АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

21 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ Техморгідрострой Миколаїв ОСОБА_5 та доповненнями до неї представника за довіреністю ТОВ Техморгідрострой Миколаїв ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року задоволено клопотання начальника другого відділення четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів СБ України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 24.10.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000398 за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-5 КК України, та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , відкритих ТОВ Техморгідрострой Миколаїв () у ПАТ БАНК ВОСТОК (МФО 307123, , м. Дніпро, вул. Курсантська, 24); зобов`язано ПАТ БАНК ВОСТОК (МФО 307123, ) надати начальнику другого відділення четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України полковнику юстиції ОСОБА_8 усно та письмово інформацію про залишок коштів на рахунках за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , відкритих ТОВ Техморгідрострой Миколаїв () на момент оголошення ухвали слідчого судді про накладення арешту.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 98, 170, 171 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту нагрошові кошти, які знаходяться на рахунках за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , відкритих ТОВ Техморгідрострой Миколаїв () у ПАТ БАНК ВОСТОК (МФО 307123, , м. Дніпро, вул. Курсантська, 24), оскільки при розгляді клопотання слідчим доведено, що існують, передбачені законом підстави для арешту майна, а саме поточний банківський рахунок використовуються невстановленими слідством особами для обготівковування грошових коштів, отриманих внаслідок проведених «псевдорозрахункових» фінансових операцій з підприємствами реального сектору економіки, а тому грошові кошти на рахунку вказаного підприємства в банку мають значення доказів у цьому провадженні та відповідають критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме набуті злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину, отримані за рахунок доходів від вчиненого злочину та в подальшому можуть бути конфісковані у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації.

Крім того, на думку слідчого судді, надано достатньо доказів, які вказують на те, що грошові кошти призначалися для фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення, а також винагороди за його вчинення, при цьому враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, відсутність негативних наслідків арешту для майна інших осіб, а також з огляду на правову кваліфікацію кримінальних правопорушень за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-5 КК України, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про які йде мова у клопотанні слідчого.

В апеляційній скарзі з доповненнями директор ТОВ Техморгідрострой Миколаїв ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року по справі №761/39045/16-к.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що з тексту ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року не вбачається, що слідчий суддя досліджував походження грошових коштів та хронологію транзакції по поточних банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», що відкриті у ПАТ «Банк Восток». Крім того, в зазначеній ухвалі суду не наведено жодних доказів, які б свідчили про вчинення посадовими особами ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» будь-якого кримінального правопорушення, тобто слідчим суддею допущена неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме ст. ст. 167, 170 КПК України.

Додатково, представник власника майна зазначає про те, що жодним органом судової та виконавчої влади не встановлено факт розтрачання держаних коштів з рахунків державного підприємства «АМПУ» на користь ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» та посилання в клопотанні слідчого на невстановлені факти, а припущення такі як ймовірність використання грошових коштів ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», що отримані від державного підприємства «АМПУ», для фінансування терористичних угруповань ДНР/ЛНР через офшорні компанії, враховуючи походження зазначеної комерційної структури та наявні зв`язки її засновників є зовсім необгрунтованим, незаконним та таким що порушує права, інтереси ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» та погіршує його репутацію.

Також, апелянт наголошує на тому, що органом досудового розслідування жодним чином не доведено, що на зазначені банківські рахунки у період діяльності ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» незаконно надходили кошти від інших суб`єктів господарювання, або ж саме ці кошти, котрі перебувають на банківських рахунках є предметом злочинної діяльності.

Крім того, автор апеляційної скарги зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні на момент застосування арешту не повідомлялось про підозру службовим особам ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» та не заявлено цивільний позов, що вказує на відсутність підстав викладених у ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України щодо накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову. Також органом досудового розслідування не надано даних про те, що кошти, котрі перебувають на поточних банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв», які відкриті у ПАТ «Банк Восток», є предметом злочинної діяльності.

Також представник власника майна вказує на те, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, в порушення вимог ст. 173 КПК України не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для інших осіб.

