Справа № 308/4012/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

16.05.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 / головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду 27.03.2017, а саме:
мікроавтомбус марки Volkswagen Transport, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 23.02.2010, виданого Виноградівським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області, зареєстрований на ОСОБА_7 , номерний знак Угорщини, мешканця АДРЕСА_1 , також на товар, який знаходиться в багажному відділенні даного автомобіля, а саме:
дві великі картонні коробки з надписом «Comm Bath Towel» в кожній з яких було по сорок вісім штук рушників різного кольору, дві картонні коробки в кожній з яких знаходилось по двісті сорок штук рушників різного кольору, одну картонну коробку з надписом «Goods Mark», в якій знаходилось тридцять шість штук рушників; чотири картонні коробки з надписом «Dhope» в кожній з яких знаходилось по сімдесят дві штуки рушників різного кольору; чотири прозорі поліетиленові пакети в кожному з яких знаходилось по дванадцять штук рушників білого кольору; два прозорі поліетиленові пакети в кожному з яких знаходилось по три штуки кухонних рушників різного кольору, одну поліетиленову прозору упаковку в якій знаходилось вісім штук кухонних рушників різного кольору, три поліетиленові упаковки в кожній з яких знаходилось по дванадцять штук рушників різного кольору, одну упаковку в якій знаходилось вісім штук рушників, тридцять дев`ять прозорих поліетиленових упаковки в кожній з яких знаходиться по шість штук рушників різного кольору; чотири поліетиленові пакети в кожному з яких знаходилось по вісім штук рушників різного кольору; сорок дев`ять маленьких поліетиленових пакетів в кожному з яких знаходилось по шість штук рушників різного кольору; двадцять дві прозорі поліетиленові пакети в кожному з яких знаходилось по вісім штук рушників різного кольору; накладена заповнена рукописним текстом на іноземній мові від 27.03.2017 NJ6EA 7570035/
В ухвалі слідчий суддя вказав, що вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та є предметом кримінального правопорушення, а тому підлягають арешту. При цьому слідчий суддя констатував, що вилучення майна було проведено у встановленому законом порядку, клопотання про накладення арешту на це майно заявлено у визначені строки та на законних підставах.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, а вилучене майно повернути ОСОБА_7 . Своїми вимоги обґрунтовує тим, що слідчим та прокурором не надано доказів того, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вилучені товари автомобіль та рушники є доказами злочину. Вважає, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст. ч. 2 ст. 171 КПК України, оскільки слідчим не доведено мети арешту майна, що вилучені предмети мають ознаки речових доказів, до клопотання не додано доказів, що підтверджують право власності на майно. Звертає увагу, що власниками спірних рушників є декілька осіб, а транспортний засіб не належить ОСОБА_7 , а лише перебуває у його користуванні, до клопотання вибірково додано пояснень деяких свідків, пасажирів автомобіля, який арештований, до того ж такі ніким незавірені. Також слідчий не надав доказів існування постанови про визнання вилучених предметів речовими доказами. Окрім того, у справі відсутня особа, якій повідомлено про підозру чи вручено обвинувальний акт, відсутній цивільний позов, а санкція статті 364 КК України, за якою розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт не передбачає конфіскації . Апелянт вказує, що накладення арешту на автомобіль її підзахисного грубо порушує не лише його права, а й права значної кількості громадян району, оскільки ОСОБА_7 є депутатом Виноградівської РДА, головою постійно діючої комісії з питань промисловості, будівництва, транспорту, сільського господарства, земельних ресурсів та екології, помічником депутата обласної ради, також ОСОБА_7 займається сільським господарством та має на утриманні малолітню доньку, а тому транспортний засіб йому вкрай необхідний. Захисник просить врахувати також пояснення її підзахисного, який вказав, що з сім`єю слідував з Угорщини (м. Ніредьгаза) в Україну, де на місцевому ринку придбав рушники для особистого користування, у його автомобілі було 8 чоловік, вони без проблем пройшли митний контроль , після чого через 10 метрів від шлагбауму були зупинені працівниками поліції , які перекрили їм дорогу та почала оглядати їх транспортний засіб та документи , після чого силою всіх заштовхали в службові авто. Його та пасажирів авто тривалий час тримали у райвідділі поліції безпідставно, спочатку навіть була вказівка відпустити всіх, оскільки порушень не виявлено, проте за сприяння слідчого ОСОБА_9 , вилучений товар все ж оглянули та зважили, що зайняло чимало часу, однак нічого не пояснивши вилучені речі відмовились повертати. Згодом зі ЗМІ ОСОБА_7 стало відомо, що його сім`ю звинувачують у тому, що вони займаються контрабандою, а працівники митниці нібито їм у цьому сприяють, не зважаючи на те, що вони на законних підставах та у встановленому порядку переміщували товари.
Апелянт також додає, що ні вона, ні ОСОБА_7 присутніми під час розгляду клопотання в суді першої інстанції не були, оскільки слідчий суддя про час та місце судового засідання їх не повідомляв, а оскаржувану ухвалу вона отримала лише 05.05.2017.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу і просила її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу слідчим суддею було постановлено без виклику ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження не пропущено .
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту.
Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема, з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення злочину, врахувавши положення ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.
Апеляційний суд вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що такий захід забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного,повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.
Враховуючи, що метою накладення арешту у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, то посилання сторони захисту на те, що у кримінальному провадженні в рамках якого заявлено клопотання слідчого, жодній особі не повідомлено про підозру, що відсутній цивільний позов, а санкція статті 364 КК України не передбачає конфіскацію, як на підставу для відмови в накладенні арешту є неогбгрунтованим, оскільки відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце в даному випадку.
Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. В той же час з матеріалів судового провадження убачається причетність ОСОБА_7 до вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, апелянтом не надано та апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд ,
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: