Номер провадження 11-кп/775/102/2017

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2016р., яким обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Горлівка Донецької області, та мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 260 ч.2, 289 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Слов`янську Донецької області, та мешкає в АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, 289 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років без конфіскації майна,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2016р., обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 260 ч.2, 289 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна та обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, 289 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років без конфіскації майна.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2016р., відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не оскаржується.

Обвинувачений ОСОБА_5 не згодний з вироком суду тільки в частині визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2016р. тільки в межах апеляційної скарги.

Вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 та ОСОБА_9 визнані винуватими у тому, що 16.08.2015р. приблизно о 01:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, у обвинуваченого ОСОБА_9 , який має незняту та непогашену в законному порядку судимість за злочини проти власності, виник протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, що належить ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), з якого він раніше викрав майно. Обвинувачений ОСОБА_9 підійшов до обвинуваченого ОСОБА_5 , який має незняту та непогашену судимість за скоєння корисливого злочину, та знаходився у дворі між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , де вживав алкогольні напої з невстановленими в ході досудового розслідування особами, та запропонував ОСОБА_5 незаконно заволодіти транспортним засобом, з метою здійснити на ньому поїздку по місту , на що останній дав свою згоду.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, 16.08.2015р. приблизно о 01:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, обвинувачений ОСОБА_9 попрямував до автомобіля, а обвинувачений ОСОБА_13 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння , залишився між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 , та став спостерігати за появою сторонніх осіб і чекати ОСОБА_9 , який в цей час виконував незаконні дії, які були направлені на заволодіння автомобілем.

При цьому обвинувачений ОСОБА_9 , переконавшись в тому, що їх дії залишаться непоміченими, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено, розуміючи протиправний характер своїх дій, протиправно, всупереч волі власника ОСОБА_14 ( ОСОБА_12 ), відкрив передні двері водія автомобіля ВАЗ 2107, 1990 р.в., номер двигуна НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився у дворі будинку № 8-А по вул. Чубаря м. Слов`янська, Донецької області. Після цього обвинувачений ОСОБА_9 сів за кермо, замкнув дроти на рульовій колонці автомобіля, тим самим привів двигун автомобіля в дію, і всупереч волі власника почав рухатися на ньому у бік вул. Чубаря м.Слов`янська Донецької області та проїхавши декілька метрів зупинився, оскільки двигун автомобіля перестав працювати.

Обвинувачений ОСОБА_13 , доводячи свій спільний з ОСОБА_9 протиправний умисел до кінця, підійшов до вказаного вище автомобіля та наказав ОСОБА_9 пересісти на переднє пасажирське сидіння. ОСОБА_5 сів за кермо вказаного вище автомобілю, що належить потерпілій, самостійно замкнув дроти на рульовій колонці автомобіля, привів двигун у дію, та всупереч волі потерпілої продовжив рух на ньому по проїзній частині вул. Чубаря м.Слов`янська, Донецької області. Таким чином обвинувачені повторно, незаконно заволоділи транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, та на автомобілі з місця вчинення злочину зникли, розпорядились автомобілем на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_14 ( ОСОБА_12 ) матеріальну шкоду в розмірі 32640,00 грн.

На зазначений вирок суду обвинуваченим ОСОБА_5 подано апеляційну скаргу, в якій він:

-не згодний з вироком суду першої інстанції ( далі - суду), вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки суд обґрунтував свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо не сприймав під час судового засідання;

-зазначає, що свідки обвинувачення показали в суді, що вони нічого не бачили та не чули, про інцидент дізнались після його арешту, тому вони не можуть бути свідками у цьому кримінальному провадженні;

-вказує, що суд також не повинен був враховувати його показання під час досудового слідства, оскільки вони отримані внаслідок катування;

-зазначає, що суд необґрунтовано та безпідставно оцінив, як неправдиві його показання про те, що він не приймав участі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, оскільки йому було невідомо, що ОСОБА_9 заволодів чужим автомобілем;

- вказує, що суд безпідставно послався у вироку на його показання про те, що він особисто з`єднав дроти, щоб завести двигун машини, на якій під`їхав ОСОБА_9 , оскільки ці показання він надав на досудовому розслідуванні під фізичним тиском, в свою чергу в судовому засіданні він показав, що коли він сів до автомобіля, на якому під`їхав ОСОБА_9 , двигун автомобіля працював, а сів у автомобіль він тільки тому, що побачив ОСОБА_9 п`яним;

-вказує, що він не заперечує своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч.2 КК України, але він не мав наміру та на не вчиняв заволодіння чужим транспортним засобом;

-прохає, скасувати вирок частково та виправдати його за ст. 289 ч.2 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого та прохав залишити вирок суду без змін, думку обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляційної скарги та прохали її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги обвинуваченого за таких підстав.

Як видно з витягу з ЄРДР від 16.08.2015р. та протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.08.2015р. в проміжок часу з 22:00 год. 15.08.2015р. по 05:00 год. 16.08.2015р. невстановлена особа знаходячись поблизу другого під`їзду буд. №8а по вул. Чубаря в м. Слов`янську Донецької області незаконно заволоділа транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2107 бежевого кольору д/н НОМЕР_3 , спричинивши ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 12000 грн.

( а.п. 153, 154 т.2 )

Протоколом огляду місця події від 16.08.2015р. з фототаблицею підтверджується, що вказаний легковий автомобіль був знайдений між буд. АДРЕСА_5 ( а.п. 160-162 т.2 ) та постановою слідчого від 16.08.2015р. визнаний речовим доказом по справі.

( а.п. 165 т.2).

При проведенні слідчого експерименту 22.08.2015р. обвинувачений ОСОБА_9 за участю захисника ОСОБА_15 та в присутності двох понятих показав місце вчинення злочину та розповів про фактичні обставини його вчинення. Так, 16.08.2015р. після вжиття спиртних напоїв з ОСОБА_5 та іншими особами на подвір`ї буд. АДРЕСА_6 він повертався додому через подвір`я буд. АДРЕСА_7 , де побачив навпроти під`їзду №2 буд. АДРЕСА_3 автомобіль ВАЗ бежевого кольору, з салону якого він вирішив вчинити крадіжку. 15.08.2015р., приблизно в 23:00 год., він у гуртожитку за місцем свого мешкання взяв металеві ножиці, повернувся до вказаного автомобіля, та за допомогою ножиць відкрив замок на дверях автомобіля, після чого проник до салону, де викрав автомагнітолу та дві акустичні колонки, які відніс до гуртожитку, на другий поверх до холу, де знаходилась кімната, в якій мешкав ОСОБА_5 , та залишив їх на зберігання на полиці у вказаному холі.

Після цього він, повертаючись додому, проходячи повз подвір`я буд. АДРЕСА_3 , де побачив ОСОБА_5 та інших осіб, які вживали спиртне, також вжив разом з ними спиртне, після чого запропонував ОСОБА_5 поїхати з ним покататись.

Після цього він відійшов на кілька метрів, підійшов до автомобілю, з якого раніше вчинив крадіжку, сів до салону автомобіля, замкнув проводи під рульовою колонкою та привів до дії двигун автомобіля, ввімкнув задню швидкість, від`їхав кілька метрів ( наблизившись до ОСОБА_5 ), після чого він поїхав скрізь подвір`я будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 в бік колишньої закусочної « Елки - Палки» біля буд. 8 по вул. Чубаря м. Слов`янська Донецької області. Під`їхавши до неї, перед виїздом на проїжджу частину дороги вул. Чубаря м. Словянська Донецької області він заїхав до ями на тротуарі, у зв`язку з чим двигун автомобіля припинив роботу. Він знаходився в салоні автомобіля, намагався привести у дію двигун шляхом замикання проводів під рульовою колонкою та через кілька хвилин побачив ОСОБА_5 , який підійшов до автомобілю, обійшов його з передньої частини, відкрив передні двері водія, сказав йому « Ти нетверезий, дай я сяду за кермо». На це він погодився, переліз на переднє пасажирське сидіння, ОСОБА_5 сів на сидіння водія, після чого замкнув між собою проводи під рульовою колонкою, запрацював двигун автомобіля, після чого він виїхав на проїжджу частину вул. Чубаря м. Слов`янська Донецької області. Через деякий час вони з ОСОБА_5 їздили на вказаному автомобілі по місту Слов`янську Донецької області, міняючи один одного за кермом автомобіля, до того, поки не відірвався карданний вал, який вони поклали до салону автомобіля та доштовхали автомобіль до буд. АДРЕСА_8 , де й залишили його, після чого пішли додому.

