Справа № 428/622/17
Провадження № 11-сс/782/23/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 січня 2017 року про арешт майна,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го СВ прокуратури Луганської області ОСОБА_8 та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000164 від 28.08.2016 року на майно вилучене 09.11.2016 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, грошові кошти - купюри номіналом 500 гривень у кількості 59 штук; купюри номіналом 200 грн. у кількості 17 шт.; 1 купюра номіналом 100 грн.; купюри номіналом 100 грн. у кількості 5 шт; купюри номіналом 5 доларів США у кількості 2 шт ; купюри номіналом 10 доларів США у кількості 3 шт.; купюри номіналом 20 доларів США у кількості 3 шт.; купюри номіналом 50 доларів США у кількості 6 шт.; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 18 шт.; 1 купюра номіналом 100 гривень; 1 купюра номіналом 500 євро; купюри номіналом 50 євро у кількості 2 шт.; 1 купюра номіналом 5 євро; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 38 шт.; купюри номіналом 5000 рублів РФ у кількості 3 шт.; купюри номіналом 100 рублів РФ у кількості 1 шт.; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 60 шт.; купюри номіналом 5000 рублів РФ у кількості 26 шт., купюри номіналом 50 грн. у кількості 32 шт., купюри номіналом 200 грн. у кількості 2 шт.
Відповідно до клопотання, слідчим відділом прокуратури Луганської області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 28.08.2016, за підозрою заступника начальника відділу обліку, звітності та інформаційних технологій Департаменту економічного розвитку, торгівлі та туризму Луганської обласної державної адміністрації ОСОБА_7 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч.3 ст. 191 КК України.
9 листопада 2016 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді Сєвєродонецького міського суду від 4 листопада 2016 року виявлені та вилучені, зокрема, грошові кошти, на які накладено арешт.
В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах ОСОБА_7 посилаються на те, що відповідно до ухвали слідчого судді від 4 листопада 2016 року, слідчому надавався дозвіл на вилучення майна, яке одержано шляхом зловживання владою або службовим становищем або таке, яке зберегло сліди кримінального правопорушення, тобто не про ніякі кошти в ухвалі не вказано. Вважають їх тимчасово вилученим майном, яке має бути повернутим володільцю. Крім того, адвокати у своїх апеляційних скаргах звертають увагу та те, що на їх переконання, слідчим не доведено, що вилучені під час обшуку гроші здобуті шляхом зловживання владою або службовим становищем або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.
Також апелянти підкреслюють, що в тексті постанови слідчого в супереч вимогам КПК України не зазначено конкретно, чому вказана сума грошей є речовими доказами та чітко не вказана норма КПК України яка надавала право слідчому винести цей процесуальний документ, а тому, на думку захисника, постанова слідчого в частині визнання речовими доказами майна яке було вилучено у ОСОБА_7 є незаконною і підлягає скасуванню. Стосовно забезпечення цивільного позову зазначають, що саме заявлення позову, не дає підстави арештовувати майно, оскільки при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та його представника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та наполягав, що рішення слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу, має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості провадження.
Вимогами ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочинну, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має додати до клопотання докази на обґрунтування своїх доводів.
Аналіз вказаних вище норм закону вказує на необхідність надання слідчим матеріалів, які підтверджують насамперед, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину, або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Суд, на даному етапі кримінального провадження, не оцінує докази з точки зору допустимості чи належності, а також на скільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для втручання в права та інтереси відповідних осіб.
Згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
При цьому посилання слідчого судді на ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, з огляду на те, що арешт майна необхідний з метою збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано, а є тільки звичайним цитуванням відповідної норми закону. Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.
Колегія суддів вважає, що слідчим у своєму клопотанні не доведена необхідність накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_7 , оскільки надані ним матеріали не містять достатньо даних, які вказують на наявність підстав вважати, що ці гроші здобуті незаконним шляхом. Дослідивши у судовому засіданні матеріали, які додані до клопотання слідчого, зокрема постанову про визнання речовими доказами, протокол огляду речей та документів, судовою колегією не встановлено, що в цих процесуальних документах зазначено, що вилучені у ОСОБА_7 грошові кошти відповідають критеріям, встановленим ст. 98 КПК України та містять на собі сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В день внесення клопотання про арешт майна, яке належить ОСОБА_7 тобто 18 січня 2017 року, було заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_10 , в якому вона просить стягнути з ОСОБА_7 матеріальну шкоду у сумі 7 400 грн. та моральну шкоду у сумі 500 000 грн. Відповідно до ч.4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Статтею 119 ЦПК України встановлено, що у позовній заяві повинно бути вказано в тому числі і найменування суду, до якого ця заява подається. Позовна заява, на яку посилається у своєму клопотанні слідчий та у свою чергу і слідчий суддя, як на підставу для арешту майна, подана до старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу прокуратури Луганської області, що не відповідає ні вимогам кримінального процесуального закону ні нормам цивільного процесу України.
