Справа № 569/6833/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду
Рівненської області ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Рівне скаргу представника заявника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність та рішення слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , -
В С Т А Н О В И В :
До Рівненського міського суду Рівненської області звернувся зі скаргою представник заявника потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 на бездіяльність та рішення слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 .
У своїй скарзі скаржник вказує, що в провадженні Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області знаходиться кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 04.04.2017 за №0002355 по факту відібрання собаки у ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України.

27.04.2017 представником потерпілого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_3 , в порядку встановленому ст. 220 КПК України подано клопотання про визнання ОСОБА_4 потерпілим від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР 04.04.2017 за№0002355, а також про внесення відповідних змін до ЄРДР, вручення ОСОБА_4 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначення судово-медичної експертизи.

Також слід зазначити, що у відповідності до положень ст. 41 Конституції України, ст.ст. 179, 180, 216 ЦК України, приписів Постанови Пленуми Верховного суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», тварина є об`єкт права власності, право яке гарантується і є непорушним, а відтак є предметом злочинних посягань проти власності оскільки є майном, яке має певну вартість і є чужим для винної особи.
Диспозиція ст. 356 КК України не охоплює фактичні обставини подій, що мали місце 04.04.2017, з огляду на те, що положення вказаної норми лише охоплює вчинення дій в супереч встановленому законом порядку.
В той же час у відповідності до положень ст. 11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 187 КК України передбачена кримінальна відповідальність за напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Окрім того слід зазначити, що з 04.04.2017 винні особи мають реальну можливість розпорядитись викраденим собакою та не приховують такі дії щодо розпорядження викраденим 04.04.2017 собакою, що є власністю ОСОБА_4 на користь третіх осіб.
Подане клопотання обґрунтовано матеріалами кримінального провадження, а також поданою 19.04.2017 до Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області заявою з долученими документами, які долучені до матеріалів кримінального провадження відомості про яке внесено до ЄРДР 04.04.2017 за №0002355.
Окрім того ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Положеннями ст. 1 КК України встановлено, що Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.
Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.
Ч. 1 ст. 3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.
Так Розділом VI Злочини проти власності КК України, визначені склади кримінальних правопорушень, що посягають на власніність.
До вказаного розділу віднесено і склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 187 КК України.
В той же час склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України віднесено до Розділу XV Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів.
Відповідно до обставин подій, що мало місце 04.04.2017 об`єктом протиправних посягань є правовідносини, що регулюють право власності, а також життя та здоров`я особи.
А відтак невизнання ОСОБА_4 потерпілим від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, є обмеження його як конституційних так і процесуальних прав.
Окрім того відповідно до ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
А отже не визнання ОСОБА_4 потерпілим від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, є бездіяльністю, яка призводить до обмеження особи у захисті від кримінального правопорушення.
Також слід зазначити, що відповідно до положень ст. 56 КПК України потерпілий наділений правом заявляти клопотання та відповідно до ст.ст. 92 КПК України здійснювати дії щодо доказування у кримінальному провадженню, в порядку встановленому ст. ст. 93, 220 КПК України.
Однак незважаючи на ст.ст. 55, 92, 93, 220 КПК України слідчим ОСОБА_5 не здійснено процесуальні дії в установлений ст. 220 КПК України строк, а саме не винесено постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілим, не вручено йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також не вирішено питання про проведення ініційованої судово-медичної експертизи.

Фактично ОСОБА_4 відмовлено у визнанні його потерпілим від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки в силу положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
А відтак з огляду на викладене ОСОБА_4 є потерпілим саме від кримінального правопорушення, що охоплюється диспозицією ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки вказана норма КК України більш детально охоплює події, що мали місце 04.04.2017 та є більш конкурентною перед складом кримінального правопорушення, що описується диспозицією ст. 356 КК України.
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі з посиланням на обставини, викладені в ній.
Слідчий в судове засідання не з`явився про дату та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду скарги не продав. Однак його неявка не перешкоджає розгляду скарги.
Дослідивши матеріали по скарзі, заслухавши пояснення представника скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволенню з наступних підстав.
Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень,дій чи бездіяльності під час досудового розслідування .
П. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Частиною 3 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Положеннями ст. 307 КПК України встановлено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Як вбачається із заяви від 27 квітня 2017 року, представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_3 подано заяву в якій просив визнати ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні №0002355 від 04 квітня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
Слідчим ОСОБА_5 не здійснено процесуальні дії в установлений ст. 220 КПК України строк, а саме не винесено постанову про визнання ОСОБА_4 потерпілим, не вручено йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також не вирішено питання про проведення ініційованої судово-медичної експертизи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстав виносити постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим та відмовляти в проведенні судово-медичної експертизи у слідчого не було.
Керуючись ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Скаргу представника заявника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність та рішення слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 задовольнити.
Зобов`язати слідчого СВ Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_5 визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 потерпілим у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР 04.04.2017 за №0002355, від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, внести відповідні зміни до ЄРДР та вручити ОСОБА_4 пам`ятку про права потерпілого від кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України;

-призначити проведення судово-медичної експертизи отриманих ОСОБА_4 04.04.2017 тілесних ушкоджень.

Ухвала відповідно до ст.309 КПК України остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1