Справа № 308/4083/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.05.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 (головуючої)
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, розлученого, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він 23 лютого 2017 року, близько 22 години 40 хвилин, на автодорозі сполученням м. Мукачево - м. Берегово, Закарпатської області, керуючи ввіреним йому технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «RENAULT» моделі «MEGANE», реєстраційний номер Чеської Республіки НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони м. Берегово у напрямку м. Мукачево, проїхавши по вказаній автодорозі поворот у бік вулиці Сороча в населеному пункті с. Нижній Коропець, Мукачівського району, діючи в супереч вимогам п.п. 1.3.; 2.3. «б»; 12.1.; 12.2.; 12.3. та 12.4. Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати його руху та безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю більшою за 60…80 км/год., що перевищувала максимально допустиму швидкість у межах населеного пункту та за умов видимості у напрямку руху, з моменту виникнення небезпеки для руху, яку він об`єктивно бус спроможний виявити, не вживав заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішохода гр. ОСОБА_10 , який рухався по проїзній частині дороги, перетинаючи її з ліва на право по ходу руху водія ОСОБА_6 , внаслідок чого потерпілий отримав тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент їх спричинення, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням його смерті. Після скоєного ОСОБА_6 зник з місця події, залишивши потерпілого без допомоги у небезпечному для життя стані.
27 квітня 2017 року ОСОБА_6 відповідно до ст. ст. 42, 276, 277, 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачений ч. 2 ст.286 та ч.1 ст. 135 Кримінального кодексу України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя свій висновок обґрунтував тим, що ні слідчим, ні прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а також те , що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні їм запобігти. На думку слідчого судді, зазначені в клопотанні твердження, що ОСОБА_6 може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, чи іншим чином перешкодити проведенню досудового розслідування є надуманими та заперечуються як самим змістом клопотання, матеріалами доданими до нього, так і безпосередньо поясненнями слідчого та прокурора в суді. Окрім того, в ухвалі констатовано, що слідчий звернувся до суду з клопотанням 28.04.2017, тобто через два місяці після ДТП за участі ОСОБА_6 .
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місці. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням вимог ст. 370 КПК України. Прокурор вказує, що слідчим суддею не взято до уваги, що в результаті ДТП за участі ОСОБА_6 померла людина, що після скоєного підозрюваний зник з місця події, залишивши потерпілого у безпорадному стані без медичної допомоги, лежачого на землі при низькій температурі, у лютому місці. Окрім того, судом не враховано, що ОСОБА_6 ніде не працює, має можливість вільно пересуватися межах України та поза її межами, а відтак може переховуватися від слідства та судових органів, розуміючи відповідальність за скоєне кримінальне правопорушення. Вважає, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання слідчого.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи підозрюваного та захисника про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без зміни, дослідивши матеріали за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно зі ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу серед іншого повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
За змістом ст. 194 КПК України у разі недоведеності існування хоча б одного із ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та недоведеності тих обставин, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання цим ризикам, дають підстави слідчому судді відмовити у застосуванні особі запобіжного заходу.
В своїй ухвалі слідчий суддя вказав, що прокурор під час розгляду клопотання довів лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину та не довів достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання цим ризикам, у зв`язку з чим відмовив у застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
З такими висновками слідчого судді погоджується й апеляційний суд.
Як вбачається з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий послався як на докази існування заявлених ним ризиків, на тяжкість та певні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється, розмір покарання, що загрожує йому у разі доведення його винуватості, а також дані, що характеризують особу підозрюваного: розлучений, ніде не працює та має закордонний паспорт. На переконання апеляційного суду, цих лише обставин у даному випадку недостатньо для підтвердження заявлених ризиків, окрім того, такі не в повній мірі відповідають фактичним обставинам.
Вбачається, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні розпочато ще 24.02.2017, а підозру ОСОБА_6 вручено 27.04.2017, разом з тим, даних, які б свідчили, що ОСОБА_6 порушував процесуальну поведінку з моменту вручення йому підозри, чи початку досудового розслідування, немає, підозрюваний справно з`являвся на всі виклики слідчого та суду. Поряд з цим, під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 працює на посаді слюсаря з ремонту автомобілів на ТзОВ «ТЕРМАЛ-СТАР», має постійне місце проживання, що свідчить про існування міцних соціальних зв`язків.
Будь-яких вагомих доказів на підтвердження існування заявлених ризиків, а також того, що є великий ступінь вірогідності їх настання, стороною обвинувачення не надано та в апеляційній скарзі не зазначено. Сама лише тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 не доводить заявлені слідчим ризики та не можуть бути підставою для тримання підозрюваного під вартою.
Порушень норм КПК України, які могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення при апеляційному розгляді не встановлено.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор в апеляційній скарзі, немає, окрім того, сторони ствердили про закінчення досудового розслідування і знаходження кримінального провадження у суді першої інстанції на розгляді.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: