АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором військової прокуратури ОСОБА_10 , та накладено арешт на автомобіль марки Шкода Октавія чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , на період проведення експертизи.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000198 від 03.07.2017 року за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. В клопотанні слідчого зазначено, що арешт накладається на вказаний автомобіль, який був знаряддям вчинення злочину. Дослідивши матеріли клопотання та надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, вважав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження, дають підстави для висновку, що з метою забезпечення відшкодування завданих збитків державі та з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, арешт майна є необхідним.
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вказаного майна.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилається на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України, оскільки арешт, накладений з підстав, які не передбачені цією статтею. Вважає, що застосування арешту з метою відшкодування шкоди, можливо тільки щодо майна підозрюваного, обвинуваченого та інших осіб, зазначених в ч. 6 ст. 170 КПК України. Однак, майно, на яке накладено арешт належить не підозрюваному, а ОСОБА_8 . Зазначає, що жодних доказів на підтвердження підстав, передбачених ч. 4 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно третьої особи, суду не надано. На думку апелянта, слідчим суддею не виконані вимоги ст. 173 КПК України, а таке рішення порушує її право власності, що не відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Також звертає увагу на протиріччя між мотивувальною та резолютивною частиною ухвали, які виразились в тому, що вказуючи мету застосування арешту - відшкодування шкоди, слідчий суддя в резолютивній частині вказав, що арештований автомобіль є знаряддям злочину. Стверджує, що арештоване майно у даному провадженні не може бути знаряддям злочину. Також посилається на порушення слідчим строку, передбаченого ч. 5 ст. 172 КПК України, на звернення з клопотанням до слідчого судді про арешт майна.
Заслухавши суддю-доповідача, думку представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, яка підтримала апеляційну скаргу та, з підстав, зазначених в скарзі, просила її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність клопотання слідчого вказаним вимогам кримінального процесуального.
Так, із клопотання слідчого вбачається, що він як на підставу для накладення арешту на майно, посилається на п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України та зазначає, що арешт накладається на майно підозрюваного або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

В клопотанні також зазначено, що в ході досудового розслідування слідчим та прокурором вжито заходів щодо встановлення виявлення та розшуку майна підозрюваного ОСОБА_11 , на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою забезпечення конфіскації. Беручи до увагу, що органом досудового розслідування встановлені докази вчинення підозрюваним ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкцією якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років та додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого…, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна…
З матеріалів, доданих до клопотання слідчого, вбачається, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 02.12.2016 р., належить на праві власності ОСОБА_8 .
Під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_8 є сестрою підозрюваного ОСОБА_11 , щодо якого здійснюється досудове розслідування, у зв`язку з чим в клопотанні слідчого відсутнє належне обґрунтування можливості накладення арешту на вказаний автомобіль з підстав, передбачених п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Інших підстав для накладення арешту, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, а також обґрунтування наявності випадків, передбачених ч. ч. 3 - 6 ст. 170 КПК України, в клопотанні слідчого не зазначено.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Вказані обставини залишились без належної уваги та правової оцінки слідчого судді, що свідчить про неналежне дотримання вимоги пунктів 1 та 3 ч. 2 ст. 173 КПК України, згідно яких при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
В силу ч. 3 ст. 172 КПК України суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, колегія суддів встановила, що посилання в ухвалі, як на підставу для накладення арешту на майно, на те, що вказаний автомобіль є речовим доказом, оскільки є знаряддям злочину, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки слідчий не звертався з клопотання про арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речових доказів. Також висновки слідчого, щодо відповідності вказаного автомобіля критеріям, визначеним в ст. 98 КК України, а саме, що він є знаряддям вчинення злочину, колегія суддів, з огляду на об`єктивну сторону злочину, передбаченого ст. 369-2 КК України, вважає такі висновки сумнівними.
Крім того, до клопотання слідчого про накладення арешту не додано постанови про визнання вказаного автомобіля речовим доказом у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим відповідні висновки слідчого судді, є необґрунтованими.
Аналогічної позиції апеляційний суд дотримується і при перевірці висновків слідчого судді, що арешт на вказане майно слід накласти з метою забезпечення відшкодування завданих збитків державі. Відповідно до клопотання слідчого, останній не посилався на таку підставу для накладення арешту, а також в матеріалах, доданих до клопотання, відсутні будь-які відомості щодо розміру спричинених державі збитків, наявності цивільного позову в інтересах держави, його обґрунтованості та інших обставин, передбачених ч. 6 ст. 170 КПК України.
Рішення слідчого судді щодо накладення арешту на майно на період проведення експертизи не узгоджується з положеннями процесуального закону, а також ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі слідчого судді, не зазначено, яка саме призначена експертиза вказаного майна і для встановлення яких обставин, передбачених ст. 91 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 369-2 КК України щодо ОСОБА_11 , враховуючи, що власником такого майна є інша особа.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість відповідних доводів апеляційної скарги третьої особи ОСОБА_8 та її часткове задоволення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.
Враховуючи, що ухвала слідчого судді скасовується з підстав недотримання вимог ч. 3 ст. 172 КПК України, а клопотання повертається прокурору для усунення недоліків, колегія суддів не входить в обговорення доводів апеляційної скарги щодо недотримання слідчим строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, на звернення з відповідним клопотанням до слідчого судді, які підлягають перевірці слідчим суддею в ході нового судового засідання у випадку повторного звернення слідчого з відповідним клопотанням.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 170-173, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2017 року про накладення арешту на майно, а саме: автомобіль марки Шкода Октавія чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 ., який на праві власності належить ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_9 , погоджене з прокурором військової прокуратури ОСОБА_10 , про накладення арешту на автомобіль марки Шкода Октавія чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , повернути прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4