Справа № 404/7094/16-к
Номер провадження 1-кс/404/27/17
Слідчий за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про надання тимчасового доступу з правом вилучення реєстраційної справи ПрАТ «Весна», матеріали якої перебувають у володінні іншого слідчого СУ ГУ НП в Кіровоградській області, з метою їх вилучення, для проведення почеркознавчої експертизи.
Клопотання задоволенню не підлягає, з наступних підстав:
В додатках до клопотання відсутня постанова слідчого про призначення почеркознавчої експертизи, тобто не існує законних підстав для такого заходу забезпечення, як тимчасовий доступ до реєстраційної справи.
Самостійна підстава – відсутність посилань на службову особу, якій необхідно доручити проведення тимчасового доступу до документів.
Тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку) ч. 1 ст. 159 КПК України.
Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
За правилами п. 19 ч. 1 ст. 7 КПК України, слідий суддя зобов»язаний прийняти судове рішення керуючись принципами диспозитивності, змагальності, на підставі наявних у матеріалах клопотання доказів. Клопотання вирішується в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів, з дотриманням принципів публічності та безпосередності дослідження доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим. У необхідних випадках слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв'язку з участю в ньому, про їх обов'язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.
У свою чергу, матеріали клопотання, не містять дозволу слідчих/прокурорів про можливість розголошення даних іншого досудового розслідування, що встановлені в сторонньому кримінальному провадженні. Таке порушення є недопустимим.
Частиною п’ятою ст. 38 КПК України, визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов'язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Таким чином беззаперечним порушенням принципів самостійності слідчих, необхідно визнати, зокрема, витребування документів з іншого, не завершеного кримінального провадження, або спроби розкриття таємниці досудового розслідування,шляхом витребовування чи вилучення інформації з проваджень, розгляд яких не завершений, а також отримання матеріалів справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо). Вилучення матеріалів кримінального провадження, які перебувають у провадженні будь якого органу досудового розслідування не ґрунтується на чіткому розумінні чинного кримінального процесуального Закону та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого провадження.
При цьому не долучено доказів винятковості чи неможливості в інший процесуальний спосіб забезпечити завдання в обох кримінальних провадженнях:
Згідно ч. 1 ст. 217 КПК україни, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об'єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами). Частина п’ята Цієї статті передбачає, що рішення про об'єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором, але цю процесуальну можливість прокурор з слідчим не реалізували.
У кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення; 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом'якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. ( ч. 1 ст. 91 КПК України ).
Крім іншого, ініціатор клопотання не надав відмови експерта про неможливість проводити спеціальні дослідження за місцем зберігання самих документів.
Слідчий чітко не зазначив назв документів, що яких планується тимчасовий доступ.
Не довів виключності обставин, для їх вилучення.
Кожна, окремо зазначена підстава, є істотним недоліком, що унеможливлює задоволення вимог слідчого про надання дозволу на тимчасовий доступ до іншого незавершеного кримінального провадження.
Керуючись ст. 159 КПК України,
У задоволенні вимог слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області про надання тимчасового доступу з правом вилучення реєстраційної справи ПрАТ «Весна», матеріали якої перебувають у володінні СУ ГУ НП в Кіровоградській області, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. (ч. 3 ст. 309 КПК України).
м.Кіровограда Є. В. Завгородній