У Х В А Л А
18.01.2017 Справа №607/13046/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
під час підготовчого судового засідання у залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002768 від 11 серпня 2016 року, щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

прокурор клопоче про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ще на 60 днів, з мотивів збереження ризиків, на підставі яких щодо нього було застосовано такий запобіжний захід.
Захисник, заперечивши проти клопотання прокурора, просить змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт у нічний час, мотивуючи це тим, що у ОСОБА_3 незадовільний стан здоров`я, йому необхідне лікування, котре в умовах тримання під вартою він не отримує. Вказаний запобіжний захід дасть його підзахисному можливість працювати, заробляти кошти, лікуватись та допомагати матері, котра також хворіє. Окрім цього зазначає, що ризики, встановлені при обранні його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою зникли досудове розслідування завершилось, а тому обвинувачений позбавлений можливості знищити докази, впливати на свідків та потерпілих.
Обвинувачений просить змінити йому запобіжний захід на домашній арешт в нічний час, оскільки він усвідомив свої помилки, визнає вину, хворіє, бажає працювати та допомагати матері.
Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали з цього питання, приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до шістдесяти днів, оскільки даний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються останньому, його особі, позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухилятись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Інший, більш м`який, вид запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам, вказаним вище і передбаченим ст. 177 КПК України, а тому у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

При цьому суд звертає увагу на те, що стосовно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні 29 вересня 2016 року уже обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту. В період дії цього запобіжного заходу ОСОБА_3 інкримінується вчинення одного із кримінальних правопорушень, а саме, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. 07 листопада 2016 року даний запобіжний захід був змінений на тримання під вартою.

Щодо стану здоров`я ОСОБА_3 суд вважає за необхідне зазначити таке:
на виконання ухвали суду 09 грудня 2016 року до суду надійшли довідки про стан здоров`я ОСОБА_3 № 11/3965 від 19 грудня 2016 року та № 11/12 від 03 січня 2017 року.
Їх зміст зводиться до того, що хоча ОСОБА_3 і встановлено діагноз: «Хронічний вірусний гепатит С, мінімальна активність; хронічний гастродуоденіт фаза нестійкої ремісії; дисметаболітична кардіоміопатія», однак проводити його лікування медичними препаратами /езолонг, еслідин та кардіоаритмічний сироп/, які призначені лікарем-гастроентерологом та лікарем кардіологом, в умовах установи виконання покарань неможливо, по причині неможливості закупити дані медичні препарати, згідно вимог нормативної бази, а саме переліку медичних препаратів дозволених до бюджетної закупівлі. Тому йому запропоновано пройти рекомендований курс лікування за рахунок придбання призначених медичних препаратів його родичами, згідно п. 2,5 Наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10 лютого 2012 року «Про порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту». По отриманні даних препаратів згідно рекомендованого курсу лікування йому буде призначено відповідне лікування та дієтичне харчування. Також вказано, що на даний час медичних препаратів від родичів ув`язненого у адресу Чортківської УВП не поступало, і ОСОБА_3 призначеного курсу амбулаторного лікування лікарем-гастроентерологом та лікарем кардіологом не отримує. Згідно висновку комісії ОСОБА_3 може утримуватись в умовах СІЗО та УВП.

З огляду на викладене та з метою забезпечення права обвинуваченого на медичну допомогу і отримання рекомендованого лікування, судом прийнято рішення про направлення його в гастроентерологічне відділенні Тернопільської міської комунальної лікарні № 2 для огляду, де він попередньо проходив лікування та є медична документація. При цьому лікарям даного закладу слід увагу звернути на можливість призначення ОСОБА_3 наявних в установі виконання покарань медичних препаратів, що за своїми властивостями є аналогічними до тих, які уже були раніше йому визначені /езолонг, еслідин та кардіоаритмічний сироп/, однак відсутні в органах пенітенціарної системи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 314, 315, 392 КПК України, суд, -
постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2017 року.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуюча суддяОСОБА_1