24.02.17
Справа № 635/993/17-к
Провадження № 1-кп/635/478/2017
У Х В А Л А
24 лютого 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представника потерпілих ОСОБА_6
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_12 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004196 від 07 листопада 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 136 КК України,

в с т а н о в и в:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 135, ч.2 ст. 286 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 136 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004196 від 07 листопада 2016 року.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 грудня 2016 року подовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 лютого 2017 року.
Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на сплив строків тримання під вартою, на продовження існування ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно вливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні просила скасувати застосований до її підзахисного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність прокурором ризиків.
Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , підтримали клопотання адвоката ОСОБА_10 , в задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою заперечували.
Потерпілі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представник ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора, проти застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту заперечували.
Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, при вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, оцінює в сукупності дані про особу обвинуваченого, всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , та які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, обставини вчинення злочину, зокрема, дані про його дії по приховуванню наслідків ДТП, беручи до уваги посилання прокурора на те, що обвинувачений в разі зміни запобіжного заходу може переховуватися від суду, незаконно чинити вплив на свідків, які є його близькими родичами, зокрема: матір ОСОБА_13 , сестра ОСОБА_14 , вітчима ОСОБА_15 , брата ОСОБА_8 , які мешкали спільно із обвинуваченим ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 -є, вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Також при вирішенні клопотання про продовження строків тримання під вартою суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
При цьому, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, родини, відсутність судимостей суттєво ризики у кримінальному провадженні не зменшують.
Суд не приймає до уваги посилання сторони захисту на наявність у підозрюваного низки захворювань, оскільки за наявності цих захворювань він проходив строкову військову службу в армії з 2007 року. Суд також критично ставиться до доводів сторони захисту, що обвинувачений мав намір з`явитися до поліції, оскільки ДТП відбулась ввечері 06.11.2016 року, а затримано поліцією обвинуваченого наступного дня.
З огляду на наведене, суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
З огляду на зазначене підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_10 немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 197, 199, 331КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Подовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) на шістдесят днів, тобто до 24 квітня 2017 року.
Встановити строк дії ухвали до 24 квітня 2017 року.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відхилити.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1