Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/3025/16-к
У Х В А Л А
30.12.2016 року м.Виноградів
Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Виноградів клопотання слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Монастирець, Хустського району, Закарпатської області, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зі слів раніше не судимого, не одруженого, без утриманців, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,
Розглядаючи дане клопотання суд виходить з того, що однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
Вказане клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 28 жовтня 2016 року, близько 01.00 години ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та однією невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, знаходячись в середині будинку АДРЕСА_2 , з метою унеможливлення впізнання їх сторонніми особами та потерпілими, попередньо вибрали собі речі (одяг), в який планували одягтися перед скоєнням особливо тяжкого злочину, упакували речі до наплічних рюкзаків, чим вчинили дії передбачені ч.1 ст.14 Кримінального кодексу України (готування до злочину).
Після цього ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та одна невстановлена досудовим розслідуванням особа, продовжуючи реалізовувати запланований злочинний умисел, одягнувши на плечі рюкзаки з заготовленим одягом, разом попрямували до тильної сторони території гіпермаркету «SILVERLAND» (Барва), яка розташована по вулиці Івана Франка в м.Виноградові, де близько 03 години 10 хвилин цього ж дня, перед скоєнням злочину переодяглися.
Тоді ж ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та одна невстановлена досудовим розслідуванням особа, близько 03 години 20 хвилин 28.10.2016 року, закінчуючи реалізовувати запланований спільний злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу до кінця, перейшли проїжджу частину дороги, по вулиці Івана Франка в місті Виноградові в напрямку від гіпермаркету «SILVERLAND» (Барва) до території АЗС ПАТ «Укрнафта», що розташована по вулиці Івана Франка - б/н в місті Виноградові, де на території АЗС, невстановлена досудовим розслідуванням особа, тримаючи в одній руці заздалегідь пристосований пістолет травматичної дії, через відкрите пластикове вікно мовчки просунула руки до касового (інкасаторського) приміщення АЗС, у присутності касира оператора третього розряду ОСОБА_8 (дружина), 1986 року народження, мешканки АДРЕСА_3 , здійснила постріл у сторону грудної клітини оператора другого розряду ОСОБА_9 (чоловік), 1976 року народження, мешканця АДРЕСА_3 та відкрито з касового апарату заволоділа грошовими коштами на загальну суму 26 (двадцять шість) гривень, з якими зникли у напрямку вулиці Першотравнева міста Виноградова, Закарпатської області та завдали матеріальної шкоди АЗС ПАТ «Укрнафта» на загальну суму 26 (двадцять шість) гривень.
В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та однієї невстановленої досудовим розслідуванням особи, потерпілому ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді непроникаючого кульового поранення м`яких тканин підключичної ділянки справа, які згідно висновку судово медичної експертизи №419 від 08.11.2016 року та відповідно до п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених «Наказом №6» МОЗ України від 17.01.95 кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я.
19.09.2016 року, близько 09 години 50 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , 2000 року народження, шляхом зняття готівкових коштів з банківської картки ОСОБА_10 , таємно викрав грошові кошти на загальну суму 590 гривень, скоївши крадіжку, чим завдав останньому матеріальної шкоди на вище вказану суму.
У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Монастирець, Хустського району, Закарпатської області, українець за національністю, громадянин України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зі слів раніше не судимий, не одружений, без утриманців, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що ОСОБА_5 не має постійної роботи, офіційно не одружений та не має утриманців, усвідомлюючи про неминучість покарання, за вчинення особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих, разом із іншими співучасниками вчинення кримінального правопорушення виробляти виправдувальні показання при цьому змінюючи свої попередні правдиві покази, продовжувати здійснювати злочинну діяльність, пов`язану із злочинами проти власності а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином існує ризик його протиправної поведінки в майбутньому, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.Зокрема, аналіз особистості ОСОБА_5 , із зібраних наявних характеризуючих даних, вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві. Вказані обставини свідчать про неможливість застосування особистого зобов`язання, особистої поруки та домашнього арешту, стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , так як такі ним дотримані не будуть. В свою чергу майновий стан та відсутність будь - яких відомостей про наявність у ОСОБА_5 постійного місця роботи, позбавляють можливості обрати щодо останнього, запобіжний захід у вигляді застави.
Отже, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дають підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою.
04.11.2016 року, слідчим суддею Виноградівського районного суду щодо підозрюваного ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.01.2017 року.
Станом на 04.01.2017 року, орган досудового розслідування, не буде мати можливість закінчити проведення слідства, з певних об`єктивних причин. Зокрема, станом на 29.12.2016 року, в органу досудового розслідування відсутній висновок криміналістичної експертизи, вилучених з місць події пістолета та гільз, відсутній висновок судової дактилоскопічної експертизи пістолета. Вказані доводи свідчать про те, що під час розслідування кримінального провадження з`явилися обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою строком до 04.01.2017 року та ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді не змінилися та продовжують існувати.
У зв`язку з наведеним слідчий звернувся до слідчого судді із даним клопотанням.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, з мотивів, викладених в клопотанні та просили суд таке задоволити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили проти продовження строку тримання під вартою.
Заслухавши доводи прокурора та слідчого, думку підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого погодженого з прокурором.
04.11.2016 року ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду щодо підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 03.01.2017 року включно.
Відповідно до ч.1 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а відповідно до ч.2 вказаної статті, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а згідно ч.4 цитованої статті слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У судовому засіданні прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, внаслідок чого не має соціальних чинників, які б прив`язували його до постійного місця проживання.Перебуваючи на волі підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілих від кримінального правопорушення, разом із іншими співучасниками вчинення кримінального правопорушення виробляти виправдувальні показання при цьому змінюючи свої попередні правдиві покази, без дозволу слідчого, прокурора та суду, з метою пошуку роботи, може виїхати з місця постійного проживання за кордон та за межі Закарпатської області, переховуючись при цьому від органів слідства, прокурора, суду.
Розглядаючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих злочинів, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано підозрюваному запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.
Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Відтак, суд приходить до переконання, що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 199, 376 КПК України, -
Клопотання задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Монастирець, Хустського району, Закарпатської області, українця за національністю, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зі слів раніше не судимого, не одруженого, без утриманців, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 строком до 04.02.2017 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1