Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 1-174/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2011 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Бобрової І.В.,

при секретарі Демянюк І.А.,

прокурора-помічника прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, розлученої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої,

в скоєнні злочину, передбаченого ст. 358 ч. 3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно 31 травня 2001 року, точну дату встановити не має можливості, ОСОБА_1, діючи прямим умислом, при проходженні прикордонного контролю під час перетинання Українського державного контролю, надала для перевірки завідомо підроблений закордонний паспорту серії АН 554012 на ім*я ОСОБА_2 з вклеєною своєю фотокарткою. Того ж дня, використавши завідомо підроблений паспорт серії АН 554012 на ім*я ОСОБА_3, ОСОБА_1 намагалася пройти контроль та перетнути Польський кордон, але о 22.35 годині була затримана співробітниками прикордонної служби м. Корчова , по спрямуванню потоку в*їзду в Польську Республіку. Згідно висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області № 1071 від 18.07.2007 року бланк паспорта АН № 554012, виданий на ім*я ОСОБА_2 виготовлений з дотриманням правил і вимог фабричної технології. Будь яких змін первинного змісту не виявлено. В паспорті серії АН № 554012проводилась заміна фотокартки.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину свою визнала повністю, щиросердно розкаялась в скоєному і показала, що в 2001 році вона дійсно намагалася в*їхати на територію Польщі по закордонному паспорту серії АН 554012 на ім*я ОСОБА_2, те, що документ виданий не на її ім*я вона бачила, але в ньому була вклеєна її фотокартка та чоловік, до якого вона звернулася по об*яві пояснив, що від зазначеного паспорту відмовилася дійсна власниця хоча він оформлений належним чином. Український прикордонний кордон вона пройшла без проблем, а при проходженні польського кордону, працівники польської прикордонної служби звернули увагу на переклеєну фотокартку, тому вона добровільно надала їм свій дійсний громадянський паспорт. Після повернення на територію України, у встановленому порядку оформила закордонний паспорт та незабаром виїхала в Італію. Про те, що її розшукує міліція їй стало відомо в 2010 році при переоформленні закордонного паспорту, після цього вона добровільно прийшла в органи міліції.

Крім визнання вини самою підсудною, її винність в скоєному підтверджується іншими доказами, наявними в матеріалах справи, які вона визнає, не оспорює їх достовірність і не наполягає на їх дослідженні. За таких обставин, згідно ст. 299 КПК України, в судовому засіданні не досліджувалися докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в незаконному використанні завідомо підробленого документа закордонного паспорта повністю доведена, а її дії вірно кваліфіковані за ст. 358 ч. 3 КК України.

В судовому засіданні адвокат підсудної звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв*язку з дійовим каяттям, просила кримінальну справу щодо неї закрити. Правові наслідки закриття справи у зв*язку з дійовим каяттям їй роз*яснені і зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заявленого клопотання не заперечував, вважає, що є усі законні підстави для звільнення підсудної ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв*язку з дійовим каяттям.

Заслухавши думку підсудної, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання підсудної слід задовольнити, а справу закрити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, активно сприяла встановленню фактичних обставин справи, щиро розкаялась у вчиненому, засуджує свою поведінку. Крім того діями підсудної ОСОБА_4 не завдано збитків та не заподіяно шкоди.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи відносно неї у зв*язку з дійовим каяттям.

На підставі ст. 45 КК України, керуючись ст. 7-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв*язку з дійовим каяттям, а кримінальну справу про обвинувачення її у вчиненні злочину, передбачено ч. 3 ст. 358 КК України закрити.

Речові докази у справі, а саме: закордонний НОМЕР_1 залишити в матеріалах справи.

Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 188 грн. 30 коп. за проведення техніко криміналістичної експертизи документів.

На постанову може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя Боброва І.В.