Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/290/17

Номер провадження: 1-кп/511/75/17

"29" березня 2017 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001358 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2016 року, яке надійшло від прокуратури Роздільнянського району Одеської області відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Роздільна, Одеської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, заміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої в силу ст.89 КК України,
за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В :

10.02.2017 року до Роздільнянського районного суду Одеської області з Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області надійшов вказаний обвинувальний акт.

Прокурор під час підготовчого судового засідання просив призначити обвинувальний акт до розгляду по суті, представник потерпілої підтримав думку прокурора.

Обвинувачена та її захисник заявили суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам ст.291 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра не відповідає пред`явленому їй обвинуваченню, а тому її дії невірно кваліфіковані. Згідно викладених фактичних обставин справи умисел у ОСОБА_7 виник на ґрунті особистих неприязнених відносин з потерпілою до її заходу в будинок, а згідно формулювання обвинувачення уже коли обвинувачена перебувала в приміщенні будинку потерпілої. В обвинувальному акті зазначено, що збитки складають 406 199, 97 грн., з яких відшкодовано 344 532, 37 грн., що є неправильним. Не вказано ким заявлений цивільний позов, до кого і на яку суму. Відповідно до грошової реформи, проведеної в Білорусі влітку 2016 року невірно визначений розмір шкоди, так як вилучені у обвинуваченої грошові купюри на суму 4360 білоруських рублів були старого зразку і підлягали обміну на нові у співвідношенні 1:10000 і тільки на території Республіки Білорусь, між тим в обвинувальному акті вказано про заволодіння обвинуваченою 30 000 таких білоруських рублів, які також в такому разі були старого зразку і повинні були рахуватись зовсім по іншому курсу, що склало би всього 40 грн. Також йому не зрозуміло і кваліфікуючи ознаки інкримінованого ОСОБА_7 злочину, так як вони суперечать формулюванню обвинувачення. На його думку, всі ці недоліки та суперечності порушують право на захист обвинуваченої.

Прокурор заперечував проти повернення обвинувального акту, мотивуючи тим, що розмір відшкодованих збитків дійсно невірно вказаний в обвинувальному акті, але це є технічною помилкою, яку можна усунути під час судового розгляду. Виклад фактичних обставин справи ширший ніж формулювання обвинувачення, тому момент виникнення умислу вказаний в обвинувальному акті в викладі фактичних обставин, а в формулювання обвинувачення його не треба вказувати. Позов заявлений під час досудового розслідування, вручений стороні захисту разом з обвинувальним актом, а тому не обов`язково вказувати в обвинувальному акті, ким, до кого і на яку суму він заявлений. Що стосується суми збитків, спричинених злочином, то їх може встановити суд при розгляді справи по суті.

Представник потерпілої ОСОБА_6 заперечував проти повернення обвинувального акту прокурору, пояснив, що обвинувачена перед вчиненням розбою вчинила крадіжку із будинку потерпілої ОСОБА_9 , який вона у неї тимчасово орендувала, кримінальне провадження по даному факту перебуває в провадженні Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, тому вільного доступу до будинку обвинувачена не мала. Які купюри в білоруських рублях були викрадені у ОСОБА_9 нового чи старого зразка, йому не відомо. Вважає, що це можна встановити під час судового розгляду кримінального провадження.

Розглянувши обвинувальний акт та додані до нього документи, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Органом досудового розслідування викладено наступні фактичні обставини справи: 02.11.2016 року біля 21.30 годин ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязнених відносин, які виникли в зв`язку зі звинуваченнями ОСОБА_9 у вчиненні таємного викрадення її майна з домоволодіння, яке раніше знімала ОСОБА_7 разом з співмешканцем ОСОБА_10 , маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та заволодіння її майном, прибула до домоволодіння АДРЕСА_2 , в якому мешкає потерпіла ОСОБА_9 . Далі, шляхом вільного доступу через незачинену хвіртку ОСОБА_7 увійшла на територію подвір`я та прослідувала до вхідних дверей будинку, які також були незачинені, де взяла металеву монтировку в той час, як господарка будинку ОСОБА_9 знаходилась на вулиці. Потрапивши через прихожу кімнату на кухню, ОСОБА_7 сховалась за тумбою та чекала, коли ОСОБА_9 увійде до будинку. Зустрівшись з потерпілою в приміщенні кухні 02.11.2016 біля 21.50 год. ОСОБА_7 застосувала фізичне насильство, яке виразилося у нанесенні ОСОБА_9 декількох ударів по голові металевою монтировкою, від яких ОСОБА_9 втратила свідомість. Внаслідок дій обвинуваченої потерпілій були спричинені тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, яка представлена трьома забитими ранами волосистої частини голови справа, переломом склепіння черепа (осколковий перелом лобної кістки праворуч, лінійний перелом лобної кістки справа і правої скроневої кісток), крововиливами над твердою і під м`яку оболонки головного мозку, забиття головного мозку. Після цього, скориставшись непритомним станом ОСОБА_9 обвинувачена з метою подолання її опору зв`язала в`язаним шарфом руки ОСОБА_9 за спиною та заволоділа її майном мобільним телефоном Нокіа-Х2 вартістю 300 грн., грошима у сумі 30 000 білоруських рублів (403 121 грн. 40 коп.), 20 євро (564 грн.14 коп.), 1 000 грн., 3 000 російських рублів (1214 грн. 43 коп.), чим спричинила майнову шкоду потерпілій на суму 406 199 грн. 97 коп.
При цьому із формулювання обвинувачення вбачається, що ОСОБА_7 02.11.2016р. біля 21.50, перебуваючи в домоволодінні АДРЕСА_2 , в якому мешкає ОСОБА_9 , куди проникла через незачинену хвіртку і незачинені вхідні двері в будинок, за допомогою монтировки, маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів застосувала фізичне насильство до ОСОБА_9 , яке виразилося у нанесенні останній декількох ударів по голові від яких ОСОБА_9 втратила свідомість, чим спричинила останній тяжкі тілесні ушкодження. Скориставшись непритомним станом ОСОБА_9 ОСОБА_7 з метою подолання її опору зв`язала в`язаним шарфом руки останньої за спиною і заволоділа її майном на загальну суму 406 199 грн. 97 коп.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, поєднаний з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень .
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Відповідно до положень п.п.5,7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не відповідає вимогам статті 291 КПК України, а саме: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке повинно містити місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, а також розмір шкоди, спричиненої злочином, мають істотні протиріччя, неповні та не коректні, що може свідчити про суперечливість правової кваліфікації дій обвинуваченої.
Так, викладаючи фактичні обставини злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , прокурор зазначив, що злочинні дії нею вчинено з прямим умислом, направленим як на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , так і на заволодіння її майном. При цьому зазначається, що ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязнених відносин проникла до будинку потерпілої та спричинила останній тяжкі тілесні ушкодження, а після цього, коли потерпіла втратила свідомість, заволоділа її майном. При цьому не зрозуміло, так з якою ціллю обвинувачена проникла до будинку, з якої ціллю спричинила потерпілій тілесні ушкодження, і коли саме у обвинуваченої виник умисел на заволодіння майном потерпілої.

Між тим, формулюючи обвинувачення, прокурор зазначив, що обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи у домоволодінні ОСОБА_9 , маючи прямий умисел на заволодіння її майном з корисливих мотивівспричинила потерпілій тяжкі тілесні ушкодження і заволоділа її майном. Встановлений у викладенні фактичних обставин справи умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, в формулюванні обвинувачення вже не зазначається. Крім того, не зазначено, з яким умислом обвинувачена проникла в домоволодіння.
Прокурор кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.4 ст.187 КК України як розбій за кваліфікуючими ознаками у великих розмірах, поєднаний з проникненням у житло, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень .
Але вказана правова кваліфікація в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, не відповідає викладеним прокурором фактичним обставинам вчинення злочину.

Так, статтею 187 КК передбачено, що розбій, це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 грудня 1992 р. N 12 "Про судову практику в справах про корисливі злочини проти приватної власності" під розбоєм слід розуміти відкритий чи таємний (несподіваний для потерпілого) напад з метою заволодіння приватним майном громадян, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства.

Але даний склад злочину не охоплює дії обвинуваченої по спричиненню потерпілій тяжких тілесних ушкоджень, вчинені на ґрунті особистих неприязнених відносин з метою нанесення потерпілій тілесних ушкоджень.

Суд вважає, що у такому разі неконкретне обвинувачення може бути визнано таким, що порушує право на захист обвинуваченої, на що слушно зауважив і захисник обвинуваченої, оскільки обвинуваченій та її захиснику не зрозуміло, від якого обвинувачення вони повинні захищатися в процесі.
Також суд погоджується і з доводами захисника ОСОБА_8 про те, що розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, який повинен містити в собі обвинувальний акт та який прокурор вважає встановленим, викликає сумніви в частині переведення білоруських рублів в гривневий еквівалент внаслідок проведення у 2016 році в Республіці Білорусь грошової реформи. В Білорусі з 1 липня 2016 року на підставі Указу Президента № 450 «Про проведення деномінації офіційною грошовою одиниці Республіки Білорусь» з 1 липня 2016 року проведено деномінацію офіційною грошовою одиниці Республіки Білорусь і зроблено заміну грошових знаків зразка 2000 року у вигляді банкнот на грошові знаки зразка 2009 року у вигляді банкнот і монет в співвідношенні 10 тис. рублів в зразках 2000 року до 1 рубля в грошових знаках зразка 2009 року.
Але в обвинувальному акті не міститься посилань на те, якими купюрами в білоруських рублях на суму 30 000 білоруських рублів заволоділа обвинувачена ОСОБА_7 зразка 2000 або 2009 року, і у зв`язку з цим як був визначений їх грошових еквівалент в гривнях України на суму 403 121 грн. 40 коп. Між тим, орган досудового розслідування кваліфікує дії ОСОБА_7 за кваліфікуючою ознакою вчинення розбою у великих розмірах.
Вказана обставина також впливає на правову кваліфікацію інкримінованого обвинуваченій злочину.
З урахуванням того, що за правилами ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинуваченнявідповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду вказаного обвинувального акту.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, вказані недоліки є істотними, і вони перешкоджають суду призначити судовий розгляд на підставі вказаного обвинувального акту, а тому обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з зобов`язанням його усунути виявлені недоліки протягом місячного строку з дня постановлення ухвали, що відповідає засаді розумного строку та є достатнім для виправлення допущених недоліків.

Керуючись ст.ст.291 ч.2 п.5 , п.3 ч.3 ст.314, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001358 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2016 року, яке надійшло від прокуратури Роздільнянського району Одеської області відносно ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, повернути керівнику Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області в зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Ухвалу негайно направити прокурору для усунення зазначених в ній недоліків обвинувального акта.

Ухвала підлягає оскарженню протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3