печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно приміщення «Дім рибака» урочища «Межигір`я», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування клопотання посилається на те, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000069 від 06.03.2014 за фактами заволодіння службовими особами із числа колишнього вищого керівництва держави України державним майном в особливо великих розмірах та його легалізації, а також за іншими фактами за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 - ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369, ч. 2 ст. 205КК України. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище, діючи за попередньою змовою та у групі з Міністром охорони навколишнього природного середовища України ОСОБА_5 , головою правління НАК «Надра України» ОСОБА_6 та директором ТОВ «Танталіт» ОСОБА_7 , у період 2004-2011 років заволодів шляхом зловживання своїм службовим становищем державним майном в особливо великих розмірах комплексом будівель будинку відпочинку «Межигір`я», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та будинком АДРЕСА_2 , а також земельними ділянками, на яких розташований цей комплекс. В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав наведених судом вище. Слідчий суддя, вивчивши клопотання, заслухавши пояснення слідчого обґрунтування клопотання, приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що Департаментом спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000069 від 06.03.2014 за фактами заволодіння службовими особами із числа колишнього вищого керівництва держави України державним майном в особливо великих розмірах та його легалізації, а також за іншими фактами за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 - ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 369, ч. 2 ст. 205КК України. Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до положень ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про повернення клопотання прокурору, оскільки зазначене клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, а саме: зі змісту клопотання не вбачається підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Враховуючи вищевикладене, клопотання є необґрунтованим і підлягає поверненню прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 повернути прокурору.

Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_1