Провадження № 1-кп/643/264/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2017 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальні провадження, внесені до ЄРДР № 0002503 від 22.03.2016 року, № 0005679 від 22.07.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працює, раніше судимий: 14.10.2002 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 03.06.2004 року з Холодногірської ВК № 18 по відбуттю строку покарання; 02.07.2010 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 30.09.2013 р. із Темнівської ВК № 100 на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області умовно-достроково на не відбутий строк 7 місяців 23 дня, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 119, ч.2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , будучи раніше судимим: 14.10.2002 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 02.07.2010 року вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на шлях виправлення не став і знов скоїв кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Так, 21 березня 2016 року, близько 18.00 години, ОСОБА_7 знаходився в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де разом зі співмешканкою ОСОБА_8 та знайомим ОСОБА_9 вживали спиртні напої. В цей час ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вирішив піти до себе додому. З цією метою він вийшов у коридор квартири та став одягатися. В цей час ОСОБА_7 відчинив замок вхідної двері квартири та знаходився позаду ОСОБА_9 , чекаючи поки той вийде з квартири. ОСОБА_9 замешкався в коридорі, що розлютило ОСОБА_7 , який, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, тобто смерті іншої особи, хоча міг і повинен був їх передбачити, діючи із злочинною недбалістю, перебуваючи позаду ОСОБА_9 , штовхнув його з силою рукою в спину, від чого ОСОБА_9 пройшов по інерції вперед, спіткнувся через поріг вхідної двері, і впав, ударившись головою о східці.

В результаті злочинної недбалості ОСОБА_7 в цей день, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 помер. Причиною смерті ОСОБА_9 згідно з висновком експерта № 584-с/16 від 14.04.2016 року стала черепно-мозкова травма із наявністю синців на обличчі в навколо очних ділянках та крововиливу під м`які мозкові оболонки в лівій півкулі головного мозку базально.

Штовхнувши в спину потерпілого, ОСОБА_7 діяв необережно у вигляді злочинної недбалості, тобто він не передбачав, що в результаті цього ОСОБА_9 може померти, однак у силу сформованої обстановки (алкогольне сп`яніння потерпілого) повинен був і міг передбачити зазначені наслідки у вигляді смерті і діяти з більшою обережністю.

Крім того, 18.07.2016 року, близько 02.30 години, ОСОБА_7 , знаходячись на алеї, розташованій поблизу будинку № 48 по проспекту Ювілейному м. Харкова, будучи в стані алкогольного сп`яніння, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 . Після чого, ОСОБА_7 , маючи злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи умисно та з корисливим мотивом, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , який рухався назустріч, схватив рукою за футболку в районі грудної клітини та потребував надати йому грошові кошти в сумі 10 гривень. Отримавши відмову ОСОБА_5 в наданні грошей, ОСОБА_7 обшукав праву кишеню шортів ОСОБА_5 , звідкіля відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень та з метою утримання майна потерпілого відразу застосував до ОСОБА_5 насильство, що є небезпечним для його життя та здоров`я, а саме нанісши ОСОБА_5 удар кулаком в область лівої частини щелепи, чим спричинив останньому згідно з висновком експерта № 2842-с/16 від 13.09.2016 року травму нижньої щелепи у вигляді перелому в ділянці кута зліва, яка відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Після чого ОСОБА_5 з місця скоєння відносно нього кримінального правопорушення втік.

Таким чином, ОСОБА_7 із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, заволодів майном ОСОБА_5 , а саме грошовими коштами в сумі 600 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст. 119 КК України, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 187 КК України, та позов, пред`явлений потерпілим ОСОБА_5 на суму 20000 грн., не визнав та пояснив, що працював неофіційно штукатуром-шпатльовщиком, робив ремонти у квартирах. За два дні він заробив 400 гривень. З травня 2016 року перебував у запої, тому спав у кріслі, яке знаходиться між поверхами у будинку АДРЕСА_3 . Так, 17 липня 2016 року він прокинувся у під`їзді та зустрівся з ОСОБА_10 . Разом вони вживали спиртні напої до вечора - приблизно до 22 години. Одягнений він був у чорні шорти, білу футболку з рукавами, обутий у білі сланці. В той день зі знайомими він випив 1,5 л горілки. Вживали алкогольні напої за будинком АДРЕСА_4 . В той день алкоголь купував за гроші знайомих та друзів. Потім піднявся між 8 та 9 поверхами будинку АДРЕСА_3 , ліг у крісло та спав приблизно до 08 години ранку 18 липня 2016 року. Таким чином, розбійний напад на потерпілого він не скоював, оскільки о 02 годині 18 липня 2016 року він спав вдома. Вважає, що його обмовив дільничний інспектор, оскільки стосовно нього був застосований адміністративний нагляд, а обвинувачений його порушував.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, не визнав, вина обвинуваченого повністю доведена зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Показання обвинуваченого були перевірені під час судового слідства шляхом дослідження доказів у кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що в ніч з 17 на 18 липня 2016 року, приблизно о 2.30 годині, йшов з роботи у гуртожиток по вулиці Гвардійців Широнінців у напрямку проспекту Ювілейного в м. Харкові. Одягнутий він був у штани «бриджі». В одній кишені була зарплата за два дні 600 гривень 2 купюри по 200 гривень та 2 по 100 гривень, в другій кишені мобільний телефон. Навкруги нікого не було. Зліва знаходилися на відстані, приблизно 3 м, 4 торгові точки зі світлом, а збоку за 15-20 м гуртожиток. По алеї йому назустріч йшов чоловік. Чоловік був одягнутий у чорні шорти, чорну футболку без рукавів та чорні капці. Останній підійшов до потерпілого, був відчутний запах алкоголю, намагався потерпілому поставити підніжку та схватив його правою рукою за майку та спитав є гроші? Потерпілий відповів, що не має, а чоловік сказав, а якщо знайду. Потім поліз другою рукою до кишені штанів потерпілого. В одній кишені взяв 600 гривень. В лівій кишені потерпілий притримував телефон. Чоловік вдарив його рукою у щелепу, той відлетів назад. Потерпілий став бігти в бік магазину «Посад». Чоловік побіг за ним. По дорозі потерпілий скинув капці та перебіг дорогу. Він не розумів, що у нього зламана щелепа. Він забіг у магазин «Посад», розповів, що сталося та касир викликала йому «швидку допомогу». Машиною «швидкої допомоги» його привезли до лікарні, але не госпіталізували.

Наступного дня потерпілий взяв свій паспорт та поїхав сам до лікарні, де йому надали медичну допомогу. У дільничного інспектора ОСОБА_7 потерпілий не бачив. На впізнанні у відділі поліції йому пред`явили четверо чоловіків і серед них він впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , як людину, яка скоїла на нього напад. Під час нападу на обличчі останнього була щетина, плішивість на голові. Також він впізнав обвинуваченого за інтонацією голосу. Просив стягнути з обвинуваченого на його користь 20000 грн., витрачених на лікування.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що раніше не був знайомий ні з потерпілим, ні з обвинуваченим. Влітку, точну дату не пам`ятає, працював охоронцем в магазині «Посад» в м. Харкові, який знаходиться приблизно в 50 м від проїжджої частини. Вночі він вийшов на крильце магазину курити та побачив, що до магазина біжить чоловік без капців та тримається за щелепу. Чоловік підійшов, на щелепі у нього була пухлина та він розповів, що у нього забрали гроші та вдарили у щелепу. Цим чоловіком виявився ОСОБА_5 . Одягнутий він був нібито у штани та сорочку. Свідок викликав «швидку допомогу», яка забрала потерпілого та поїхала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що раніше займався приватним підвозом. Одного разу після 12 години 01 години ночі знаходився в автомобілі «Деу-Сенс» на вулиці Гвардійців Широнінців в м. Харкові та побачив, що двоє хлопців перебігали дорогу по проспекту 50 років ВЛКСМ. Оскільки було темно, чоловіків він не розгледів та не бачив, чи були вони взуті.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що мешкає в квартирі АДРЕСА_5 . ОСОБА_14 є її сином. В 2013 році після звільнення з місць позбавлення волі, він працював, потім кинув роботу та став вживати спиртні напої. В кінці травня 2016 року свідок випроводила сина з квартири, оскільки він сильно зловживав алкогольними напоями. Іноді він взагалі не приходив, оскільки сильно «пив». Події, які відбувалися 17 липня 2016 року вона не пам`ятає, оскільки перенесла інсульт.

Листом Комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна лікарня центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 04.08.2016 р. № 29/4418, згідно з яким хворий ОСОБА_5 поступив до КЗОЗ «ЦМД і МК» 18.07.16 з діагнозом «Травматичний перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового паростку з лівого боку», діагноз підтверджений клінічно та рентгенологічно. Була проведена маніпуляція «Двощелепне шинування» та медикаментозне лікування. Виписаний 20.07.16, надані рекомендації.

Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 , який знаходився у стаціонарі з 18.07.16 по 20.07.16 з діагнозом: травматичний перелом нижньої щелепи в ділянці суглобового відростку з лівого боку.

Висновком судово-медичної експертизи № 2842-С/16, яка почата 07.09.2016 року та закінчена 13.09.2016 року, згідно з яким у ОСОБА_5 мала місце травма нижньої щелепи у вигляді перелому в ділянці кута зліва. Дана травма виникла в результаті, як мінімум однократної ударної дії тупого твердого предмета(ів) і могла бути отримана в строк вказаний в постанові та в медичній документації. Вирішення питання про «самопричинения» тілесних ушкоджень, не входить до компетенції судово-медичного експерта. За ступенем тяжкості травма нижньої щелепи у вигляді перелому в ділянці кута зліва не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів (21 дня), і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості (згідно п.п. 2.2.1.а, б, в і 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.95 р. № 6.

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 22.07.2016 року, в якому зафіксований факт, що потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених чотирьох осіб за сукупністю рис обличчя, зовнішньому вигляду впізнав особу, яка 18.07.2016 р., біля 02.30 годин, на алеї по пр. Ювілейному м. Харкова, біля будинку № 48 спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа грошима у сумі 600 гривень, під № 1 (перший зліва), яким виявився ОСОБА_7 .

Протоколом одночасного допиту осіб від 26.07.2016 року, проведений між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_7 , в ході якого потерпілий послідовно розповів про обставини нападу на нього 18 липня 2016 року, біля 02 годин 30 хвилин, та вказав на ОСОБА_7 , як на особу, яка вчинила на нього напад та забрала 600 гривень.

Суд, аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 187 КК України, доведеною повністю.

Суд не бере до уваги суперечливі пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 і вважає їх такими, що дані з метою уникнення від відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, та спростовуються дослідженими судом доказами.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікуються як кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 119 КК України, тобто вбивство через необережність; ч.2 ст. 187 КК України, тобто
напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.
При призначенні покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, наслідки, які настали від їх скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєних правопорушень, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, передбачене ч.1 ст. 119 КК України, згідно з ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, передбачене ч.2 ст. 187 КК України, згідно з ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, має постійне місце мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, передбаченою ст. 67 КК України, є вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступень тяжкості скоєних обвинуваченим ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, данні про його особистість, та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 неможливо без ізоляції від суспільства, а тому призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі відповідно в межах, передбачених санкціями статей, за якими він засуджується, з застосуванням додаткової міри покарання у вигляді конфіскації 1/2 частини майна, що належить йому на праві власності, передбаченої ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Попереднє знаходження під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому в ході досудового розслідування у вигляді тримання під вартою, суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.

Речових доказів не має.

В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого на відшкодування 20000 грн., витрачених на лікування, суд відмовляє за недоведеністю позивачем своїх позовних вимог.

В ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_15 заявила цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на відшкодування витрат на поховання сина ОСОБА_9 15000 грн. Однак направила суду заяву, що претензій ні матеріального, ні морального характеру ні до кого не має, від цивільного позову відмовляється.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду. Роз`яснити потерпілим право на звернення з позовними вимогами до ОСОБА_7 на загальних підставах в порядку цивільного судочинства.

Судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 119, ч.2 ст. 187 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 119 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією 1/2 частини майна, що належить йому на праві власності.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що належить йому на праві власності.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27.

Строк обчислення покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 28 липня 2016 року.

Відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання знаходження

ОСОБА_7 під вартою з 28 липня 2016 року по 18 квітня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_15 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_15 , ОСОБА_5 їх право на звернення до суду з позовними вимогами до ОСОБА_7 на загальних підставах в порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Прокурору, засудженому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1