№ 202/810/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.02.2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
захисника- ОСОБА_5
обвинуваченої - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження № 0000210 від 30.01.2017 рокувідносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Горлівка, Донецької області, яка не одружена, має середню освіту, має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 2009 року народження, ОСОБА_8 2010 року народження, ОСОБА_9 2013 року народження, ОСОБА_10 2016 року народження, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30 січня 2017 року, приблизно о 10:55 годин, ОСОБА_6 знаходилась в приміщенні магазину на території оптової торгівельної бази за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська 6. В той час разом з ОСОБА_6 у вказаному магазині перебувала інша відвідувачка - ОСОБА_4 з жіночою сумкою. Перебуваючи поруч з сумкою ОСОБА_4 , яка на той момент була відчинена, ОСОБА_6 побачила у зазначеній сумці грошові кошти, та в цей час у неї виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, тобто помічених нею грошових коштів ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний, 30.01.2017 р., перебуваючи у вказаному місці, о 11:00 годин, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вона діє таємно, непомітно для потерпілої ОСОБА_4 підійшла до її сумки, звідки також непомітно дістала грошові кошти у сумі 5288 гривень, які вона визначила для себе як об`єкт злочинного посягання, поклала до кишені своєї куртки, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення втекла, тим самим отримавши змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на суму 5288 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України визнала у повному обсязі, щиро розкаялась і показала, що дійсно 30.01.2017 р. в магазині на ринку по вул. Байкальській викрала з сумки невідомої їй жінки 5288 грн. Після чого вийшла з магазину, однак в подальшому почула крики, її зупинили, та вона повернулась до приміщення, де повернула гроші потерпілій

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що 30.01.2017 р. вона перебувала в магазині на ринку по вул. Бакйальскій. Під час перебування в магазині в неї викрали гроші з сумки, а саме 5288 грн. Завдяки робітникам магазину, на вулиці була зупинена обвинувачена, яка зізналась в крадіжці та повернула кошти.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, потерпілої та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії ОСОБА_6 органами досудового розслідування по ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, оскільки вона своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, те, що вона не працює, має на утриманні 4 малолітніх дітей, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше була засуджена за аналогічний злочин, однак в силу ст. 89 КК України є такою, що не має судимості.

Також суд враховує обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченої, а саме щире каяття, що передбачено ст.66 КК України.

Оскільки обвинувачена не працює, має на утриманні 4 малолітніх дітей, призначення покарання у виді виправних робіт до неї не може бути застосовано, а призначення покарання у виді штрафу суд вважає недоцільним. При цьому з урахуванням обставин справи покарання у виді арешту або позбавлення волі суд вважає надто суворим.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваної, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Речові докази по справі:

- грошові кошти у сумі 5288 грн., що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 повернути ОСОБА_4 ;

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1