Номер провадження: 11-сс/785/1114/17
Номер справи місцевого суду: 522/7616/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.07.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000094 від 17.02.2017 року за ч.5 ст.191 КК України, -

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоградівка Овідіопольського району Одеської області, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000094 від 17.02.2017 року за ч.5 ст.191 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він, обіймаючи посаду керівника управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації, будучи службовою особою, в період часу з грудня 2013 року по серпень 2016 року, за попередньою змовою та у складі організованої групи з депутатом Великодолинської селищної ради VІI скликання ОСОБА_10 та службовими особами Овідіопольської районної державної адміністрації ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , шляхом нарахування та здійснення виплат у вигляді соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям особам, які не мають права на такі виплати, за умови надання ними 50% суми виплат ОСОБА_10 , незаконно заволодів грошовими коштами державного бюджету України на загальну суму 972 535 гривень.

07.07.2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

07.07.2017 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивоване тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра щодо ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину та ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків та інших учасників кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, продовжити вчинення кримінального правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2017 року в задоволенні вищевказаного клопотання було відмовлено та до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 04.09.2017 року.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що в судовому засіданні прокурором була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , однак не доведена наявність заявлених у клопотанні ризиків та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчий суддя не врахував вагомість наданих прокурором доказів на обґрунтування підозри, характер та тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину та наявність у кримінальному провадженні доведених ризиків, внаслідок чого дійшов безпідставного висновку про можливість запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; доводи підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги і просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується долученими до клопотання слідчого матеріалами.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не навів жодного доказу існування зазначених в поданні слідчого ризиків, які б унеможливлювали застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. При цьому прокурор, крім тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 , не надав будь-яких доказів, що на теперішній час слідчий і прокурор мають достовірні данні про існування осіб, на яких, по ствердженню слідства та прокурора, нібито може впливати підозрюваний. Прокурор не надав апеляційному суду доказів, що існують будь-які речі та документи, які мають значення для справи, місцезнаходження яких не встановлене слідством, та які, як зазначено в клопотанні, може знищити або сховати підозрюваний, а також про те, що існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від слідства або суду, або вчинити інший злочин.

Крім того, прокурор повідомив апеляційному суду, що з часу обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, останній жодного разу не порушував покладені на нього зобов`язання.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник надав документи, які підтверджують наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання та реєстрації, батьків, дружини та двох малолітніх дітей на утриманні, роботи, позитивної характеристики за місцем проживання.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в сукупності з покладеними на підозрюваного обов`язками, передбаченими ч.5 ст.194 КПК України, в повній мірі здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, а також запобігти заявленим слідчим ризикам.

При апеляційному перегляді рішення слідчого судді порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено. Інших доводів апеляційному суду не представлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 07.07.2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні №0000094 від 17.02.2017 року за ч.5 ст.191 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4