( а.п. 218-225 т.2 )

Під час проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_16 в присутності двох понятих він надав аналогічні показання, що й обвинувачений ОСОБА_9 з фактичних обставин справи, додавши, що 16.08.2015р. приблизно в 01:00 год. він, знаходячись на подвір`ї буд. АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 , вживав спиртні напої з іншими особами, та побачив обвинуваченого ОСОБА_9 , який підійшов до них, також вжив спиртне та спитав у нього « Ти зі мною будеш їхати ?», на що він погодився. Після чого ОСОБА_9 підійшов до автомобіля, який знаходився поряд, ОСОБА_5 почув, як запрацював двигун, та миттєво автомобіль ВАЗ світлого кольору почав рух задом, потім на невеликій швидкості поїхав вздовж будинку АДРЕСА_3 . Він усвідомлював, що цим автомобілем керує ОСОБА_9 , та пішов в бік руху автомобіля, побачив за кермом ОСОБА_9 , який намагався завести двигун. Надалі ОСОБА_5 надав аналогічні пояснення, що й ОСОБА_9 до моменту їх повернення до гуртожитку. Він показав, що прибувши до гуртожитку вранці від співмешканки дізнався про те, що в холі вона знайшла автомагнітолу та дві акустичні колонки, які забрала до них у кімнату.

(а.п. 226-232 т.2)

В судовому засіданні в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_5 не визнав своєї винуватості у вчинені незаконного заволодіння транспортним засобом, що належить потерпілій ОСОБА_14 за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_9 та показав, що вночі 16.08.2015р. він із знайомими та ОСОБА_9 вживав спиртні напої на подвір`ї буд. АДРЕСА_7 . Через деякий час пішов до аптеки, а коли повернувся на подвір`я, то побачив, що ОСОБА_9 їхав на автомобілі, та двигун зупинився. Оскільки ОСОБА_9 був дуже п`яний, він запропонував відвезти його, на що той погодився та пересів на переднє пасажирське сидіння, а він сів за кермо автомобіля, замкнув дроти на рульовій колонці та привів двигун до дії.Вони їздили містом, ОСОБА_9 також керував автомобілем, автомобіль пошкодили, після чого залишили на вулиці у приватному секторі, та на таксі повернулися додому. У нього була відсутня змова з ОСОБА_9 на заволодіння вказаним автомобілем та не виникло питань звідки у ОСОБА_9 автомобіль та чому відсутні ключі від замка запалення. На слідстві він себе обмовив, визнавши заволодіння автомобілем за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , оскільки до нього застосовували насилля працівники міліції. Він незгодний відшкодовувати шкоду потерпілій.

( а.п. 203 т.3)

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні в суді першої інстанції частково визнав себе винуватим у вчиненні незаконного заволодіння автомобілем, що належить потерпілій ОСОБА_14 , не визнавши, що цей злочин він вчинив за попередньою змовою групою осіб з обвинуваченим ОСОБА_5 15.08.2015р. вночі після розпиття спиртних напоїв із знайомими та ОСОБА_5 з яким він мешкає в одному гуртожитку, побачив на подвір`ї будинку по АДРЕСА_4 легковий автомобіль, що належав потерпілій ОСОБА_14 , в якому з метою крадіжки речей, пошкодив вхідні двері, та із салону автомобіля викрав авто магнітолу з двома колонками, які відніс до кімнати, де мешкав ОСОБА_5 . Після цього вирішив заволодіти цим автомобілем, сів до салону автомобіля, замкнув дроти під рульовою колонкою, для приведення двигуна у дію, після цього автомобіль під його керуванням проїхав декілька метрів та зупинився. Він сказав ОСОБА_5 , який проходив мимо, що катається, той запропонував йому допомогти, на що він погодився та пересів на переднє пасажирське місце, а ОСОБА_5 сів на місце водія, з`єднав дроти. Вони з ОСОБА_5 на автомобілі їздили містом, пошкодили автомобіль, потім залишили машину на одній з вулиць та повернулись додому. Наступного дня його затримали працівники міліції, які до нього застосували насилля, хоч він й визнав себе винуватим у вчиненні злочину. Він не заперечував проти відшкодування потерпілій матеріальної шкоди та прохав зменшити розмір моральної шкоди.

( а.п. 203 т.3)

В суді апеляційної інстанції обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_9 надали суду аналогічні показання з фактичних обставин справи за епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом, що належить потерпілій ОСОБА_14 , категорично заперечували вчинення цього злочину за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 також показав в суді апеляційної інстанції, що органом досудового розслідування він був затриманий 20.08.2015р. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч.2 КК України, а не 26.08.2015р., як зазначено у вироку ( а.п. 90 т.2) та надав апеляційному суду докази, що підтверджують цей факт, а саме розпечатку новин сайту м. Слов`янська Донецької області від 20.08.2015р. із статтею « СБУ затримала у Слов`янську терориста « ДНР» з п`ятьма фото з його зображенням із зброєю в руках на бойовій техніці. Також обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що слідчий експеримент з його участю був проведений під час його затримання 22.08.2015р., під час якого працівники міліції застосували до нього незаконні методи ведення досудового розслідування.

Як видно з вироку суду першої інстанції поклав в основу обвинувачення ОСОБА_5 за епізодом за ст. 289 ч.2 КК України його показання та показання обвинуваченого ОСОБА_9 під час проведення за їх участю слідчих експериментів 22.08.2015р., показання свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які були понятими при проведенні слідчих експериментів, свідка ОСОБА_19 , який є слідчим за данним кримінальними провадженням.

Колегією суддів встановлено, що протокол слідчого експерименту в порушення вимог ст. 104 ч.3 п.1 КПК України не містить ім`я та по батькові понятого ОСОБА_17 , дати народження та його місця проживання ( а.п. 226 т.2). Відсутній підпис цієї особи безпосередньо під протоколом зазначеної слідчої дії. Судом першої інстанції не була надана оцінка вказаним порушенням, з урахуванням показань свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні про те, що він не пам`ятає зміст вказаного протоколу, оскільки погано себе почуває.

Що стосується показань у судовому засіданні слідчого ОСОБА_19 , то відповідно до вимог ст. 97 п.7 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимими докази, показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим стосовно пояснень осіб, наданих слідчому під час здійснення ним кримінального провадження, чому не була надана оцінка судом першої інстанції.

Колегія суддів також вважає, що судом першої інстанції ретельно не перевірені та не проаналізовані твердження обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , що визнавальні показання у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 289 ч.2 КК України за попередньою змовою групою осіб під час проведення слідчих експериментів за їх участю вони надали у зв`язку із застосуванням щодо них недозволених методів ведення слідства.

Колегія суддів вважає, що судом у вироку не надано переконливих відповідей на вказані питання, а тільки формально зазначено, що постановою про закриття кримінального провадження від 06.06.2016р. слідчим прокуратури Донецької області закрито кримінальне провадження, внесене в ЄРДР 11.04.2016 року за №0000272, у зв`язку з відсутності в діях працівників Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Непереконливим також є висновок суду про наявність попередньої змови між обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_9 при вчинені кримінального правопорушення за ст. 289 ч.2 КК України за епізодом від 16.08.2015р., оскільки у вироку відсутнє обґрунтування судом дій обвинувачених за вказаним вище епізодом обвинувачення шляхом зіставлення ознак фактично вчиненого діяння та ознак відповідного злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, та необґрунтовані фактичними обставинами кримінального провадження висновки про їх відповідність.

Висновки суду першої інстанції про спільний злочинний умисел обвинувачених спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом потерпілої ОСОБА_14 мають суттєві протиріччя з показаннями обох обвинувачених як під час проведення судових експериментів за їх участю, так і наданих ним в судовому засіданні.

При проведенні слідчих експериментів з участю обвинувачених та в судовому засіданні обидва обвинувачених показували, що саме обвинувачений ОСОБА_9 одноособово, умисно, з метою крадіжки відкрив двері автомобілю ножицями, спочатку викрав автомагнітолу та дві колонки, відніс їх до гуртожитку, і тільки після цього запропонував обвинуваченому ОСОБА_5 поїхати покататись, на що той погодився, а потім ОСОБА_9 знов одноособово сів до автомобілю та привів його у дію.

Показання обвинувачених про попередню змову їх вчинення групою осіб вказаного епізоду обвинувачення, про розподіл між ними під час вчинення злочину ролей, сумісність та узгодженість їх дій при цьому тощо в матеріалах кримінального провадження відсутні, чому суд першої інстанції не дав оцінки.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним за епізодом незаконного заволодіння обвинуваченими за попередньою змовою групою осіб транспортним засобом потерпілої ОСОБА_14 ґрунтується тільки на припущеннях.

Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що вирок суду першої інстанції в частині визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України, є незаконним та необґрунтованим, є слушними та підлягають задоволенню.

При таких обставинах колегія суддів дійшла висновку про скасування вироку в частині визнання винуватості та призначення покарання обом обвинуваченим за вказаним вище епізодом та призначення в цій частині нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду скасованого епізоду обвинувачення суду першої інстанції необхідно повно, всебічно та об`єктивно з дотриманням вимог кримінального та кримінального-процесуального законодавства з`ясувати обставини справи, дослідити під час судового розгляду всі наявні у кримінальному провадженні докази, оцінити їх у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема, щодо його невинуватості у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілої ОСОБА_14 та відповідно до вимог ст. 370 КПК України, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376 ч.2, 405, 407, 418 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2016р., яким його визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 260 ч.2, 289 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2016р., яким обвинуваченого ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 260 ч.2, 289 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна та обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.2, 289 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років без конфіскації майна, скасувати в частині визнання винуватості та призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України за епізодом незаконного заволодіння транспортним засобом від 16.08.2015р. за попередньою змовою групою осіб та призначити в цій частині обвинувачення новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Вважати ОСОБА_5 визнаним винуватим та засудженим за ст. 260 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на три роки без конфіскації майна.

Виключити з вироку при призначенні покарання ОСОБА_5 посилання на застосування вимог ст. 70 ч.1 КК України.

Вважати ОСОБА_9 визнаним винуватим та засудженим:

- за ст. 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на два роки шість місяців;

- за ст. 289 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 26.08.2015р. по 30.05.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, а саме 1288 ( одна тисяча двісті вісімдесят вісім) днів.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_9 до строку покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 25.08.2015р. по 30.05.2017р. із розрахунку один день попереднього ув`язнення, за два дні позбавлення волі, а саме 1290 ( одна тисяча двісті дев`яносто) днів.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на тридцять днів, а саме по 28.06.2017р. включно.

В іншій частині вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 15.07.2016р. залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення, крім частини обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України за епізодом за незаконного заволодіння транспортним засобом від 16.08.2015р. за попередньою змовою групою осіб.

Судді: