Справа № 580/533/17
Номер провадження 1-кс/580/146/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2017 року м.Лебедин

Слідчий суддя Лебединського районного суду Сумської області ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого Лебединського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 ,
третьої особи - володільця вилученого майна - ОСОБА_5 та його захисника - ОСОБА_6 ,
розглянувши в залі суду в м. Лебедині клопотання слідчого Лебединського ВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий Лебединського ВП ГУНП в Сумській області лейтенант поліції ОСОБА_7 , як сторона кримінального провадження, звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з начальником Лебединського відділу Роменської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в ході огляду 04.04.2017 року місця події території колишнього військового аеродрому в м. Лебедині Сумської області - у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000165 від 05.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України, по факту незаконного видобутку нафтопродуктів.
Клопотання мотивує тим, що 04.04.2017 року на території колишнього військового аеродрому в м. Лебедині Сумської області було виявлено осіб, які незаконно займалися видобуванням нафтопродуктів та перевозили їх на власному транспорті.
Під час огляду місця події 04.04.2017 року частини території колишнього військового аеродрому було виявлено та вилучено: 5 каністр ємкістю 20 літрів, кожна з яких наповнена рідиною із характерним запахом паливно-мастильних матеріалів; однієї порожньої каністри ємкістю 20 літрів; саморобного пристрою у виді мотузки з банкою; автомобілю марки «OpelVectra», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає в АДРЕСА_1 ; причепу марки «ПФ -01», державний номер НОМЕР_2 ; 19 порожніх каністр ємкістю 20 літрів кожна.
Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.1 та ч. 4 ст.214 КПК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.04.2017 року за №0000165 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.240 КК України.
Всі вилучені речі постановою слідчого від 05.04.2017 року визнані речовими доказами, оскільки вони мають ознаки речових доказів, які підшукані, виготовлені, пристосовані та використовувалися як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Тому, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт цього майна, яке мотивує необхідністю проведення експертних досліджень рідини, виявленої в 5 каністрах при огляді місця події, та причетності автомобіля та причепа до перевезення нафтопродуктів. Крім того, вказані речові докази є тимчасово вилученим майном, а тому є необхідність накладення арешту на них.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 підтримали внесене слідчим Лебединського ВП клопотання в повному обсязі та просять його задовольнити.
Володілець вилученого майна - ОСОБА_5 - вважає дане клопотання необґрунтованим, так як він ніякого відношення до видобутку нафтопродуктів не має. 04.04.2017 року ввечері він вперше приїхав до лісосмуги, що знаходиться на території колишнього військового аеродрому, на належному йому автомобілі марки «OpelVectra», державний номер НОМЕР_1 , який хоч і зареєстрований за ОСОБА_8 , але він його викупив у власника в 2016 році. Також йому належить і причеп до цього автомобіля, який зареєстрований за ОСОБА_9 , але він його викупив у власника в 2015 році без зміни реєстрації. Мета його приїзду видобуток нафтопродуктів для власного використання. Для цих цілей він привіз з собою 19 каністр ємкістю по 20л кожна, але ніяких дій не вчиняв, бо відразу по приїзду до свердловини був затриманий працівниками поліції.
Захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 - також вважає безпідставним заявлене слідчим клопотання, оскільки ОСОБА_5 не є підозрюваним, обвинуваченим чи цивільним відповідачем, він не вчиняв кримінального правопорушення, слідчим не встановлений розмір завданої матеріальної шкоди та неправильно кваліфіковане кримінальне правопорушення по ст. 240 КК України. Враховуючи викладені нею обставини, вважає, що підстав для накладення арешту на вилучене при огляді місця події майно, передбачених ст.173 КПК України, немає. Просить відмовити у задоволенні клопотання.
Вислухавши сторони кримінального провадження та вивчивши матеріали, надані слідчим, суд приходить до наступного:
Одним із процесуальних джерел доказів, відповідно до ч. 2ст. 84 КПК України, є речові докази.
Статтею 98 КПК України закріплено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч.2ст. 167 КПК України).
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Частинами 1, 2 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучені під час проведення огляду речі і документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170- 173 КПК України, для прийняття законного та обгрунтованого рішення, слідчим суддею повинно бути з`ясовано всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Так, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наявність заявленого цивільного позову або можливість заявлення такого позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
При цьому, слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а саме: 5 каністр ємкістю 20 літрів, кожна з яких наповнена рідиною із характерним запахом паливно-мастильних матеріалів; одну порожню каністру ємкістю 20 літрів; саморобний пристрій у вигляді мотузки з банкою; 19 порожніх каністр ємкістю 20 літрів кожна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України та критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, коли арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України. Тому в цій частині клопотання є обґрунтованим і підлягає до задоволення.
Як встановлено досудовим розслідуванням, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 240 КК України, було вчинено з участю ОСОБА_10 , який керував автомобілем «OpelVectra» з причепом марки «ПФ -01», який працівниками поліції був виявлений поблизу свердловин в лісосмузі, з яких незаконно видобувались нафтопродукти, грунт навколо них був свіжозрихлений. В причепі знаходились 19 порожніх каністр ємкістю 20 літрів кожна та два крючки металеві, а поряд знаходилися 5 каністр ємкістю 20 літрів, кожна з яких наповнена рідиною із характерним запахом паливно-мастильних матеріалів; одна порожня каністра ємкістю 20 літрів; саморобний пристрій у вигляді мотузки з банкою та два металеві крючки.
Зазначене майно є доказом кримінального правопорушення з огляду на положення ч.1 та ч.3 ст. 170 КПК України, має значення для встановлення істини у розслідуванні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240 КК України.

Вилучені при огляді місця події автомобіль з причіпом теж визнані речовими доказами. Проте, з метою дотримання розумності та співрозмірності обмеження права власності ОСОБА_5 завданням кримінального провадження, з метою зменшення негативних наслідків, оскільки він має на своєму утриманні трьох неповнолітніх дітей і транспортні засоби можуть використовуватись в інтересах сім`ї, суд вважає недоцільним накладення арешту на автомобіль марки «OpelVectra», державний номер НОМЕР_1 , червоного кольору та причіп реєстраційний номер НОМЕР_3 Марки ПФ-01, юридичними власниками яких є відповідно: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки хоч ОСОБА_5 і користується та розпоряджається вказаними транспортними засобами, але не може їх відчужувати, оскільки юридично не є їх власником.
Тому в цій частині клопотаня слідчого слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого Лебединського ВП ГУНП в Сумській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 задовільнити частково.
Накласти арешт на: 5 каністр ємкістю 20 літрів, кожна з яких наповнена рідиною із характерним запахом паливно-мастильних матеріалів; одну порожню каністру ємкістю 20 літрів; саморобний пристрій у вигляді мотузки з банкою; 19 порожніх каністр ємкістю 20 літрів кожна, які вилучені в ході огляду місця події 04.04.2017 року з території колишнього аеродрому за межами м. Лебедина зі сторони вул. Т.Шевченка, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
В іншій частині клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Порядок виконання ухвали визначений Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 року «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1