В доповненнях до апеляційної скарги, апелянт зазначає про те, щоухвала слідчого судді прийнята з порушенням вимог ст. ст. 132, 170, 173 КПК України, оскільки в клопотанні про накладення арешту були відсутні правові підстави для його накладення, відсутні докази які б доказували на вчинення злочину конкретною особою, не встановлено розмір майнової шкоди та розумність і співмірність обмеження права власності, таке обмеження у праві користування та розпорядження майна підприємства негативно впливає на його платоспроможність, виконання взятих на себе договірних зобов`язань, сплати податків, обмежує права власників щодо отримання прибутку від діяльності підприємства.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду судового провадження належно повідомлений, про причини неявки не повідомив.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 10.11.2016 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000179 від 14.05.2016 року за підозрою громадянина України ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-5 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за результатами відкритих конкурсних торгів між ДП «Адміністрація морських портів України» та переможцем процедури закупівлі ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» () укладено договір № 66-В-АМПУ-15 від 03.08.2015 на проведення послуг з експлуатаційного днопоглиблення підхідних каналів та акваторій Бердянського та Маріупольського портів на загальну суму (290 312 302, 38 грн. з ПДВ) з обсягом робіт - 2 200 000 куб.м (на об`єктах Бердянського морського порту - до 1 400 000 куб.м, Маріупольського морського порту - до 800 000 куб.м).

У вересні 2015 року Голова ДП «АМПУ» ОСОБА_10 , перебуваючи у м. Одеса, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою розтрати державного майна, зловживаючи своїм службовим становищем, в порушення частини 5 статті 40 Закону України № 1197-VII від 10.04.2014 «Про здійснення державних закупівель», умов основного договору № 66-В-АМПУ-15 від 03.08.2015 та затвердженої документації конкурсних торгів (ДКТ), за невстановлених досудовим слідством обставин уклав з ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» додаткову угоду № 1 від 10.09.2015 до зазначеного договору стосовно узгодження додаткових витрат на послуги з експлуатаційного днопоглиблення підхідних каналів і акваторій Бердянського та Маріупольського морських портів (по мобілізації та демобілізації землесосу ЗС-ТР 1180 «SEVERODVINSKIY»).

Згідно з висновком експерта КНДІСЕ МЮ України № 13444/16-45 від 30.09.2016 перерахування ДП «АМПУ» (Маріупольська філія ДП «АМПУ») коштів на підставі вищевказаної додаткової угоди, умови якої є необґрунтованими та суперечать умовам основного договору № 66-В-АМПУ-15 від 03.08.2015 та затвердженої документації конкурсних торгів (ДКТ), а також на підставі відповідних актів та рахунків-фактур на загальну суму 662 705, 10 грн. (в т.ч. ПДВ 110 450, 90 грн.) на розрахунковий рахунок ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» є безповоротним зменшенням активів ДП «АМПУ» (Маріупольська філія ДП «АМПУ») на загальну суму 662 705, 10 грн.

Враховуючи викладене, на банківських рахунках ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» знаходяться грошові кошти, які у зв`язку із спільними протиправними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_5 були умисно розтрачені з рахунків державного підприємства «АМПУ» на користь ТОВ «Техморгідрострой Миколаїв» та які в подальшому могли використовуватись для фінансування терористичних угруповань ДНР/ЛНР через офшорні компанії, враховуючи походження зазначеної комерційної структури та наявні зв`язки її засновників.

07.11.2016 р. начальник 2 відділення 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України полковник юстиції ОСОБА_8 за погодженням із прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням у кримінальному провадженні №0000179 за підозрою громадянина України ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-5 КК України, про накладення арешту на грошові кошти які знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 ТОВ «ТЕХМОРГІДРОСТРОЙ МИКОЛАЇВ» (), що відкриті у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123, , м. Дніпро, вул. Курсантська, б. 24).

16.11.2016 р. ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва клопотання сторони обвинувачення задоволено та накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських поточних рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_2 , ТОВ «ТЕХМОРГІДРОСТРОЙ МИКОЛАЇВ» (), що відкриті у ПАТ «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123, , м. Дніпро, вул. Курсантська, б. 24) та зупинено видаткові операції по цих рахунках, крім коштів, призначених для виплати заробітної плати, сплати податків, зборів (обов`язкових платежів).

