АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/16/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 619/4363/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002536 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002536 про арешт майна, а саме автомобіля Mitsubishi Lancer 1,6 номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що був вилучений при огляді місця події 16.12.2016 року. Слідчий суддя дійшов висновку про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України, вважав, що автомобіль підлягає поверненню власнику, щодо якого відсутня обґрунтована підозра у вчиненні злочину, не встановив необхідності накладення арешту на транспортний засіб, враховуючи, що автомобіль не потрібний для проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні, та врахував, що він вже був оглянутий, і усі необхідні відомості відображені в протоколі огляду. В апеляційній скарзі прокурор посилається на наявність ризиків, а також те, що в салоні вказаного транспортного засобу збереглися сліди вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та які можуть відігравати роль речового доказу. Накладення арешту на автомобіль не стане перешкодою для його фактичного використання, та зазначає, що відсутність обґрунтованої підозри не є перешкодою для накладення арешту на майно, яке є речовим доказом. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу та посилався на необхідність накладення арешту на вилучений транспортний засіб, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги. З матеріалів справи вбачається, що 16.12.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002536 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України про те, що 16.12.2016 року на КПК «Гоптівка» було зупинено автомобіль Mitsubishi Lancer, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , в салоні якого було знайдено та вилучено речовину схожу на наркотичну. Вказана речовина була вилучена під час огляду транспортного засобу під пластиковою обшивкою неподалік руля в картонній коробці. Звертаючись з клопотанням про арешт автомобіля, слідчий посилався на необхідність його використання в якості речового доказу у кримінальному провадженні та для проведення слідчих дій та призначення експертиз. Відповідно до вимог ст.. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею зроблено помилковий висновок про відсутність підстав для накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Lancer, оскільки стороною обвинувачення надано достатньо доказів, які свідчать, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення. Крім того, слідчим та прокурором доведена необхідність накладення арешту на визначене майно з метою проведення з ним слідчих дій, а саме призначення відповідних експертиз. Колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді, що автомобіль для проведення слідчих дій не потрібний, оскільки таку необхідність під час досудового розслідування визначає слідчий та прокурор. Крім того, стороною обвинувачення апеляційному суду повідомлено, що у кримінальному провадженні вже призначені певні експертизи, у тому числі і з використанням об`єктів, які були відібрані з салону автомобіля, та для їх всебічного виконання експертам може знадобитися додаткове дослідження транспортного засобу.
За викладених обставин колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого частково, наклавши арешт на транспортний засіб з метою забезпечення кримінального провадження, і враховуючи пояснення прокурора апеляційному суду щодо цільового використання автомобіля при проведенні експертизи, з урахуванням принципу достатності, забезпечення дієвості кримінального провадження недопущення зайвого обмеження права власника автомобіля, апеляційний суд визначає строк дії арешту майна протягом двох місяців, який вважає достатнім для закінчення проведення необхідних досліджень. Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Дергачівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 21 грудня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002536 про арешт майна скасувати.
Клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити частково.
Накласти арешт на автомобіль «Mitsubishi Lancer 1,6» державний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 строком на 2 місяці.
Визначення місця зберігання арештованого майна доручити слідчому, зобов`язавши його повідомити про це власника майна.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді