Справа № 755/4821/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, в якому просить надати дозвіл на арешт шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 .
Клопотанням обґрунтоване тим, що до 02.02.2017 року до Дніпровського управління поліції ГУ Національної поліції в місті Києві надійшла заява ОСОБА_5 , про те, що ОСОБА_6 використовуючи підроблені правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва про її виселення та зняття з реєстраційного обліку, хоча вказана квартира є спадщиною залишеною ОСОБА_5 після смерті її дядька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На даний час, з метою збереження речових доказів, виникла необхідність у накладені арешту шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 .
У судове засідання слідчий не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 4, 11 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна накладається на майно третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
До слідчого судді надійшло клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту шляхом заборони відчуження квартири АДРЕСА_1
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Являючись ініціатором даного судового провадження, володіючи інформацією про надходження клопотання до суду, слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 та прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 на розгляд клопотання не з`явилися, провадженням у справі не цікавляться.
З огляду на означене слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати наявність дійсних підстав для накладення арешту на квартиру, а саме чи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні, чи визнано ОСОБА_5 потерпілою, чи пред`явлено підозру особі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Оскільки слідчий та прокурор не з`явилися, не підтримали клопотання та не надали пояснень та доказів у його обґрунтування, то слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.ст. 110, 233, 234-236, 309, КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: