Справа № 639/7367/16-к
Провадження № 1-кп/639/117/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження зареєстроване 02 липня 2016 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001741, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Південне Харківського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02 липня 2016 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_4 знаходився на пероні залізничної станції «Липова роща», де помітив раніше невідому йому ОСОБА_5 . Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном потерпілої із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя. Далі ОСОБА_4 спочатку підійшов до ОСОБА_5 ззаду та, використовуючи фактор несподіванки і свою фізичну перевагу, силою штовхнув її руками в спину, від чого вона впала на землю. Після цього ОСОБА_4 , використовуючи ту обставину, що потерпіла лежить на землі та не може йому чинити активний опір, наказав їй віддати йому все наявне у неї майно. У відповідь на загрозливу вимогу ОСОБА_4 , побоюючись за своє здоров`я та життя, ОСОБА_5 віддала нападнику золоті сережки 585 проби, вагою 4.5 грамів, після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд та причинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму у розмірі 2742 грн. 07 коп., що підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи № 4639 від 02.06.2016 року.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він, пограбував раніше йому не знайому ОСОБА_5 при викладених вище обставинах та заподіяв їй матеріальну шкоду. Золоті вироби в подальшому здав до ломбарду та отримав за золоті вироби близько 2000 грн., які він витратив на особисті потреби.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої нею заяви, просить розглядати справу без їй участі. Потерпілою ОСОБА_5 по кримінальному провадженню заявлено цивільний позов про відшкодування спричиненої їй матеріальної та моральної шкоди у розмірі 20000 грн.

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюється. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюється, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, має постійне місце проживання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Потерпілою ОСОБА_5 було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., спричиненої злочином у якому обвинувачується ОСОБА_6 .

Згідно до ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, чи самій фізичній чи юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на загальну суму 11000 грн., які складаються з вартості викрадених речей та моральних страждань потерпілої, в іншій частині позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки не підтверджені документально.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 спричинену матеріальну та моральну шкоду у розмірі 11 000 грн.

Процесуальні витрати у розмірі 263 грн. 88 коп. за проведення товарознавчої експертизи стягнути з ОСОБА_4 з перерахуванням зазначених коштів на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1