Справа №591/3920/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/519/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення недоторканності житла
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2017 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими

з участю прокурора - ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_9

потерпілої - ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 було пред`явлено обвинувачення за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126 КК України в тому, що 22 червня 2016 року, близько 21 год. 00 хв., він, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення у чуже житло, діючи умисно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч волі законного володільця, незаконно через відчинене вікно проник усередину квартири АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_10 , чим порушив її право на недоторканість житла. Знаходячись в квартирі, ОСОБА_7 був помічений власником квартири - ОСОБА_10 .

Не зупинившись на вчиненому, 22.06.2016 близько 21:00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в коридорі квартирі АДРЕСА_2 , побачив власницю квартири ОСОБА_10 та на її запитання, що він робить у належній їй квартирі у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення шкоди здоров`ю потерпілій. Знаходячись напроти останньої, він затулив їй рот рукою, а далі, схопивши однією рукою за волосся, а іншою рукою стиснув шию, спричинивши тим самим фізичний біль та не заподіявши тілесних ушкоджень. ОСОБА_10 , намагаючись вирватись від ОСОБА_7 , відштовхувала останнього. У цей час малолітня ОСОБА_11 , підійшовши до ОСОБА_7 з-за спини, вдарила останнього по нозі та, схопивши за одяг, відтягувала від ОСОБА_10 . Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на завдання шкоди здоров`ю потерпілих ОСОБА_7 , повернувшись до малолітньої ОСОБА_11 обличчям, схопив її правою рукою за зап`ясток правої руки та викрутив його назад, спричинивши фізичний біль малолітній ОСОБА_11 та не заподіявши тілесних ушкоджень.

Надалі ОСОБА_7 через незачинене вікно кухні залишив квартиру ОСОБА_10 та в подальшому був затриманий мешканцями вищевказаного будинку.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими.

Закриваючи кримінальне провадження, відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126 КК України, суд вмотивував своє рішення тим, що згідно вимог ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила умисний злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала заподіяні збитки або усунула спричинену шкоду.

При цьому, судом було встановлено, що ОСОБА_7 примирився з потерпілими та відшкодував спричинену шкоду, про свідчить клопотання потерпілої.

На вказане судове рішення від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 надійшла апеляційна скарга, в якій прокурор просить ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити свою ухвалу, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_10 , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що:

- у суду не було підстав для звільнення обвинуваченого на підставі ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими, оскільки ОСОБА_7 вчинив два злочини;

- злочини передбачені ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 встановивши, що від потерпілої ОСОБА_10 надійшла заява про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від пред`явленого обвинувачення, суд мав вказане кримінальне провадження, яке відноситься до проваджень у формі приватного обвинувачення закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, проте цього не зробив.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на ухвалу суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, прокурора, потерпілу, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали вимоги поданої апеляційної скарги і просили її задовольнити, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в даному випадку, вимоги ст. 46 КК України не підлягали до застосування, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 162 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на розгляд Зарічного районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених за ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 126 КК України.

В ході розгляду даного кримінального провадження, від потерпілої ОСОБА_10 , яка є законним представником потерпілої ОСОБА_11 , надійшло клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням та повним відшкодуванням заподіяної шкоди (а.п. 107), яке було судом задоволено і прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 , відповідно до ст. 46 КК України, від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілими та закриття вказаного кримінального провадження.

Проте, на думку колегії суддів, у суду першої інстанції не було підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, з врахуванням того, що останній вчинив два злочини невеликої тяжкості - спочатку вчинив злочин щодо незаконного проникнення до житла (ч.1 ст. 162 КК України), а потім вчинив злочин щодо умисного вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень (ч. 1 ст. 126 КК України) які, відповідно до ч. 1 ст. 33 КК України, утворюють реальну сукупність злочинів, мають самостійний склад, який передбачений різними статтями Кримінального кодексу України.

За таких обставин, звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, який, з врахуванням вищезазначеного, не може вважатися особою, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості та закриваючи провадження у зв`язку з примиренням з потерпілими, суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України) та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (п.п.1,2 ч. 1 ст. 413 КПК України), що є безумовною підставою для скасування вказаної ухвали, про що обґрунтовано зазначається прокурором в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції було встановлено, що від потерпілої ОСОБА_10 надійшла заява про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від пред`явленого обвинувачення, не знайшли свого підтвердження.

В той же час, прокурором в судовому засіданні апеляційного суду була надана заява потерпілої ОСОБА_10 , яка є законним представником потерпілої ОСОБА_11 , датована 15.08.2017 р. про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від пред`явленого обвинувачення у формі приватного обвинувачення на підставі п.7 ч.1 ст. 284 КПК України.

Дослідивши заяву, подану потерпілою, яка діє в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітньої потерпілої, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно п.7 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

За таких обставин, з врахуванням вищезазначеного, при наявності заяви потерпілої про відмову від приватного обвинувачення та у зв`язку з тим, що судом першої інстанції прийнято рішення, яке не можна вважати законним і обґрунтованим, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст. 409 КПК України та постановлення, відповідно до п.4 ч.1 ст.407 КПК України, нової ухвали про закриття кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись п.7 ч.1 ст.284, ст.ст.404, 405, 407, 409, 411, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 23 травня 2017 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 126 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілими скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити нову ухвалу, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілої, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої потерпілої, від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

З оригіналом згідно суддя

Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_2