхом ривка відкрито викрав майно ОСОБА_8 , а саме: чохол виготовлений із шкірозамінника, чорного кольору, вартістю 200 гривень, в якому знаходився мобільний телефон «NOMI 1504», в корпусічорного кольору, ІМЕЙ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2 - НОМЕР_3 ,вартістю 2750 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті micro sd, об`ємом 4 ГБ, вартістю 180 гривень, сім-карта мобільного оператору «Київстар», яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 45 гривень та сім-карта мобільного оператору «Life», яка не представляє для потерпілого матеріальної цінності, без грошових коштів на рахунку, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 3175 гривень.
Крім того, 30 червня 2016 року, приблизно об 11 годині, знаходячись біля території кафе «Привоз», яке розташоване по вул. Університетській (Свердлова), 3 в м. Мелітополі, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, із корисливих мотивів, шляхом ривка із рук ОСОБА_11 , відкрито викрав майно ОСОБА_12 , а саме: мобільний телефон «LG P705», в корпусі чорного кольору, вартістю 1100 гривень, в якому знаходилась карта пам`яті micro sd, об`ємом 8 ГБ, вартістю 180 гривень та сім-карта мобільного оператору «Київстар» вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 40 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 1330 гривень.
Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року:
ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України і йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного ОСОБА_6 покарання зараховано строк попореднього ув`язнення з 13 липня 2016 року по 06 вересня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання з 13 липня 2016 року.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено без змін тримання під вартою.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 майнову шкоду в розмірі 1 300 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 майнову шкоду в розмірі 3 175 грн.
Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_12 майнову шкоду в розмірі 1 330 грн.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, посилається на необхідність скасування вироку суду через невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого. Зазначає, що судом при призначенні йому покарання не було враховано стан його здоров`я, наявність неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні. Крім того, посилається на необгрунтованість вироку суду в частині призначення покарання у виді позбавлення волі, залишення без розгляду можливості призначення інших видів покарання з урахуванням ст. 75 КК України. Просить вирок суду змінити, призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника та потерпілого ОСОБА_8 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який висловив заперечення доводам та вимогам апеляції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів за обставин, зазначених у вироку суду, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, викладених у вироку і належно оцінених судом. Діям обвинуваченого дана правильна юридична оцінка. Рішення суду в частині доведеності вини ОСОБА_6 та правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 186 КК України учасниками судового розгляду не оспорюється.
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 про суворість призначеного йому покарання та можливість застосування до нього положень ст. 75 КК України, то вони, на думку колегії суддів, є необгрунтованими.
Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.
У відповідності до статті 50 КК України, покарання має на меті, зокрема, виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону.
Так, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначив вид та розмір призначеного ОСОБА_6 покарання, яке є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів.
Також суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі, при цьому врахувавши кількість епізодів злочинної діяльності, класифікацію вчинених злочинів, які відносяться до тяжких, наявність судимостей, незадовільну характеристику за місцем проживання.
Разом з тим, місцевий суд взяв до уваги як обставину, що пом`якшує покарання, щире розкаяння ОСОБА_6 у вчиненому та відсутність обставин, які обтяжують покарання, що стало наслідком призначення покарання на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.
Щодо наявності на утриманні обвинуваченого неповнолітніх дітей та батьків, про що зазначає ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі, то будь-яких підтверджуючих цьому даних в матеріалах кримінального провадження не міститься та в судовому засіданні стороною захисту не надані, а враховуючи не працевлаштованність обвинуваченого та відсутність постійного доходу, є непереконливими.
На переконання колегія суддів, всі обставини по справі були фактично враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 мінімального покарання, яке відповідає особистості останнього та є домірним скоєному.
Враховуючи викладене, вимоги апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність застосування до ОСОБА_6 ст. 75 КК України до задоволення не підлягають.
З огляду на викладене, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 слід відхилити, залишивши оскаржуваний вирок буз змін.
Судова колегія, на підставі положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-VIII та вимог ч. 5 ст. 72 КК України, вважає за необхідне дозарахувати у строк відбуття призначеного обвинуваченому районним судом покарання строк попереднього ув`язнення останнього у даному кримінальному провадженні у період з 06.09.2016 року по 07.03.2017 року включно (дня набрання вироком районного суду законної сили), з урахуванням положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ч.2 ст. 532 КПК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06 вересня 2016 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК залишити без змін.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 06.09.2016 року по 07.03.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженим, що утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4