Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 496/1885/15-к
Номер провадження: 1-кп/511/33/17
26.07.2017 року Роздільнянський районий суд в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_13 заявив клопотання, в якому вказав про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що строк тримання його під вартою закінчується, а до теперішнього часу справу судом не розглянуто, виникла необхідність в продовженні строку тримання його під вартою. Обвинувачений ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень покарання за які може бути призначено у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, вчинив кримінальні правопорушення маючи не зняту та не погашену судимість, раніше був засуджений за вчинення аналогічних корисливих особливо тяжких злочинів, є всі підстави вважати, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не відпали. Тому, ОСОБА_8 знаходячись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та скоїти новий злочин.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишили вказане питання на розсуд суду.

Всі обвинувачені підтримали думку захисників та залишили вказане питання на розсуд суду.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судовим розглядом встановлено, що обвинуваченому обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, останній раз до 11.08.2017 року включно.

При вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченому під вартою суд враховує той факт, що ОСОБА_14 , будучи раніше засудженим за злочини проти життя та здоров`я, знову обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі, які відносяться до категорії особливо тяжких, крім того офіційно не працевлаштований, застосований запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на них процесуальні обов`язки, є реальними, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо нього на більш м`який.

Обрати відносно нього інші більш - м`які запобіжні заходи не представляється можливим, так як необхідних умов їх обрання не має і вони на думку суду не забезпечать запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не буде ефективним запобіжним заходом і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 11 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_8 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо подовження строків тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, вважаємо за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні та з урахування вищенаведеного строк тримання під вартою продовжити до 2-х місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.263, ч.3 ст.187, ч.2 ст.15 п.6 ч.2 ст.115 КК України - у виді тримання під вартою в Одеській установі виконання покарань (№21) строком на 60 діб, тобто до 23 вересня 2017 року, включно.

Копію ухвали направити в Одеській установі виконання покарань (№21) - для виконання, прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури та ОСОБА_8 - для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3