Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4031/16-к
Провадження №: 1-кп/332/38/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2017 р.

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ; при секретарі - ОСОБА_2 ; за участю прокурора ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо - спеціальну освіту, працюючого на посаді електрогазозварника в КП «Водоканал», одруженого, малолітніх дітей не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 25 жовтня 2016 року, приблизно о 11 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_6 керуючи автомобілем «Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Лізи Чайкіної в напрямку вул. Вроцлавської в м. Запоріжжі, зі швидкістю не менше, ніж 76,0 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість руху в населеному пункті. В цей час, справа наліво по ходу руху автомобіля «Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в недозволеному для цього місці, проїжджу частину перетинала пішохід ОСОБА_7 .
Під час руху, в районі буд. 69, по вищевказаній вулиці, водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась по проїжджій частині, а також технічну можливість уникнути на неї наїзд шляхом зниження швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу, належних заходів не вжив.
Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги пп. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:
-п. 12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
-п.12.4.: «В населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год».
-п.12.9.: «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "і" пункту 30.3 цих Правил.
Порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод №903/16 від 22.11.2016, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Внаслідок порушення вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_1 . скоїв передньою лівою частиною кузова наїзд на пішохода ОСОБА_7 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КУ «Міська багатопрофільна клінічна лікарня № 9».
Згідно висновку судової медичної експертизи № 4613 М від 23.11.2016, закритий перелом акроміального кінця правої ключиці зі зміщенням кісткових фрагментів у ОСОБА_7 кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але спричинило за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.
Закриті осколкові переломи обох кісток гомілки в середній їх третини зі зміщенням кісткових фрагментів у ОСОБА_7 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, які не є небезпечним для життя, але спричинили за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня.
Садна в лобній ділянці справа у ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Всі ушкодження утворилися від дії тупих предметів і могли виникнути в наслідок ударів виступаючими частинами автомобіля, який рухається, з подальшим падінням на дорожнє покриття.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, розкаявшись в скоєному, своїми показами підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила покази обвинуваченого і пояснила, що на сьогоднішній день потерпіла претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, ст.351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого, потерпілої та дослідження характеризуючих обвинуваченого матеріалів та експертних висновків.
В судовому засіданні потерпіла заявила клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з її примиренням з обвинуваченим, оскільки ОСОБА_6 добровільно сплатив потерпілій 4000 грн. у якості відшкодування завданої шкоди, про що нею заяву.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання потерпілої підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, обвинувачений також зазначив, що щиро розкаюється у вчиненому.

Прокурор та захисник проти клопотання потерпілої не заперечували.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає можливим клопотання потерпілої задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, розкаявся у вчиненому, шкоду відшкодував та з потерпілою примирився, має постійне місце проживання та працює, тому згідно ст. 46 КК України його можливо звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого - закрити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.46 КК України, ст.ст. 284-286, 288,314 КПК України , суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Речовий доказ: автомобіль «Ланос» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні на території Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - повернути власнику у користування.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1