Справа № 675/1456/16-к
Провадження № 1-кп/675/3/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Білево Ізяславського району Хмельницької області, освіта базова загальна середня, не одружений, не працюючий, житель АДРЕСА_1 , раніше судимий
-06 серпня 2009 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 187 ч. 1 КК України до 03 років позбавлення волі;
-28 липня 2015 року Ізяславським районним судом Хмельницької області за ст. 125 ч. 2 КК України до 200 годин громадських робіт;
ОСОБА_5 , будучи засудженим до 200 годин громадських робіт, умисно ухилився від відбуття даного покарання; будучи засудженим за злочини проти власності, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з проникненням в приміщення за таких обставин.
03 вересня 2015 року Ізяславським районним відділом КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області на підставі розпорядження Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2015 року про виконання вироку Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2015 року ОСОБА_4 було поставлено на облік як засудженого до покарання у виді 200 годин громадських робіт. 10 вересня 2015 року з ОСОБА_4 проведено бесіду профілактичного характеру, в ході якої письмово ознайомлено з умовами та порядком відбування покарання, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт і направлено для відбування покарання до Білівської сільської ради. Крім того, цього ж дня інспектором Ізяславського районного відділу КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, якою ОСОБА_4 зобов`язано з`являтись на реєстрацію до Ізяславського районного відділу КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області першого та третього понеділку кожного місяця з 09 години до 18 години, з якою ОСОБА_4 ознайомлено під особистий підпис. Відповідно до розпорядження голови Білівської сільської ради № 12-к від 15 вересня 2015 року, з яким ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис, він був прийнятий на безоплатну роботу у вільний від роботи час, йому був встановлений день початку відбуття покарання 17 вересня 2015 року. Білівською сільською радою ОСОБА_4 були визначені громадські роботи, які він повинен був виконувати щоденно, крім вихідних і святкових днів, з 09 до 13 години. Проте, згідно табелів виходу на роботу у вересні 2015 року ОСОБА_5 без поважних причин не відпрацював жодної з встановлених 40 годин; у жовтні 2015 року без поважних причини не відпрацював жодної з встановлених 88 годин; у листопаді 2015 року без поважних причини не відпрацював жодної з встановлених 72 годин. 24 листопада 2015 року під час проведення перевірки працівниками Ізяславського РВ КВІ виконання ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт, обвинувачений був відсутній за місцем відбування громадських робіт, інформацією про причини невиходу засудженого на роботу Білівській сільський голова не володів. Таким чином ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги ст. ст. 36, 37 Кримінально-виконавчого Кодексу України, з 17 вересня 2015 року по 30 листопада 2015 року без поважних причин, умисно з метою ухилення від відбування призначеного йому покарання, не відпрацював жодної з призначених йому 200 годин громадських робіт. Крім того, всупереч вимогам ст. 37 Кримінально-виконавчого Кодексу України, ОСОБА_5 з метою ухилення від відбування 200 годин громадських робіт, умисно, без поважних причин, 21 вересня 2015 року, 05 жовтня 2015 року, 19 жовтня 2015 року, 02 листопада 2015 року, 16 листопада 2015 року, 07 грудня 2015 року, 21 грудня 2015 року та 15 лютого 2016 року не з`явився для реєстрації до Ізяславського районного відділу КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області, чим порушив порядок та умови відбування покарання.
Крім того, 04 березня 2016 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання та достовірно знаючи, що ОСОБА_6 відсутній за місцем свого проживання, вирішив скоїти крадіжку з домоволодіння останнього. Реалізуючи свій умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 прийшов на територію господарства ОСОБА_6 , розташованого в АДРЕСА_1 , через незачинені на запірний пристрій дерев`яні двері проник в середину господарського приміщення, в якому знаходились поліпропіленові мішки з врожаєм зернових культур. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 із застосуванням власної фізичної сили, почергово переніс два зав`язані мішки з зерновими культурами на територію господарства, де проживав, в АДРЕСА_1 , де, розв`язавши мішки, виявив, що в одному поліпропіленовому мішку, вартістю 5 грн., знаходиться зерно кукурудзи, вагою 51 кг, вартістю 3 грн. 15 коп. за 1 кг, на суму 160 грн. 65 коп., а в іншому поліпропіленовому мішку, вартістю 5 грн., знаходиться грис, вагою 12 кг, вартістю 2 грн. 30 коп. за 1 кг на суму 27 грн. 60 коп. В подальшому викрадені мішки з кукурудзою та грисом ОСОБА_5 реалізував односельчанці ОСОБА_7 за 35 грн. Продовжуючи свої протиправні дії та доводячи свій намір до завершення, 06 березня 2016 року ОСОБА_5 прийшов до господарства ОСОБА_6 та аналогічним способом викрав ще два поліпропіленових мішки, вартістю 5 грн. кожний, в одному з яких знаходилось зерно кукурудзи, вагою 34 кг, вартістю 3 грн. 15 коп. за 1 кг, на суму 107 грн. 10 коп., а в іншому зерно ячменю, вагою 41 кг, вартістю 4 грн. 10 коп. за 1 кг, на суму 168 грн. 10 коп. В подальшому викрадені мішки з кукурудзою та ячменем ОСОБА_5 реалізував своєму знайомому ОСОБА_8 за 150 грн. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 483 грн. 45 коп.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в умисному ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт та у таємному викраденні чужого майна визнав повністю, суду показав, що дійсно протягом вересня-листопада 2015 року не відбував покарання у виді громадських робіт, порядок, місце, обсяг робіт та графік виконання робіт ОСОБА_4 були відомі, причиною невиконання громадських робіт протягом вересня-листопада 2015 року вказав своє погане самопочуття та те, що забув про необхідність відбувати громадські роботи. Зазначив, що став відбувати громадські роботи з грудня 2015 року і на даний час відбув повністю. ОСОБА_5 суду показав, що ОСОБА_6 являється його сусідом і обвинувачений достовірно знав про наявність у господарстві сусіда зернових культур нового врожаю. Обвинувачений вказав, що дійсно в березні 2016 року, точного числа він не пам`ятає, ОСОБА_5 два рази заходив до господарства ОСОБА_6 , де з господарського приміщення таємно забрав два мішки з зерном кукурудзи, мішок з грисом та мішок з ячменем. В подальшому мішки з зерном ОСОБА_5 продав ОСОБА_7 за 35 грн. та ОСОБА_8 за 150 грн., гроші витратив на власні потреби.
Крім визнання вини самим обвинуваченим, його вина в умисному ухиленні від відбування громадських робіт та у вчиненні крадіжки підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами.
Покази обвинуваченого щодо крадіжки майна ОСОБА_6 підтверджуються показами потерпілого ОСОБА_6 , котрий суду показав, що в господарському приміщенні на території його господарства зберігалися зернові культури нового врожаю. ОСОБА_5 забрав з його господарства два мішки з кукурудзою, один мішок з грисом і один мішок з ячменем. ОСОБА_6 впевнений в цьому тому, що бачив як ОСОБА_5 06 березня 2016 року віз на велосипеді по вулиці села викрадені мішки з зерном. Потерпілий запропонував обвинуваченому повернути викрадене, але ОСОБА_5 його не послухав і реалізував викрадене у с. Білево Ізяславського району Хмельницької області.
Вина ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки з господарства ОСОБА_6 підтверджується протоколом огляду місця події від 21 березня 2016 року з фототаблицями, згідно якого місцем події являється господарство ОСОБА_6 , розташоване в АДРЕСА_1 . Поліпропіленові мішки з зерном знаходяться у господарському приміщенні, розташованому на території вказаного господарства.
Сам ОСОБА_5 проживає в господарстві, розташованому в АДРЕСА_1 . В даному господарстві наявний велосипед марки «Десна» зеленого кольору, що підтверджується протоколом огляду місця події від 23 березня 2016 року з фототаблицями.
Покази обвинуваченого та потерпілого в частині розпорядження викраденим майном підтверджуються протоколом огляду місця події від 23 березня 2016 року з фототаблицями, згідно якого у господарстві ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено один поліпропіленовий мішок з зерном кукурудзи та один поліпропіленовий мішок з ячменем.
Покази обвинуваченого в частині розпорядження викраденим майном підтверджуються протоколом огляду місця події від 23 березня 2016 року з фототаблицями, згідно якого у господарстві ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено один поліпропіленовий мішок з зерном кукурудзи та один поліпропіленовий мішок з грисом.
Поліпропіленовий мішок з зерном кукурудзи вагою 51 кг, поліпропіленовий мішок з зерном кукурудзи вагою 34 кг, поліпропіленовий мішок з грисом вагою 12 кг, поліпропіленовий мішок з зерном ячменю вагою 41 кг були визнані речовими доказами постановою від 23 березня 2016 року.
Згідно розписки від 23 березня 2016 року поліпропіленовий мішок з зерном кукурудзи вагою 51 кг, поліпропіленовий мішок з зерном кукурудзи вагою 34 кг, поліпропіленовий мішок з грисом вагою 12 кг, поліпропіленовий мішок з зерном ячменю вагою 41 кг були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 .
Вартість поліпропіленового мішка стандартного об`єму встановлена з довідки Кооперативного підприємства «Ринково-заготівельний комплекс» № 27 від 25 березня 2016 року.
Вартість зерна кукурудзи, ячменю та вартість грису встановлена з довідки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Слава» № 87 від 23 березня 2016 року.
Обставини та спосіб вчинення крадіжки з господарства ОСОБА_6 підтверджуються протоколом проведення слідчого експерименту від 02 квітня 2016 року з фототаблицями, під час якого обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, послідовно, несуперечливо, без будь-чиїх підказок та примусу розповідав та показував послідовність власних дій під час крадіжки. Покази, які надавав ОСОБА_5 під час проведення слідчого експерименту, повністю узгоджуються з показами, які давав обвинувачений під час судового розгляду.
Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/1070/15-к від 28 липня 2015 року, який набрав законної сили 28 серпня 2015 року була затверджена угода про примирення, укладена 23 червня 2015 року між потерпілим ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, йому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Постановою від 23 червня 2016 року особова справа № 25/2015 року на засудженого ОСОБА_4 на 86 аркушах визнана речовим доказом, матеріали якої були оглянуті згідно протоколу огляду документу речового доказу від 23 червня 2016 року.

Згідно матеріалів особової справи № 25/2015 року на засудженого ОСОБА_4 вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/1070/15-к від 28 липня 2015 року одержаний Ізяславським районним відділом КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області 03 вересня 2015 року, що підтверджується повідомленням суду вих. № 1242 від 03 вересня 2015 року. 10 вересня 2015 року ОСОБА_4 було роз`яснено порядок, умови відбування покарання та наслідки ухилення від відбування покарання, що підтверджується відповідними підписками ОСОБА_4 10 вересня 2015 року інспектором Ізяславського районного відділу КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, якою ОСОБА_4 встановлені днями явки на реєстрацію перший і третій понеділки кожного місяця з 09 до 18 години. З вказаною постановою ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис 10 вересня 2015 року. 10 вересня 2015 року вих. № 1283 та 30 листопада 2015 року вих. № 1735 інспектором Ізяславського районного відділу КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області ОСОБА_4 направлено для відбування покарання до Білівської сільської ради, ОСОБА_5 отримав вказані направлення власноручно 10 вересня 2015 року та 30 листопада 2015 року. Розпорядженнями № 12-К Білівської сільської ради від 15 вересня 2015 року та № 16-к від 03 грудня 2015 року ОСОБА_5 був прийнятий до відбування безоплатних громадських робіт з 17 вересня 2015 року та з 07 грудня 2015 року відповідно. 15 вересня 2015 року, 30 вересня 2015 року, 30 жовтня 2015 року, 03 грудня 2015 року, 31 грудня 2015 року, 29 січня 2016 року Білівським сільським головою ОСОБА_4 встановлено графік відбування громадських робіт. Протягом вересня-листопада 2015 року ОСОБА_5 жодної години громадських робіт не відпрацював, що підтверджується повідомленням Білівської сільської ради, інформацією та табелями виходу на роботу з Білівської сільської ради за вересень-листопад 2015 року, актами перевірки виконання покарання, попередженнями ОСОБА_4 з боку інспектора Ізяславського районного відділу КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області. Визначені вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області № 675/1070/15-к від 28 липня 2015 року 200 годин громадських робіт ОСОБА_5 відбув протягом грудня 2015 року лютого 2016 року, що підтверджується інформацією та табелями виходу на роботу з Білівської сільської ради. Станом на 25 березня 2016 року ОСОБА_5 на обліку Ізяславського районного відділу КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області не перебуває, що підтверджується відповідним листом Ізяславського районного відділу КВІ УДПтСУ в Хмельницькій області № 552 від 25 березня 2016 року.

Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення, та ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт доведена. Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. ст. 185 ч. 3, 389 ч. 2 КК України.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

Враховуючи особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, у скоєному розкаюється, характеризується посередньо, раніше був засуджений за вчинення умисних злочинів проти здоров`я особи та проти власності, належних висновків не зробив, вчинив нові умисні злочини, та обставин справи, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в ізоляції від суспільства при поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. При визначенні строку покарання суд вважає за доцільне застосувати правила ч. 1 ст. 70 КК України, прийнявши до уваги наявність у ОСОБА_4 сукупності злочинів.

Враховуючи тяжкість покарання, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема те, що ОСОБА_5 має місце реєстрації, однак проживає за іншою адресою, ніде не працює, по місцю проживання характеризується посередньо, після винесення щодо нього обвинувального вироку вчинив нові умисні злочини, те, що обвинувачений неодноразово не з`являвся за викликами до суду, йому оголошувався розшук, суд вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від суду та забезпечення виконання вироку. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на викладене, суд дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, внаслідок чого не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази підлягають поверненню власникам.

За вимогами п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 185 ч. 3, 389 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання

за ч. 3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 389 КК України 4 (чотири) місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів 3 (три) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрати тримання під вартою, взявши ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 .

Речові докази: поліпропіленовий мішок з вмістом кукурудзи, вагою 51 кг, поліпропіленовий мішок з вмістом кукурудзи, вагою 34 кг, поліпропіленовий мішок з вмістом грису, вагою 12 кг, поліпропіленовий мішок з вмістом ячменю, вагою 41 кг, які перебувають на зберіганні ОСОБА_6 , - повернути ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 ;

особову справу № 25/2015, заведену на ОСОБА_4 , що містить 86 аркушів - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1