УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою, -

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва в порядку ст..206 КПК України надійшла скарга від захисника ОСОБА_2 в якій заявник посилається на незаконне утримання в Київському СІЗО № 13 ОСОБА_3 та у відповідності до вимог ст.206 КПК України просить негайно звільнити з-під варти засуджену ОСОБА_3 .

Обгрунтовуючи скаргу, заявник зазначає, що 14.12.2015 вироком Апеляційного суду Харківської області ОСОБА_3 визнано винною за ч.2 ст.190 КК України та засуджено до 2 років позбавлення волі.

15.06.2016 вироком Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Початком строку відбування покарання ОСОБА_3 є дата постановлення вироком Апеляційного суду Харківської області від 14.12.2015.

З 05.12.2016 ОСОБА_3 тимчасово перебуває в Київському СІЗО на час розгляду справи у касаційному порядку.

Відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2017 засудженій ОСОБА_3 зараховано строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день з 25.01.2016 по 02.06.2016, а також з 05.12.2016 до розгляду по суті касаційних скарг у ВССУ.

Таким чином, на думку захисника строк відбуття покарання ОСОБА_3 з урахуванням строку попереднього ув`язнення сплив, а тому просив слідчого суддю здійснити доставку засудженої ОСОБА_3 для з`ясування підстав позбавлення свободи та звільнити останню у зв`язку із закінченням терміну відбуття покарання.

Вивчивши зміст скарги, додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності ст.206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини.

Приписами вказаної вище статті визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

При цьому частиною другої статті 206 КПК України закріплені умови при наявності яких здійснюється з`ясування підстав позбавлення волі певної особи з її доставкою до слідчого судді, а саме: якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили.

Отже, головним чинником має бути наявність обґрунтованої підозри вважати, що особа тримається під вартою без наявності судового рішення.

Між тим, заявники, звертаючись зі скаргою безпосередньо в тексті посилається на наявність рішення Апеляційного суду Харківської області за яким засуджено ОСОБА_3 , крім того вказує на те, що на даний час вказане судове рішення оскаржене в суді касаційної інстанції.

У відповідності до частини 1 ст.9 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, слідчий суддя, як і інші службові особи органів державної влади має діяти виключно в межах наданої компетенції.

Пунктом 24 статті 3 КПК України визначено, що судове провадження включає, з-поміж іншого, провадження в суді першої інстанції, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку.

Оскільки судовий розгляд даного кримінального провадження здійснюється Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, всі питання, які виникають у період касаційного розгляду, мають вирішуватися саме цим судом.

Аналізуючи зміст скарги, вбачається, що заявник просить звільнити ОСОБА_3 з п-під варти у зв`язку із закінченням строку відбування покарання, що у даному випадку не входить до повноважень слідчого судді, а є безпосередньою компетенцією суду касаційної інстанції у провадженні якого перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 .

З урахуванням наведеного, вказана скарга не містить об`єктивних даних які б свідчили про наявність обґрунтованої підозри вважати, що ОСОБА_3 утримується під вартою без судового рішення, а відтак відсутні підстави для доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
Відмовити захиснику ОСОБА_2 у доставці ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4