УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000012 від 26 січня 2016р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий з ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим процесуальним прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000012 від 26 січня 2016р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України, про накладення арешту на майно ПП "Південьдортех" (), а саме на грошові кошти, які знаходяться на відкритих у Миколаївському РУ ПАТ КБ "Приватбанк" (МФО 326610, м. Миколаїв) рахунках ПП "Південьдортех" () №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , шляхом заборони ПП "Південьдортех" та іншим особам, в тому числі і банківським установам, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати зазначені грошові кошти та заборонити проведення видаткових операцій з грошовими коштами за вказаним рахунком, а також зобов`язати посадових осіб Миколаївського РУ ПАТ КБ "Приватбанк" повідомити про залишок коштів на вказаних рахунках ПП "Південьдортех" станом на час та дату вручення (оголошення) ухвали слідчого судді про накладення арешту на рахунки.

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2014-2015 років невстановлені службові особи ТОВ "БК "Дорлідер" () та ПП "Дорлідер" (на даний час ПП "Південьдортех", ), відповідно до замовлень служб автомобільних доріг України в регіонах, на виконання дорожньо-будівельних робіт автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення за рахунок державного бюджету, документально оформлювали здійснення фінансово-господарських операцій по придбанню продукції, серед інших, з ТОВ "Новотек-Стіл" (, м. Донецьк), ТОВ "Нуну Лайф" (), ТОВ "Адіант Груп" (), ТОВ "Алендвік" (), ТОВ "Стрімрост" (), ТОВ "Активан" () та іншими суб`єктами господарювання, на загальну суму понад 300 млн. грн.

Враховуючи, що заборона розпоряджатися таким майном та використовувати його, надасть змогу забезпечити у майбутньому стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також забезпечить можливі цивільні позови, слідчий звернувся із даним клопотанням.

В судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, просив розглядати вказане клопотання без повідомлення юридичної особи без повідомлення юридичної особи ПП "Південьдортех" та Миколаївського РУ ПАТ КБ "Приватбанк", з метою унеможливити забезпечення арешту.

Особа-володілець майна про розгляд клопотання не повідомлявся, оскільки майно тимчасово не вилучалось, а тому суд вважає за можливе, згідно ч.2 ст. 172 КПК України, провести розгляд клопотання у його відсутність.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження № 00000012, вважаю, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В свою чергу положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому, згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як вбачається із матеріалів клопотання, слідчим не зазначено розмір коштів, які знаходяться на банківських рахунках, а також не надано доказів їх наявності на вказаних рахунках, а тому подане клопотання про арешт майна не відповідає вимогам п. 2) ч. 2 ст. 171 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи процесуальну безпідставність поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000012 від 26 січня 2016р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України, процесуальному прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
Клопотання старшого слідчого з ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000012 від 26 січня 2016р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України повернути процесуальному прокурору у кримінальному провадженні прокурору Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: