Справа № 308/5306/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.06.2017 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001168 від 29.04.2017 року, погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури юристом 2-го класу ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ромської національності, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно з витягом з кримінального провадження № 0001168, сформованим станом на 06.06.2017 року, органом досудового розслідування Ужгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.04.2017 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України; особи, яким повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення ініційовано клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на наступні обставини.
Клопотання мотивоване тим, що 29.04.2017 року СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001168, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 29 квітня 2017 року, о 01 години 00 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, за попередньою змовою, у групі з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто попередньо (усно) домовившись про вчинення злочину, без будь-якої на те причини відкрито намагався вирвати із плеча потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належну їй жіночу сумочку в середині якої знаходився гаманець з грошовими коштами в сумі 1958 гривень, та в подальшому повалив потерпілу ОСОБА_9 на землю, прикривши рот долонею руки.

06.06.2017 року неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.04.2017 року; протоколом огляду місця події від 29.04.2017 року; показами потерпілої ОСОБА_9 від 05.05.2017 року; показами свідка ОСОБА_10 від 05.05.2017 року; показами свідка ОСОБА_11 від 23.05.2017 року; показами свідка ОСОБА_12 від 10.05.2017 року; показами свідка ОСОБА_13 від 10.05.2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2017 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.05.2017 року; протоколом огляду документа від 18.05.2017 року.

В обґрунтування клопотання слідчий вказую, що неповнолітній ОСОБА_4 вчинив вказаний тяжкий корисливий злочин в той період, коли проти останнього було скеровано 3 клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру:

кримінальне провадження № 0002848 від 28.11.2014 року, де відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29.09.2015 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було скеровано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, який вчинив суспільне небезпечне діяння кримінальне правопорушення, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

кримінальне провадження № 0002555 від 11.08.2015 року, де відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.03.2015 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було скеровано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, який вчинив суспільне небезпечне діяння кримінальне правопорушення, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;

кримінальне провадження № 0002527 від 08.08.2015 року, де відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.11.2015 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області було скеровано клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру, який вчинив суспільне небезпечне діяння кримінальне правопорушення, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Так, зокрема з часу направлення вказаного клопотання малолітній ОСОБА_4 жодного разу не прибув до суду, за місцем проживання останнього не було, у жодному навчальному закладі не перебував. Саме, через вік останнього, ОСОБА_4 не притягався до кримінальної відповідальності належних висновків не зробив, а продовжив злочинну діяльність, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

На думку слідчого, враховуючи вищевказане, неповнолітній ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, наявний ризик незаконного впливу на свідка ОСОБА_14 , оскільки з показів останнього слідує, що останні знайомі між собою тому є обґрунтовані підстави вважати, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 може наважитись та вдатись до протиправних дій, зокрема до свідка з метою зміни його показів на свою користь. Крім того, наразі останнім не повернуто речовий доказ сумка потерпілого, оскільки останній не надає інформації про її місцезнаходження, отже є наявні підстави щодо знищення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто ризики, передбачені п. 2 та п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, враховуючи, що відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 було розглянуто два клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру (ч. 3 ст. 185 КК України кожен) та вже більше 1,6 року розглядається ще одне клопотання, яке саме через неналежну поведінку останнього не розглядається, через відсутність останнього за місце проживанням та на даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності (грабежу), є обґрунтовані підстави вважати, що неповнолітній підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки протягом двох років неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 вчинив три крадіжки, з яких дві з проникненням, суд, у зв`язку з недосягненням віку кримінальної відповідальності вимушений м`яко поставитися до особи-правопорушника.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Проте, суд вимушений через вік неповнолітнього ОСОБА_4 , не застосовувати покарання, тим самим, у останнього сформувалась усвідомлення на можливість уникнення від реального покарання, що може спровокувати відчуття безкарності у інших осіб та вказує на його байдуже ставлення до притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, останнім надано інформацію щодо місця проживання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_1 . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру нерухомості вказано, що інформація щодо вказаної адреси відсутня, що в подальшому ускладнить його подальшого переслідування органами Національної поліції України, що свідчить про ризик можливого переховування неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду.

У клопотання слідчий зазначає, що враховуючи те, що неповнолітній ОСОБА_4 ніде не працює, не навчається, характеризується негативно, може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки усвідомлює про неминучість покарання за вчинення тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років, може незаконно впливати на неповнолітнього потерпілого, до якого було застосовано психологічне насильство, свідка, оскільки свідок вказав що знає неповнолітнього ОСОБА_4 , про що свідчить його допит, отже знає де останній наразі проживає, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.

Зокрема, аналіз особистості неповнолітнього ОСОБА_4 вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту стосовно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , так як такі ним дотримані не будуть, оскільки він протягом двох років вчинив три кримінальні правопорушення (крадіжки), з яких дві з проникненням і лише через вік не був притягнутий до кримінальної відповідальності. Крім того, кримінальне провадження № 0002527, яке скеровано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 19.11.2015 року наразі не проведено підготовчого судового засідання, де однією з причин стала систематична неявка неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 у зал судового засідання, у зв`язку з чим вказані засідання неодноразово відкладались. Також в останнього немає постійного місця проживання, а адреса, яка вказана останнім як місце проживання, то відомостей про останню у реєстрі відсутня.

Слідчий вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні неповнолітнім ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного сторона кримінального провадження з боку обвинувачення просить застосувати щодо підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, ромської національності, громадянина України, без освіти, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити його у повному обсязі з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість ризиків, вказаних в клопотанні, а також просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний та його законний представник у судовому засіданні проти задоволення клопотання також заперечували, та підтримали доводи захисника.

Вивчивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Отже, у контексті наведених процесуальних норм та у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК України, під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтованою є підозра у вчиненні кримінального злочину, яка передбачає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, може вчинити дії щодо ухилення від органу досудового розслідування та суду. Ризик щодо можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки ОСОБА_4 офіційного джерела доходів не має.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає, що є доведеним ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Також, у судовому засіданні встановлено, що на даний час у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 308/13764/15-к про обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та клопотання про застосування до малолітнього ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з врахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачає застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років.

З огляду на викладене та беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, в силу п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства по відношенню до потерпілого.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376, 492 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ромської національності, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 06.06.2017 року.
Строк дії ухвали закінчується 04.08.2017 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1