Разом з тим, колегія суддів Апеляційного суду м. Києва приходить до висновку про те, що дослідивши обставини кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового висновку про необхідність в накладенні арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , відкритих ТОВ Техморгідрострой Миколаїв () у ПАТ БАНК ВОСТОК (МФО 307123, , м. Дніпро, вул. Курсантська, 24), з огляду на те, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним у ст. ст. 98, 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження №0000398 зареєстроване ще 14.05.2016 року, повідомлення про підозру жодній посадовій особі ТОВ «Техморгідрострой», не вручалося, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у даному кримінальному провадженні посадові особи товариства в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

Крім цього, посилання слідчого судді на ту обставину, що вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України також не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтоване та невмотивоване, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму кримінального процесуального закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на те, що на момент звернення з відповідним клопотанням, слідчим не конкретизовано правову підставу для накладення арешту на майно, відповідно до діючої на час звернення з клопотанням про арешт майна норми ст. 170 КПК України.

Взагалі, як відмічає суд апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку майно є цілком формальною, необґрунтованою, невмотивованою, винесеною без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

Відповідно до п. п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Відповідно до п. п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів не вбачає.

Як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, про що обґрунтовано зазначає в своїй апеляційній скарзі і представник власника майна, що підтверджують належність ТОВ «Техморгідрострой» до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України.

Так, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення майно ТОВ «Техморгідрострой» має до розслідуваних кримінальних правопорушень, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги представника власника майна, зокрема, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, в порушення вимог ст. 173 КПК України не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для інших осіб.

Крім того, слід наголосити, що мали місце й інші істотні порушення кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого, на які також наголошує апелянт в доповненнях до апеляційної скарги.

Так, відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна розглядається за участю власника майна. Клопотання слідчого може бути розглянуто без повідомлення власника майна, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Така необхідність завжди має бути об`єктивно обґрунтована з метою недопущення порушення права на захист особи та забезпечення змагальності, всебічності судового розгляду.

Зокрема відповідна необхідність може обумовлюватися наявністю обґрунтованої підозри, що власник майна в разі повідомлення про наміри накласти арешт на його майно може сховати, знищити чи пошкодити майно.

В будь-якому випадку слідчий повинен мотивувати необхідність розгляду клопотання без повідомлення власника майна, а слідчий суддя переконатися, що таке мотивування є обґрунтованим.

Однак, слідчий суддя прийняв рішення про необхідність розгляду клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна, жодним чином не мотивував своє рішення наявністю об`єктивних для цього підстав.

Таким чином, як вважає колегія суддів, розгляд клопотання слідчого було проведено з порушенням права власника майна на захист.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга з доповненнями - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити директору ТОВ Техморгідрострой Миколаїв ОСОБА_5 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року.

Апеляційну скаргу директора ТОВ Техморгідрострой Миколаїв ОСОБА_5 із доповненнями до неї представника за довіреністю ТОВ Техморгідрострой Миколаїв ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 листопада 2016 року, якою задоволено клопотання начальника другого відділення четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів СБ України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 24.10.2016 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000398 за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-5 КК України, та накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , відкритих ТОВ Техморгідрострой Миколаїв () у ПАТ БАНК ВОСТОК (МФО 307123, , м. Дніпро, вул. Курсантська, 24); зобов`язано ПАТ БАНК ВОСТОК (МФО 307123, ) надати начальнику другого відділення четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України полковнику юстиції ОСОБА_8 усно та письмово інформацію про залишок коштів на рахунках за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , відкритих ТОВ Техморгідрострой Миколаїв () на момент оголошення ухвали слідчого судді про накладення арешту, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання начальника другого відділення четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного управління СБ України ОСОБА_8 , погодженому прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів СБ України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному 24.10.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000398 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 258-5 КК України, про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , відкритих ТОВ Техморгідрострой Миколаїв () у ПАТ БАНК ВОСТОК (МФО 307123, , м. Дніпро, вул. Курсантська, 24); зобов`язання ПАТ БАНК ВОСТОК (МФО 307123, ) надати начальнику другого відділення четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України полковнику юстиції ОСОБА_8 усно та письмово інформацію про залишок коштів на рахунках за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_2 , відкритих ТОВ Техморгідрострой Миколаїв () на момент оголошення даної ухвали слідчого судді, відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 и б а к