Справа № 638/9845/17
Провадження: 1-кп/638/777/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2017м. м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого: судді ОСОБА_1

При секретарі: ОСОБА_2

За участю прокурора: ОСОБА_3

Обвинуваченого: ОСОБА_4

Захисника: адвоката ОСОБА_5

Потерпілої: ОСОБА_6

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові обвинувальний акт № 0003122 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню доньку 2003р.н., який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, раніше неодноразово засудженого:
21.12.2009 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185, ч. 2 сг. 185, ч 2 сг. 186, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. 14.02.2012 року звільнений від відбування покарання за закінченням строку;
19.10.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки
За ч.2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
21.06.2017року о 13.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля входу до станції метрополітену «Університет» (Стекляшка), розташованого біля будинку №39/8 по вул. Сумській в м. Харкові, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 .
Після чого він, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів вирішив таємно заволодіти належним останній майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, розуміючи протиправність своїх умисних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, за рахунок чужого майна, упевнившись та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе йому завадити, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_6 зі спини та витягнув з сумки останньої гаманець, в якому знаходилися грошові кошти, у сумі 380 гривень.
В цей час його дії були помічені потерпілою та свідком ОСОБА_8 , яка висловлюючи прохання про допомогу, привернула увагу військових, які разом побігли за ОСОБА_4 .
В цей час ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що його дії перестали бути таємними та набули відкритого характеру, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, побіг із гаманцем у руках по вулиці вздовж вищевказаного будинку у напрямку майдану Свободи в м. Харкові, де був затриманий військовим курсантом ОСОБА_9 . Таким чином, ОСОБА_4 довести свій злочинний намір до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі.
Таким чином, ОСОБА_4 міг спричинити ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 380 грн.
Обвинувачений в судовому засіданні винним себе визнав у повному обсязі. У скоєному щиросердно розкаявся. Показання суду давати відмовився, посилаючись на відсутність потреби в цьому, оскільки визнає себе винним у тому обсязі, як встановлено і визначено в обвинувальному акті.

Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди всіх сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності їх позиції, не досліджував інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись позицією обвинуваченого та вивченням даних про його особу.

Суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України (грабіж), тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі за умисні корисливі злочини. На обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має малолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.. 66 КК України, судом визнаються допомога слідству та суду у встановленні істини по справі, щире каяття, наявність малолітньої дитини.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Враховуючи те, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим в період невідбутої частини покарання, призначеного вироком Московського районного суду м. Харкова від 19.10.15 року, суд призначає остаточне покарання за правилами ст.. 71 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири ) роки позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

В силу ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.07.16 року у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі та остаточно призначити покарання 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити колишньою - тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань № 27.

Зарахувати у строк відбування покарання час перебування засудженого під вартою з 13 години 35 хвилин 21.06.17 року.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілої, вважати повернутими останній.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 30-ти днів з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, у той же самий строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: