Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1522/16-к
Провадження № 1-кп/376/111/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"10" листопада 2016 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Сквирського відділу ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира кримінальне провадження № 0000025 від 17.01.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Погребище Вінницької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого у ЦРЛ Києво-Святошинського району на посаді лікаря-хірурга, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, -

встановив:

Суд визнав доведеним, що 16.01.2016 року, близько 13 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки ВАЗ 2121 «НИВА», р.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , та рухаючись на 307 км а/д Кременець - Біла Церква Ржищів в напрямку м. Біла Церква Київської області, всупереч п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, введеними в дію 01 січня 2002 року (далі ПДР), згідно з яким «під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», почав входити на заокруглення дороги, втратив керування над керованим ним автомобілем, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем марки «DAF XF 95.430» р.н.з. НОМЕР_3 , який в той час рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля ВАЗ 2121 «НИВА», р.н.з. НОМЕР_1 :

-ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота з розривом печінки та внутрішньою кровотечею, закритого уламкуватого перелому нижньої третини правої великогомілкової кістки, перелому 2 6 ребер з права, перелому лівої лопатки, правостороннього гемотораксу, забою легень та перелому поперечних відростків 1 та 2 поперекових хребців, закритої травми тазу з переломом кісток тазового кільця, забою головного мозку в поєднанні з тромбозом внутрішньої сонної артерії з права та формуванням ішемічних вогнищ в корі лобної, скроневої та тім`яної долей правої півкулі, з лівостороннім геміпарезом та травматичним невритом лицевого нерва, субарханоїдальний крововилив. Вказані тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 47/Д від 19.07.2016 року, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечне для життя.

-ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді гематом на обличчі, деформації в області нижньої щелепи: ментального відділу з ліва та з права, субконділярний перелом мищелкового відростку. Рани в тім`яній ділянці розміром 4х3,2 см. В потиличній ділянці рана розміром 4х1,5 см. В області правого стегна рана розміром 7х4х3,5 см. Закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку із крововиливом під м`яку мозкову оболонку. Закритого перелому кісток правого гомілко-стопного суглобу. Остеоепіфізіолісу зовнішнього виростку правої плечової кістки без зміщення уламків. Перелому правої лонної кістки без зміщення уламків. Вказані тілесні ушкодження, згідно висновку судово-медичного експерта № 49/Д від 26.07.2016 року, відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як викликавши розлад здоров`я більше 21 дня.

Згідно з висновком експерта № 19/8-02/595 від 09.06.2016 року встановлено, що:

1. За заданих дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля ВАЗ 2121 «НИВА», р.н.з. НОМЕР_1 , повинен був діяти згідно вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, з дотриманням вимог дорожньої розмітки 1.1. р. 34 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

2. Водій автомобіля марки ВАЗ 2121 «НИВА», р.н.з. НОМЕР_1 , мав технічну можливість попередити зіткнення із автомобілем «DAF XF 95.430» р.н.з. НОМЕР_3 , шляхом виконання вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України, ля чого йому не було перешкод технічного характеру.

3. За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, водій автомобіля «DAF XF 95.430» р.н.з. НОМЕР_3 , повинен був діяти згідно вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

4.За даних дорожніх обставин, своїми односторонніми діями, водій автомобіля «DAF XF 95.430» р.н.з. НОМЕР_3 , не мав технічної можливості попередити зіткнення із автомобілем ВАЗ 2121 «НИВА», р.н.з. НОМЕР_1 .

5. За даних дорожніх обставин, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, знаходяться невідповідні вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України дії водія автомобіля ВАЗ 2121 «НИВА», р.н.з. НОМЕР_1 , пов`язані з втратою керованості, виїздом в некерованому стані на смугу зустрічного руху та створенням небезпеки для руху водію автомобіля «DAF XF 95.430» р.н.з. НОМЕР_3 .

Грубі порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, введеними в дію 01 січня 2002 року перебувають в прямому причинному зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 та середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю і суду підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, вказуючи при цьому, що 16.01.2016 року він рухаючись на автомобілі марки ВАЗ 2121 «Нива» р.н.з. НОМЕР_1 , разом із родиною в м. Київ. Автомобіль перебував у технічно справному стані, швидкість руху становила близько 70 км/год., дорожнє покриття було асфальтоване, без вибоїн, вкрите снігом. Одна із ділянок дороги мала заокруглення ліворуч і саме на цій ділянці під час повороту автомобіль став не керованим і його винесло на зустрічну смугу де він зіткнувся із вантажним автомобілем. У результаті ДТП пасажири його автомобіля, а саме дружина та діти отримали множинні пошкодження. На даний час потерпілі пройшли курс лікування, за його рахунок та потребують ще додаткового лікування у різних медичних установах.

В тому, що сталося щиро кається та просить суворо не карати.

Потерпілі та їх представник у судове засідання не з`явилися звернулися до суду з письмовими клопотання, у яких просили розглянути справу у їх відсутність, покази дані на досудовому слідстві підтримують в повному обсязі, претензій матеріального та морального (немайнового) характеру до обвинуваченого не мають та просять суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та погодився на скорочений порядок дослідження доказів по справі, наслідки йому були роз`яснені та зрозумілі, за згодою інших учасників судового провадження, судом відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, повністю відшкодував потерпілим завдану шкоду, а також враховує повне визнання вини та щире каяття у вчиненому.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини, каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, органними досудового слідства не здобуту, а судом не встановлено.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який не судимий, має позитивну характеристику, пом`якшуючих та обтяжуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку при призначенні покарання за ч. 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання про застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення керування транспортними засобами, суд, враховує що вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за формою вини є необережним, дані про особу обвинуваченого, характер його роботи - лікар-хірург та терміновість виїзду до медичних закладів, поведінку після вчинення кримінального правопорушення та те, що потерпілі від кримінального правопорушення (дружина, дитина) потребують подальшої реабілітації та курортного лікування, що потребує їх переміщення до лікувальних закладів, а тому суд вважає за необхідне не застосовувати додаткове покарання позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки обвинувачений зобов`язується доставляти їх до медичних закладів, що буде сприяти їх одужанню тощо.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати, пов`язані з проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком на один рік, поклавши на нього обов`язки: сповіщати органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведених криміналістичних експертиз у розмірі 2 640 грн. 40 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя :