Дата документу Справа № 311/2707/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 311/2707/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/633/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2017 року м. Запоріжжя
Судова колегія з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Вільнянська установа виконання покарань (№11)»,
потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Василівського районного суду запорізької області від 21 грудня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області, громадянин України, який має технічну освіту, не працюючий, одружений, який має утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
1) 18 серпня 2010 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
2) 27 грудня 2010 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
3) 6 червня 2012 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 297, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; Звільнений 4 липня 2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію в 2014 році» від 8 квітня 2014 року,
визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України та його засуджено:

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
Постановлено запобіжний захід до набрання вироку законної сили змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з 21 грудня 2016 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення дактилоскопічної експертизи №1097-Д від 12 липня 2016 року в сумі 351,84 грн.; товарознавчої експертизи № 1229 від 25.08.2016р. в сумі 263,88 грн., на проведення товарознавчої експертизи № 1230 від 25.08.2016р. в сумі 439,80 грн.
Долю речових доказів вирішено у відповідності до ст. 100 КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим в тому, що він в період з 9 червня 2016 року по 3 листопада 2016 року вчинив ряд злочинів, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, за наступних обставин.

9 червня 2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав електрообігрівач «Термія ЭВНА-1,0/230 С» вартістю 372,15 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму.
6 липня 2016 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав грошові кошти в сумі 400,00 грн. та жіночий наручний годинник «Skone 9013» вартістю 93,89 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 493,89 грн.
8 вересня 2016 року, приблизно о 8 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись по АДРЕСА_5 , проник на територію домоволодіння АДРЕСА_6 , де проник до сараїв, звідки таємно, повторно, викрав велосипед «Десна», вартість якого складає 500,00 грн. та мідну проволоку вагою 1,5 кг вартістю 148,50 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду у розмірі 648,5 грн.
12 вересня 2016 року, приблизно о 8 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на території церкви АДРЕСА_7 , де з приміщення кухні шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав чавунну плиту з печі розмірами 71x42 см, вартість якої складає 200,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на вказану суму.
25 жовтня 2016 року, приблизно о 13 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись в будинку АДРЕСА_8 , шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав мультиварку «Saturn-MC9180», вартістю 400,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на вказану суму.
1 листопада 2016 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля магазину «Бердянські ковбаси» по бул. Центральному в м. Василівка Запорізької області, шляхом вільного доступу, таємно, повторно, викрав пакет, в якому знаходився жіночий гаманець, вартість якого складає 30,00 грн., з грошовими коштами в сумі 386,00 грн., який ОСОБА_13 залишила без нагляду на лавочці біля магазину, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 майнову шкоду у розмірі 414,00 грн.
3 листопада 2016 року, приблизно о 14 годині 40 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись на території станції «Таврійськ» в м. Василівка Запорізької області, шляхом вільного доступу, таємно повторно викрав металеву тачанку, вартість якої складає 250,00 грн., яку ОСОБА_14 залишив без нагляду біля громадського туалету, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на вказану суму.
За змістом апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_7 , не оскаржуючи вирок суду в частині кваліфікації його дій і доведеності вини, просить призначене судом покарання пом`якшити, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання: відшкодування потерпілим шкоди, відсутність їх претензій, його допомогу розслідуванню та щире каяття, а також те, що він з`являвся по першій вимозі слідчого, прокурора, суду, наявність у нього дружини, малолітньої дитини, батьків-пенсіонерів та постійного місця проживання.

Заслухавши доповідь судді по справі, обвинуваченого ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, вирок суду першої інстанції щодо нього змінити та призначити покарання з застосуванням ст. 75 або 69 КК України, потерпілого ОСОБА_8 , який при вирішенні апеляційної скарги обвинуваченого покладався на розсуд апеляційного суду, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважала, що підстави для зміни вироку відсутні, оскільки всі обставини, на які обвинувачений послався в апеляційній скарзі, були в повній мірі враховані судом першої інстанції, а дані про особу обвинуваченого, які свідчать про те що він раніше був неодноразово судимий за вчиненні корисливих злочинів, неодноразово звільнявся судом від відубавання покарання з випробуванням, але знов вчинив ряд корисливих злочинів, свідчать про те, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах реального виконання покарання у виді позбавлення волі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, провівши судові дебати і надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 та за ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників провадження, у тому числі обвинуваченого ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У відповідності до ст. 65 КК України суд призначає покарання в межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, обставини пом`якшуючи та обтяжуючі покарання. Особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України, а саме: врахував ступень тяжкості вчинених ним злочинів, які відпостяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочинів, врахував дані про особу обвинуваченого, які свідчать про те, що він раніше був неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів та суд прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинувачений на шлях виправлення не став, є суспільно небезпечною особою і йому слід призначити покарання з позбавленням волі в умовах ізоляції від суспільства.

Разом з тим, суд першої інстанції в достатній мірі врахував і обставини, які пом`якшують покарання та полягають в щирому каятті та активному сприянні розкриттю вчинених ним злочинів, а також суд врахував і позитивні дані про особу обвинуваченого, а саме наявність у нього постійного місця проживання, за яким він характеризується задовільно, його стан здоров`я, та знаходження на його утриманні малолітньої дитини.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим можливо лише з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі і підстави для застосування ст.ст. 69, 75 КК України до вказаного покарання відсутні.

Відповідно до положень ст. 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Судова колегія вважає, що розмір призначеного ОСОБА_7 покарання відповідає тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, відповідає вимогам ст. 65 КК України та його меті.

При цьому, як вбачається з вироку суду, за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_7 було призначене покарання в мінімальних межах санкції цієї частини статті 185 КК України, а призначаючи остаточне покарання, у відповідності до ст. 70 КК України, суд застосував принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, що також не свідчить про несправедливість призначеного остаточного покарання з огляду на його суворість.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм кримінально-процесуального закону, які були б підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Не є підставою для зміни вироку суду в частині призначеного покарання у відповідності до ст.ст. 408, 409 КПК України необхідність зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення обвинуваченого.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України судова колегія вважає необхідним зарахувати обвинуваченому цей строк з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 грудня 2016 року по день набрання вироком законної сили, оскільки цей період підтверджений доказами, наявними в матеріалах провадження.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2016 року відносно ОСОБА_7 за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 21 грудня 2016 року по 13 квітня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4