Справа № 495/2533/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

затриманого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровського місцевого прокурора старшого радника юстиції ОСОБА_7 про застосування тимчасового арешту у відношенні:

ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Молдови,

освіта вища, раніше не судимого, який проживає

за адресами:

АДРЕСА_1 ;

АДРЕСА_2

В С Т А Н О В И В :
04.04.2017 року виконувач обов`язків керівника Білгород-Дністровського місцевого прокурора старший радник юстиції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту у відношенні затриманого громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 15.06.2016 року IS CRIS REGISTRU і дійсним до 15.06.2023 року, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.159 КК Російської Федерації.
В клопотанні зазначено, що в порядку ст.ст. 208, 582 КПК України 02.04.2017 року о 19:00 годин співробітниками Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, старшим оперуповноваженим СКП Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_9 затримано ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.159 КК Російської Федерації (шахрайство).

Ініціатором розшуку ОСОБА_6 є НЦБ Інтерполу в Російській Федерації.

Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 04.04.2017 року, громадянин Республіки Молдови ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.159 КК Російської Федерації, Європейський ордер на арешт виданий Северо-Курільським районним судом Сахалінського регіону від 02.11.2016 року.
НЦБ Інтерполу в Російської Федерації відомості про розшук вказаної особи внесено до обліків Генерального секретаріату Інтерполу 10.03.2017 року.
За інформацією Головного управління Національної поліції в Одеській області Сектору Українського бюро Інтерполу громадянин ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться у міжнародному розшуку, оскільки ухиляється від правоохоронних органів за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.159 КК Російської Федерації (шахрайство), покарання за яке, згідно КК РФ передбачено максимальний строк покарання до 6 років позбавлення волі.
Правоохоронні органи Російської Федерації підтвердили розшук вказаного громадянина з подальшою екстрадицією, надіславши такі процесуальні документи мовою оригіналу:
- постановление об объявлении обвиняемого (осужденного) в международный розыск на 2 стр.;
- постановление о привлечении в качестве обвиняемого на 6 стр.;
- постановление об избрании меры пресечения на 3 стр.
На адресу Робочого апарату Українського бюро Інтерполу для скерування компетентним органам Російської Федерації надіслане відповідне повідомлення про встановлення на території України (Одеська область, Білгород-Дністровський район) громадянина Молдови ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та затримання в порядку ст.582 КІІК України.
Інкримінований ОСОБА_11 злочин за законодавством України ч.3 ст.190 Кримінального кодексу України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року та максимальний строк покарання 8 років позбавлення волі. Строк давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності за вчинений ним у 2013 році злочин відповідно до ст.49 КК України не закінчився.

За злочин, який інкриміновано ОСОБА_11 , на території Російської Федерації згідно Кримінального кодексу РФ передбачено штраф в розмірі від ста тисяч до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період від одного року до трьох років, або примусові роботи на строк до п`яти років з обмеженням свободи на термін до двох років або без такого, або позбавлення волі на строк до шести років зі штрафом у розмірі до вісімдесяти тисяч рублів або в розмірі заробітної плати або іншого доходу засудженого за період до шести місяців або без такого та з обмеженням волі на строк до півтора років або без такого.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.
Затриманий ОСОБА_12 , та його захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили у його задоволенні відмовити. Зазначили, що інкримінований злочин ОСОБА_10 не вчиняв та вину свою не визнає, а був підвержений політичним репресіям у Росії, що виразилось у політичному переслідуванні ОСОБА_13 та його родини, в наслідок чого він був вимушений проживати разом із дружиною як у Республіці Молдові ( АДРЕСА_3 ), так і в Україні (АДРЕСА_2 ). Крім того, затриманий та його захисники зауважили на тому, що ОСОБА_12 є дуже хворою особою, що хворіє синдромом Меньєра та не може знаходитись у замкнутих приміщеннях, сахарним діабетом та є гіпертоніком. Навіть під час перебування у ІВС Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області до ОСОБА_13 неодноразово викликались лікарі для надання швидкої медичної допомоги. Крім того, зазначили, що прокурором не доведене клопотання та у матеріалах клопотання відсутні дані щодо ризиків пов`язаних з втечею ОСОБА_13 та підстав застосування до нього тимчасового арешту.
Заслухавши учасників судового процесу, пояснення прокурора в обґрунтування доводів клопотання, перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням прокурора, суд приходить висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ст.1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із ч.1 ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом; b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення; d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу; e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг; f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції

Відповідно до ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, яка ратифікована законом України №43/98-ВР від 16.01.98, у термінових випадках компетентні органи запитуючої сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.

У запиті про тимчасовий арешт повідомляється про існування одного з документів, зазначених у пункті 2а статті 12, і намір надіслати запит про видачу правопорушника. В ньому також зазначається, за яке правопорушення буде запитуватися видача, де і коли таке правопорушення було вчинене, а також, у міру можливості, опис зовнішності розшукуваної особи.

Відповідно до п.2а ст.12 Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, запит супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку та постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордера на арешт або іншого розпорядження, яке має таку ж силу і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

Згідно із ч.4 ст.9 КПК України, у разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно до вимог ч.ч. 3-6 ст.583 КПК України, прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту.

До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи; 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого.

Клопотання має бути розглянуто слідчим суддею у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи.

При розгляді клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує йому зробити заяву, перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора, інших учасників і виносить ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав.

Суд вважає за необхідне при розгляді клопотання прийняти до уваги положення Європейської конвенції з прав людини, а також Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, оскільки Конвенцією запроваджений судовий механізм захисту визнаних міжнародним правом загальних стандартів прав та свобод людини. Зазначені договори, ратифіковані законами України. Згідно із ст.1 Європейської конвенції Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їх юрисдикцією, права і свободи, визначенні в розділі І цієї Конвенції, зокрема, визначене ст.5 право на свободу та особисту недоторканість, ст.6 право на справедливий суд.

Згідно із положеннями ч.3 ст.584 КПК України, матеріали, що подаються слідчому судді, мають бути перекладені державною мовою або іншою мовою, передбаченою міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із ст.584 КПК України, після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді. При вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положенням цього кодексу та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Так, як встановлено в судовому засіданні виконувач обов`язків керівника Білгород-Дністровського місцевого прокурора старший радник юстиції ОСОБА_7 , вніс вказане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для видачі особи (екстрадиційний арешт), відносно затриманого громадянина Республіки Молдова ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 15.06.2016 року IS CRIS REGISTRU і дійсним до 15.06.2023 року, який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.159 КК Російської Федерації шахрайство, за законодавством Російської Федерації, з проханням вжити заходів з метою тримання під вартою зазначеної особи до вирішення питання про видачу та з проханням розпочати екстрадиційну перевірку.

На час розгляду клопотання в суді з боку Російської Федерації не надійшов запит про видачу особи ОСОБА_6 .

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 16 «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією» від 08.10.2004 року, при розгляді судами подання про затримання особи чи її тимчасовий арешт, суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі (статті 2, 3, 6, 10, 11 Європейської конвенції та Додаткові протоколи до неї 1975 і 1978 рр., ст.57 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року тощо). Зокрема, видача затриманих осіб не здійснюється: за політичні та військові правопорушення; у зв`язку із закінченням строків давності; коли на території сторони, до якої звертаються із запитом, постановлено вирок суду чи постанову про закриття справи за тим самим обвинуваченням, у зв`язку з пред`явленням якого вимагається видача; коли порушується питання про видачу громадян України або осіб без громадянства, що постійно проживають в Україні; осіб, які мають в Україні статус біженця; якщо сторона, що надсилає запит, не наддасть Україні достатніх гарантій того, що вирок із покаранням у виді смертної кари не буде звернутий до виконання в тому випадку, коли правопорушення, за яке вимагається видача, карається смертною карою за законодавством держави, що надсилає запит; злочин, у зв`язку з яким вимагається видача, згідно із законодавством сторони, яка запитує, або України переслідується в порядку приватного обвинувачення; злочин, у зв`язку зі вчиненням котрого вимагається видача карається позбавленням волі на максимальний строк менше одного року або менш суворим покаранням тощо.

Слідчий суддя вважає, що прокурором не надано до суду достатніх даних, які б вказували на необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання, суд також керується вимогами Глави 18 КПК. Діючим законодавством передбачено, що при обранні міри запобіжного заходу, обов`язково повинно враховуватися, що запобіжні заходи обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовану ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених ст.177 КПК України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із ст.585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Суд вважає, що тимчасовий запобіжний захід застосовується до певної особи до завершення екстрадиційної перевірки та вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі або про відмову у видачі особи, виключно з метою запобігання її спробам ухилитись від компетентних органів України або Запитуючої Держави, забезпечення належної поведінки такої особи та можливості виконання рішення про видачу особи в разі його прийняття.

Слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.587 КПК України, екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі особи, проводиться центральним органом України або за його дорученням чи зверненням відповідною регіональною прокуратурою, а тому на даній стадії не відноситься до компетенції суду.

У випадку встановлення під час екстрадиційної перевірки обставин, передбачених ч.1 ст.586 КПК України, тимчасовий запобіжний захід буде скасовано.

Відповідно до вимог статті 589 КПК України, у видачі особи іноземній державі відмовляється у разі, якщо: 1) особа, стосовно якої надійшов запит про видачу, відповідно до законів України на час прийняття рішення про видачу (екстрадицію) є громадянином України; 2) злочин, за який запитано видачу, не передбачає покарання у виді позбавлення волі за законом України; 3) закінчилися передбачені законом України строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності або виконання вироку за злочин, за який запитано видачу; 4) компетентний орган іноземної держави не надав на вимогу центрального органу України додаткових матеріалів або даних, без яких неможливе прийняття рішення за запитом про видачу (екстрадицію); 5) видача особи (екстрадиція) суперечить зобов`язанням України за міжнародними договорами України; 6) наявні інші підстави, передбачені міжнародним договором України. Особа, якій надано статус біженця, статус особи, яка потребує додаткового захисту, або їй надано тимчасовий захист в Україні, не може бути видана державі, біженцем з якої вона визнана, а також іноземній державі, де її здоров`ю, життю або свободі загрожує небезпека за ознаками раси, віросповідання (релігії), національності, громадянства (підданства), приналежності до певної соціальної групи або політичних переконань, крім випадків, передбачених міжнародним договором України. У разі відмови у видачі з мотивів громадянства та наявності статусу біженця або з інших підстав, що не виключають здійснення кримінального провадження, за клопотанням компетентного органу іноземної держави Генеральна прокуратура України доручає здійснення досудового розслідування стосовно цієї особи в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного зконодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку необхідним запобіжним заходом для запобігання втечі розшукуваної особи є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за місцем його теперішнього проживання.

Керуючись ст.ст. 376, 580, 582, 583 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання виконувача обов`язків керівника Білгород-Дністровського місцевого прокурора старшого радника юстиції ОСОБА_7 про застосування до ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасового арешту відмовити.
Затриманого ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити у залі суду з під варти.

Застосувати до затриманого ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який визначити за місцем його теперішнього проживання: АДРЕСА_2 , заборонивши залишати житло в період часу з 21:00 год. до 08:00 год.
Дозволити ОСОБА_11 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , безперешкодно переміщатись по території України до вирішення питання щодо застосування екстрадиційного арешту судом України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1