АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

1 серпня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Соул-Україна» за довіреністю ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року,

за участю прокурора ОСОБА_6
представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суді Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000545від 29.12.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, було частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно та накладено арешт в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, на кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» () № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритому у Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649), юридична адреса: м. Київ, проспект Перемоги, 65, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та з можливістю зарахування грошових коштів на рахунок, зобов`язавши службових осіб та/або працівників Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» негайно, після оголошення ухвали слідчого судді надати працівнику правоохоронного органу довідку про виконання зазначеної ухвали та про залишок коштів на вищевказаному рахунку при накладенні арешту.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, врахувавши правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, наявність підстав вважати, що грошові кошти мають ознаки речових доказів, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник ТОВ «Соул-Україна» за довіреністю ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, апелянт вказує на те, що повідомлення про підозру в кримінальному провадженні відсутнє та відомості про юридичну особу не внесені до ЄРДР, що фактично свідчить про необґрунтований арешт майна юридичної особи.

Вважає, що в ухвалі слідчого судді відсутні будь-які посилання на докази, на підставі яких слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно.

Звертає увагу на те, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР жодній особі, в тому числі посадовим особам товариства не повідомлено про підозру. Таким чином, за відсутності повідомлення про підозру ТОВ «Соул-Україна» не може бути визнано третьою особою в розумінні ч. 2 ст. 170 КПК України, також товариство не може вважатися таким до якого може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, передбачені ст. 96-3 КК України, оскільки в ЄРДР не внесені відомості щодо юридичної особи.

Отже на думку автора апеляційної скарги, слідчим суддею під час розгляду клопотання було грубо порушено вимоги ст. 132, п. 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, оскільки було застосовано захід забезпечення кримінального провадження за відсутності наявності обґрунтованої підозри в кримінальному провадженні.

Також зазначає, що не підтверджується жодним доказом висновок слідчого судді щодо того, що згідно ч. 1 ст. 170 КПК України існують достатні підстави вважати, що грошові кошти на рахунках ТОВ «Соул-Україна» є предметом та доказом злочину, а завданням арешту є запобігання можливості його відчуження.

В підсумку вказує, що ухвалюючи рішення про арешт грошових коштів ТОВ «Соул-Україна» слідчий суддя не обґрунтував підстави, з яких вирішив розглядати клопотання про накладення арешту без повідомлення власника майна, як того вимагає ст. 172 КПК України.

Адвокат ОСОБА_7 , яка діє у захист прав та інтересів ТОВ «Соул-Україна», подала доповнення до апеляційної скарги в яких вказує на те, що слідчим не дотримано вимог ст. 171 КПК України, а саме не вказано обставини, які дають підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В спростування припущень, зазначених слідчим у своєму клопотанні про арешт, звертає увагу на те, що всі угоди з фізичними та юридичними особами є такими, що вчинені законним шляхом, жодних скарг або додаткових угод про розірвання цих договорів не було подано з боку контрагентів. Щодо сплати податкових внесків, зборів від цих угод, то вони проводились належним чином, подавалися всі необхідні звітності, жодних зауважень не було.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, яка підтримала подану апеляційну скаргу з доповненнями та просила її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу місцевого суду без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга з доповненнями задоволенню не підлягає, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 13.06.2017 р. було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді місцевого суду, в провадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали досудового розслідування №0000545 від 29.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2014-2016 років ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими членами злочинного угрупування, з метою прикриття незаконної діяльності створено та організовано діяльність низки підконтрольних суб`єктів господарювання, серед яких - ТОВ «Соул-Україна» (), які зареєстровані на номінальних керівників та засновників, підконтрольних учасникам злочинного угрупування, які фактично, реального відношення до їх діяльності та управління коштами на їх рахунках не мають.

Дії зазначених осіб, які використовують підконтрольні їм фіктивні підприємства, здійснюють незаконну діяльність та легалізують кошти здобуті злочинним шляхом, кваліфіковано за ч. 2 ст. 205, та ч. 3 ст. 209 КК України. Згідно до ст. 12 КК України, за сукупністю, вказані суспільно небезпечні діяння є особливо тяжкими.

В ході розслідування кримінального провадження встановлено, що члени злочинного угрупування для здійснення вказаних вище операцій по легалізації (відмиванню) грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, використовують рахунок ТОВ «Соул-Україна» () № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритий у Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649), юридична адреса: м. Київ, проспект Перемоги, 65.

13.06.2017 р. старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотання про накладення арешту в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, на кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» () № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритому у Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649), юридична адреса: м. Київ, проспект Перемоги, 65.

13.06.2017 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено частково.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, на кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» () № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритому у Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649), юридична адреса: м. Київ, проспект Перемоги, 65, з тих підстав, що вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України. Крім того, при винесенні ухвали судом враховано достатність доказів, що вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність ТОВ «Соул-Україна» з потребами кримінального провадження.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» можуть зникнути або бути приховані, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на те, що слідчим суддею було безпідставно та в супереч ст. 170 КПК України накладено арешт в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, на кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» () № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритому у Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649), юридична адреса: м. Київ, проспект Перемоги, 65, не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а саме грошових коштів, які містяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна», апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого суді Печерського районного суду міста Києва від 13 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000545від 29.12.2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України, якою було частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_8 , погоджене із прокурором відділу управління нагляду за додержанням законів органами Державної фіскальної служби України Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно та накладено арешт в ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299, ), юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, на кошти, що знаходяться на рахунку ТОВ «Соул-Україна» () № НОМЕР_1 (українська гривня), відкритому у Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» (МФО 320649), юридична адреса: м. Київ, проспект Перемоги, 65, в частині видатку коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки коштів, що надходять, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та з можливістю зарахування грошових коштів на рахунок, зобов`язавши службових осіб та/або працівників Філії «Розрахунковий центр» ПАТ КБ «Приватбанк» негайно, після оголошення ухвали слідчого судді надати працівнику правоохоронного органу довідку про виконання зазначеної ухвали та про залишок коштів на вищевказаному рахунку при накладенні арешту залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Соул-Україна» за довіреністю ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 и б а к