АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6908/17-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/162/17 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2017 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

Захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 липня 2017 року задоволено клопотання т.в.о. слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, в силу ст.89 КК України,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення суми застави.

Датою закінчення строку дії ухвали зазначено 23 год. 00 хв. 28 серпня 2017 р.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 .

Вважає, що вказана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою і підлягає до скасування.

Вказує що висновки суду про те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині, в наявності є ризики передбачені п.п. 1,2,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України і жоден менш суворий запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризиків та забезпечення належної поведінки, є невірними і базуються лише на припущеннях.

На думку апелянта, суд не мотивував чому інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків. Окрім того, при ухваленні оскаржуваного рішення, суд послався на обставини, які не були предметом дослідження в судовому засіданні та не наводились стороною обвинувачення ні в поданому клопотанні ні в судовому засіданні. Зокрема, суд при мотивації необхідності задоволення клопотання, зазначив, що не виявлено всі речові докази, а саме пістолет, грошові кошти, золоті вироби, наявність стійкої групи, проте вказані обставини взагалі не були предметом обговорення і дослідження в судовому засіданні, що свідчить про необ`єктивність і упередженість суду, а також про те, що суду було надано докази, які не були відкриті стороні захисту при врученні клопотання.

Вказує на порушення судом положень ст.ст.190, 191 КПК України щодо строків розгляду подання про обрання запобіжного заходу та утримання його підзахисного під вартою понад 36 годин після затримання його на підставі ухвали слідчого судді.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя, призначивши запобіжний захід вийшов за межі строків досудового розслідування. А саме, призначивши запобіжний захід у виді взяття під варту визначив термін дії оскаржуваної ухвали до 23 год. 00 хв. 28 серпня 2017 р. проте, як констатував суд у самій ухвалі і як доводила сторона обвинувачення підозра підзахисному ОСОБА_7 була пред`явлена 27 червня 2017 р., так само як і іншим підозрюваним. Тобто строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у відповідності до вимог ст.219 КПК України розпочався 27 червня 2017 р. і закінчується 27 серпня 2017 р.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та думку його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу із наведених в ній мотивів, прокурора, який заперечував проти задоволення вказаної апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Як вбачається з клопотання та представлених в апеляційний суд матеріалів, групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000169 від 31 травня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 травня 2017 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_7 , спільно з іншими особами, на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , використовуючи предмети схожі на пістолет та обріз мисливської рушниці, а також маски на обличчя типу балаклава, застосувавши насильство небезпечне для життя та здоров`я, скоїли розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок якого заволоділи його грошовими коштами в сумі 200 000 грн., 8 000 дол. США та належні йому золоті вироби.

27 червня 2017 року слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Того ж дня т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 звернувся до Тернопільського міськрайсуду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

29 червня 2017 року підозрюваного ОСОБА_7 затримано на підстави ухвали слідчого судді від 27 червня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайсуду від 01 липня 2017 р. дане клопотання слідчого задоволено та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23 год. 00 хв. 28 серпня 2017 року без визначення суми застави.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст.ст.176-178 КПК України, які регламентують загальні засади обрання запобіжного заходу, та практики Європейського суду з прав людини повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, на думку Європейського суду, має не тільки відповідати закону, але й бути розумним з урахуванням усіх обставин, зокрема, наприклад, мати за мету те, щоб особа не сховалася від органів розслідування та суду, не перешкоджала провадженню розслідування.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою до застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як винятковий запобіжний захід, може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, що підтверджується протоколами допитів потерпілого, свідків протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками. Також судом прийнято до уваги характер кримінального правопорушення, а саме напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у великих розмірах і ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна без альтернативної міри покарання. Також, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що на даному етапі досудового розслідування не встановленні всі обставини вчинення кримінального правопорушення, співучасники, не виявлено всі речові докази, зокрема пістолет, грошові кошти, золоті вироби, а тому існують достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, що зазначені слідчим в клопотанні, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду; тиск на потерпілих; знищення, спотворення речей, які є речовими доказами; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, з урахуванням особи ОСОБА_7 та характеру кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, на даному етапі розслідування таке втручання в право підозрюваного на на особисту свободу та недоторканість як тримання його під вартою, виправдовує потреби досудового розслідування і застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що ставив питання захисник підозрюваного в суді першої інстанції та зазначає в апеляційній скарзі, є неможливим.

На думку колегії суддів, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу у відповідності до вимог ст. 177 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання слідчого та обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відповідно до п.4 ст.183 КПК України.

Це рішення належним чином умотивоване і сумнівів у колегії суддів в його правильності не викликає.

Твердження апелянта про відсутність належних доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину та їх взаємовиключаючий характер, як про це зазначено в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на стадії обрання запобіжного заходу не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. На цьому етапі провадження слідчий суддя повинен перевірити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, виходячи із практики Європейського суду з прав людини, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Ці вимоги слідчим суддею дотримані.

Що стосується доводів захисника про порушення досудовим слідством та судом першої інстанції положень ст.ст.190, 191 КПК України, незаконність утримання його підзахисного під ватою та розгляд клопотання слідчого з порушенням строків, визначених ст.191 КПК України, то ці питання були предметом розгляду судом першої інстанції та отримали відповідну правову оцінку. Висновки слідчого судді щодо безпідставності цих доводів захисника належним чином обґрунтовані і колегія суддів з ними погоджується.

Доводи захисника щодо відсутності належного обґрунтування наявності ризиків, вказаних у клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також щодо відсутність мотивів щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, колегія суддів вважає надуманими, оскільки ці обставини належним чином досліджені слідчим суддею під час розгляду вказаного клопотання і враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу, про свідчить зміст ухвали, яку оскаржує захисник.

Колегія суддів не погоджується з твердженням апелянта про безпідставність дослідження судом обставин, які не були вказані у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу, але були враховані при мотивації необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За змістом ст.178 КПК України під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя поряд з підставами, зазначеними у ст.177 КПК України, зобов`язаний оцінити та дати оцінку всім обставинам, наявність чи відсутність яких може обґрунтовано вплинути на прийняття рішення щодо можливості обрання того чи іншого виду запобіжного заходу.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_8 про неправильно визначений строк дії ухвали слідчого судді з тих мотивів, що підозра його підзахисному була пред`явлена 27 червня 2017 року і з цього часу повинен відраховуватись строк її дії, визначений ст.197 КПК України, колегія суддів вважає їх необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

За правилом, визначеним ч.2 ст.197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Як слідує з матеріалів провадження ОСОБА_7 був затриманий 29 червня 2017 року. Тому, визначеним слідчим суддею строк дії його ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 28 серпня 2017 року повністю узгоджується з вимогами кримінального процесуального закону щодо строку дії ухвали про тримання під вартою.

За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого належним чином дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01 липня 2017 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про ставить питання захисник ОСОБА_8 , не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 404, 405 422, КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01 липня 2017 року про задоволення клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 , погоджене заступником начальника відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 без змін.

Ухвала Апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2