Крім того, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував співрозмірність обмеження права особи користуватися майном, що на думку колегії суддів, призвело до надмірного та необґрунтованого обмеження прав власності. Так, відповідно до повідомлення про підозру, встановлена органом досудового розслідування шкода, спричинена ОСОБА_7 діями, в яких вона підозрюється, становить 54 600 грн. Арешт був накладений на грошові кошти у різних валютах у розмірі, що значно перевищує розмір встановлених збитків.
Таким чином судова колегія приходить до висновку що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що грошові кошти, які належать на праві власності ОСОБА_7 є доказом злочину, та підлягають арешту для забезпечення цивільного позову.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити ті обставини, яке відношення гроші мають до розслідуваного кримінального правопорушення, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні орган досудового розслідування не довів необхідності у накладенні арешту на майно, яке вилучене під час обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_7 , що відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.
Отже, враховуючи, що за матеріалами клопотання відсутні достатні дані, передбачені ст. 170 КПК України, то наявність поводів вважати, що існує правова підстава для арешту майна, взагалі спростовується. Зокрема, слід зазначити, що слідчий суддя жодним чином не проаналізував підстав арешту майна, його завдань та наслідків для конкретної особи, обмежившись лише посиланням на норми КПК України, що є порушенням процесуальних норм та прав власності гарантованих законом.
У свою чергу слідчим суддею жодним чином у оскаржуваній ухвалі не мотивовано та не зазначено про аргументи апелянтів довести до суду правові підстави володіння цими грошима.
Керуючись ст. ст. 376, 404-405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 січня 2017 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го СВ прокуратури Луганської області та накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000164 від 28.08.2016 року на грошові кошти вилучені 09.11.2016 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 а саме - купюри номіналом 500 гривень у кількості 59 штук; купюри номіналом 200 грн. у кількості 17 шт.; 1 купюра номіналом 100 грн.; купюри номіналом 100 грн. у кількості 5 шт; купюри номіналом 5 доларів США у кількості 2 шт ; купюри номіналом 10 доларів США у кількості 3 шт.; купюри номіналом 20 доларів США у кількості 3 шт.; купюри номіналом 50 доларів США у кількості 6 шт.; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 18 шт.; 1 купюра номіналом 100 гривень; 1 купюра номіналом 500 євро; купюри номіналом 50 євро у кількості 2 шт.; 1 купюра номіналом 5 євро; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 38 шт.; купюри номіналом 5000 рублів РФ у кількості 3 шт.; купюри номіналом 100 рублів РФ у кількості 1 шт.; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 60 шт.; купюри номіналом 5000 рублів РФ у кількості 26 шт., купюри номіналом 50 грн. у кількості 32 шт., купюри номіналом 200 грн. у кількості 2 шт., скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го СВ прокуратури Луганської області про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000164 від 28.08.2016 року на грошові кошти вилучені 09.11.2016 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, грошові кошти - купюри номіналом 500 гривень у кількості 59 штук; купюри номіналом 200 грн. у кількості 17 шт.; 1 купюра номіналом 100 грн.; купюри номіналом 100 грн. у кількості 5 шт; купюри номіналом 5 доларів США у кількості 2 шт ; купюри номіналом 10 доларів США у кількості 3 шт.; купюри номіналом 20 доларів США у кількості 3 шт.; купюри номіналом 50 доларів США у кількості 6 шт.; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 18 шт.; 1 купюра номіналом 100 гривень; 1 купюра номіналом 500 євро; купюри номіналом 50 євро у кількості 2 шт.; 1 купюра номіналом 5 євро; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 38 шт.; купюри номіналом 5000 рублів РФ у кількості 3 шт.; купюри номіналом 100 рублів РФ у кількості 1 шт.; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 60 шт.; купюри номіналом 5000 рублів РФ у кількості 26 шт., купюри номіналом 50 грн. у кількості 32 шт., купюри номіналом 200 грн. у кількості 2 шт., залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
__________________ _________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3