Справа № 447/198/17 Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/601/17 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали провадження № 447/198/17 за поданням інспектора Миколаївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 15 березня 2017 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком Сокальського районного суду Львівської області від 01 грудня 2015 року затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 23 жовтня 2015 року між прокурором прокуратури Сокальського району ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_11 .
ОСОБА_11 визнано винною за ст. 166 КК України та призначено покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.
30 січня 2017 року інспектор Миколаївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_5 звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з поданням про скасування засудженій ОСОБА_11 звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 15 березня 2017 року подання задоволено, скасовано засудженій ОСОБА_11 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено її для відбуття покарання, призначеного вироком Сокальського районного суду Львівської області від 01 грудня 2015 року.
В апеляційній скарзі захисник засудженої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_11 . В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: вирок щодо ОСОБА_11 постановлений на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою. Беручи до уваги вимоги ст. 476 КПК України, у разі невиконання засудженим умов угоди прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та у разі задоволення такого клопотання кримінальне провадження розглядалося б у загальному порядку, передбаченому КПК України, з наданням стороні захисту усіх передбачених прав. Отже відсутні законні підстави для задоволення подання кримінально-виконавчої інспекції й відповідно у разі недотримання ОСОБА_11 умов угоди таке питання повинне вирішуватися за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 476 КПК України.
У ході апеляційного розгляду захисник засудженої адвокат ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній доводи, просить апеляційну скаргу задоволити.
Прокурор вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, судове рішення скасувати й відмовити у задоволенні подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції з викладених в апеляційній скарзі підстав.
Заслухавши доповідь судді, виступи захисника та прокурора, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

При розгляді подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст. 409 КПК України тягне за собою скасування судового рішення.

Задоволення подання інспектора кримінально-виконавчої інспекції суд першої інстанції мотивував тим, що засуджена ОСОБА_11 не надала суду доказів поважності причин невиконання обов`язків, покладених на неї судом, а отже свідомо не виконувала покладені на неї обов`язки, що свідчить про небажання засудженої стати на шлях виправлення і є підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Однак при цьому суд першої інстанції не врахував, що вирок Сокальського районного суду Львівської області від 01 грудня 2015 року ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості, яка була укладена 23 жовтня 2015 року між прокурором прокуратури Сокальського району ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_11 .
Відповідно до ч.1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладеннята затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з ч.1 ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу (ст. 473 КПК України).

З аналізу наведених норм закону вбачається, що обвинувачений погоджується з розглядом справи в порядку, передбаченому ст. 474 КПК України, та ухваленням вироку на підставі угоди про визнання винуватості лише за умови призначення йому покарання та звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачених угодою. При цьому у разі невиконання засудженим умов угоди прокурор вправі звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та, у разі задоволення такого клопотання, кримінальне провадження підлягає розгляду в загальному порядку, передбаченому КПК України, з наданням стороні захисту усіх передбачених прав.

В угоді про визнання винуватості від 23 жовтня 2015 року, укладеної між прокурором та підозрюваною ОСОБА_11 , сторони погодилися на призначення останній покарання за ст. 166 КК України у виді двох років шести місяців позбавлення волі та звільнення ОСОБА_11 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік шість місяців (п.2 угоди). ОСОБА_11 роз`яснено, що у випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно до ст. 476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку (п.4 угоди).
Отже у разі невиконання ОСОБА_11 умов угоди, в тому числі невиконання покладених на неї в порядку ст.ст. 75, 76 КК України обов`язків, підлягають застосуванню положення ст. 476 КПК України й відповідно відсутні правові підстави для застосування положень ст. 78 КК України.

З огляду на викладене судове рішення слід скасувати й у задоволенні подання інспектора Миколаївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_5 про скасування засудженій ОСОБА_11 звільнення від відбування покарання з випробуванням відмовити.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задоволити.
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 15 березня 2017 року про скасування засудженій ОСОБА_11 звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбуття покарання, призначеного вироком Сокальського районного суду Львівської області від 01 грудня 2015 року, скасувати.
Відмовити в задоволенні подання інспектора Миколаївського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ у Львівській області ОСОБА_5 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій ОСОБА_11 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .