Справа № 513/134/17
Провадження № 1-кс/513/30/17
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

03 березня 2017 року Слідчий суддя Саратського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Саратського відділення поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ГУ НП в Одеській області ОСОБА_4 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Сарата скаргу ОСОБА_6 на постанову слідчого слідчого відділення Саратського відділу поліції Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000575,

В С Т А Н О В И В:

20 лютого 2017 року потерпілий ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого СВ Саратського ВП Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.12.2016 року про закриття кримінального провадження № 0000575 від 26.10.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В скарзі зазначено, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконною та необґрунтованою, оскільки в процесі досудового розслідування не були перевірені всі обставини, зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Досудове розслідування велось однобічно, не якісно, не встановлені всі обставини справи. До ОСОБА_7 безпідставно застосовано ст.36 КК України. Працівники поліції більше ніж за два роки не прийняли заходів до встановлення місця знаходження знаряддя злочину - ножа, не надали процесуального статусу ОСОБА_7 та не допитали.

Слідчий не витребувала з Саратської ЦРЛ довідку про звернення потерпілого до приймального відділення з вказанням дати та часу.

В ході проведення досудового розслідування старшим слідчим ОСОБА_4 , не були встановлені і допитані свідки, які бачили та можуть підтвердити той факт, що ОСОБА_7 вживав спиртні напої, знаходився у стані алкогольного сп`яніння і вихвалявся ножем, який у нього був при собі.

Не були прийняті заходи для встановлення знаряддя злочину, не проведений слідчий експеримент із ОСОБА_7 , не проведена судово-криміналістична експертиза для встановлення того, яким чином були завдані тілесні ушкодження ОСОБА_7 , у якому положенні він знаходився в момент спричинення йому тілесних ушкоджень та у якому положенні знаходилась особа, яка завдала йому тілесні ушкодження. Крім того, сам ОСОБА_7 жодного разу не був викликаний слідчим для надання пояснень слідчому та для допиту.

В судовому засіданні представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 підтримала скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на те, що постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою та відповідає нормам КПК України.

Заслухавши представника потерпілого, заперечення прокурора та слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000575, суд приходить до наступного.

26.10.2015 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000575 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України за фактом, що 26.10.2015 року приблизно о 01.00 годині невідома особа, знаходячись у центрі с. Введенка Саратського району Одеської області, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з ЖЕО № 2049 Саратського РВ ГУМВС України 26.10.2015 року о 02.00 годині по телефону повідомив черговий фельдшер Саратської ЦРЛ ОСОБА_8 про те, що до реанімаційного відділення Саратської ЦРЛ було госпіталізовано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: проникаюче ножове поранення передньої черевної стінки та лівої поперекової області, внутрішньочеревний крововилив.

Постановою слідчого від 05 жовтня 2015 року склад кримінального правопорушення перекваліфіковано з ч.1 ст.122 КК України на ч.1 ст.121 КК України.

Згідно висновку експерта № 12 від 19.01.2016 року у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини зліва з пошкодженням міжреберної артерії в VIII міжребер`ї зліва та колото-різаної рани лівої долі печінки, яке призвело до внутрішньочеревної кровотечі та крововтрати до 3 л; колото-різаного поранення лівої поперекової області з утворенням зачеревного крововиливу, що привело до геморагічного шоку тяжкого ступеню. По критерію небезпеки для життя згідно п.2.1.3 дані ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вказані ушкодження заподіяні дією колюче - ріжучого предмету з шириною клинка на рівні погруження 2.5 см. Кількість ушкоджень вказує, що ОСОБА_9 нанесено 2 удари цим предметом.

Постановою старшого слідчого СВ відділення Саратського ВП Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12.12.2016 року було закрито кримінальне провадження № 0000575 від 26.10.2015 року за фактом нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Обґрунтовуючи постанову слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що відносно ОСОБА_7 попередньо було застосовано фізичне насильство ОСОБА_10 у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , що після його втечі ОСОБА_6 та ОСОБА_12 стали його безпідставно переслідувати, що ОСОБА_6 , наздогнавши його, скоїв на нього напад, схопивши за одежу, що у вказаному місці у той час не було інших осіб, які могли би надати йому допомогу.

На думку слідчого, вказані обставини давали об`єктивні підстави ОСОБА_7 вважати про наявність реальної загрози його життю з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_13 . Слідчий зазначив, що ОСОБА_7 , наносячи ОСОБА_14 тілесні ушкодження, діяв згідно ст.36 КК України, з метою захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання іншої особи, шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, та його дії не утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Закриваючи провадження слідчий послався на п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Копію постанови про закриття кримінального провадження потерпілий ОСОБА_6 отримав 15 лютого 2017 року.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Відповідно до ч.5 вказаної статті постанова слідчого складається з 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про місце і час прийняття постанови, прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Зазначена постанова вказаним вимогам не відповідає, у постанові невірно зазначена дата скоєння кримінального правопорушення 26.10.2016 року, замість 26.10.2015 року. У мотивувальній частині постанови зазначено, що ОСОБА_6 , наздогнавши ОСОБА_7 , скоїв на нього напад, схопивши за одежу, а тому слідчий прийшов до висновку, що у останнього були об`єктивні підстави вважати про наявність реальної загрози для його життя з боку ОСОБА_6 та ОСОБА_12 і він діяв у стані необхідної оборони. Слідчий не встановив і не зазначив в постанові, в чому полягав напад, якщо він дійсно був, хто його вчинив; яка шкода завдана ОСОБА_7 , чи є вона співмірною із шкодою, яку останній завдав ОСОБА_6 .

Висновки слідчого в зазначеній постанові про закриття кримінального провадження належним чином не мотивовані, у постанові не наведено аналізу зібраних у справі доказів, не обґрунтовано належним чином та не зрозуміло, з яких підстав слідчий дійшов висновку про те, що ОСОБА_15 , завдаючи потерпілому ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження, діяв у стані необхідної оборони.

Крім того, згідно до п.4 ч.2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення.

Відповідно до ч.3 ст.39 КПК України керівник органу досудового розслідування зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які даються у письмовій формі.

Як видно з матеріалів кримінального провадження 03 вересня 2016 року прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури надав начальнику СВ Саратського ВП письмові вказівки у даному кримінальному провадженні. Вказані прокурором слідчі дії необхідно було виконати у строк до 15.10.2016 року.

Слідчий допитав лише свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 і 12 грудня 2016 року виніс постанову про закриття кримінального провадження, тобто фактично вказівки прокурора не виконав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинний не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В ході досудового розслідування кримінального провадження слідчим не було проведено дій, спрямованих на об`єктивне з`ясування істини по кримінальному провадженні, з першого дня було відомо, хто завдав потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, але цій особі не було надано процесуального статусу та не було допитано в рамках даного кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною другою вказаної статті встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зазначені вимоги КПК України слідчим виконано не в повному обсязі, рішення слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним.

Відповідно до ч.1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню .

Під час досудового розслідування необхідно виконати наступні слідчі та процесуальні дії: прийняти додаткові заходи для встановлення знаряддя злочину (ножа); встановити та допитати осіб, які були очевидцями конфлікту 26.10.2015 року між ОСОБА_20 та ОСОБА_7 ; провести слідчий експеримент із ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ; провести одночасний допит ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , провести судово-криміналістичну експертизу для встановлення того, яким чином були завдані тілесні ушкодження ОСОБА_7 , у якому положенні знаходився ОСОБА_7 в момент спричинення йому тілесних ушкоджень та у якому положенні знаходилась особа, яка завдала ОСОБА_7 тілесні ушкодження; визначити процесуальний статус ОСОБА_7 та детально допитати його в рамках даного кримінального провадження; за необхідності провести інші слідчі та процесуальні дії.

Керуючись ст.ст.2, 9, 303-307, 369-372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу потерпілого ОСОБА_6 - задовольнити.

Постанову слідчого слідчого відділення Саратського ВП Білгород-Дністровського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 12 грудня 2016 року про закриття кримінального провадження № № 0000575 від 26 жовтня 2015 року складу злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури для здійснення подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1