Справа № 368/641/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/815/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 25.07.2017

УХВАЛА
Іменем України
25 липня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

представника Кагарлицької виправної колонії № 115 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з Кагарлицькою виправною колонією №115 матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 06 червня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання начальника КВК №115 про звільнення від подальшого відбуття покарання умовно - достроково засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Славутич, Київської області, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:
18 травня 2017 року начальник Кагарлицької виправної колонії № 115 Київської області звернувся до суду із поданням про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно достроково.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 06 червня 2017 року відмовлено у задоволенні вказаного подання, мотивуючи рішення тим, що на момент розгляду судом питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, засудженим не вчинялись дії по відшкодуванню шкоди потерпілим від злочину, що слідувало з пояснень в судовому засіданні.
Не погоджуючись із таким рішенням, засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області та ухвалити нову, якою задовольнити подання та застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
В обґрунтування вимог зазначив, що станом на 05.05.2017 він відбув ? частини основного покарання. Згідно характеристики, наданої КВК №115, засуджений за час відбування покарання сумлінно ставився до праці, приймав активну участь у громадському житті, має декілька заохочень, регулярно відвідує заходи виховної спрямованості, реагує на них правильно, маєв одне стягнення, яке знято, а також, відповідно до ч.4 ст.111 КВК України мав короткостроковий виїзд за межі колонії строком на 14 діб.
Крім того, засуджений звертає увагу, що будучи на свободі після скоєння злочину, він відшкодовував завдані збитки, а під час відбування покарання не отримував виконавчих листів.
На думку засудженого, існують всі правові підстави для звільнення його умовно - достроково через те, що він відбув необхідний строк покарання, довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, крім того, начальство колонії надало більш повну та об`єктивну характеристику, відповідно до якої він характеризується позитивно.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого в підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку представника Кагарлицької виправної колонії, який підтримав вимоги апеляційної скарги засудженого, та думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про можливість її задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відмовляючи в задоволенні спільного подання начальника Кагарлицької виправної колонії № 115 та голови спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації про звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що передчасно робити висновки про доведення виправлення засудженого, в тому числі і сумлінною поведінкою, оскільки 20.10.2016 було знято стягнення від 08.09.2016, а також засудженим не вчинялись дії по відшкодуванню шкоди потерпілим.
Не погоджуючись із таким рішенням колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи не містять відомостей, що вказують на виконання або не виконання засудженим дій по відшкодуванню шкоди, потерпілим, а тому неможливо робити належні висновки за відсутністю вказаних доказів.

Крім того, умовою застосування до засудженого положення ст. 81 КК України є те, що відбуваючи покарання у виді позбавлення волі, він фактично відбув не менше половини строку покарання, призначеного судом за необережний тяжкий злочин, а також сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_7 , засуджений Славутицьким міським судом Київської області від 17 травня 2015 року за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. Початок строку покарання 05 листопада 2015 року, кінець строку покарання 05 листопада 2018 року, ? строку покарання 05 травня 2017 року. Тобто, на час звернення начальника колонії до суду із поданням, ОСОБА_7 відбув половину строку покарання за вчинення необережного тяжкого злочину.

Також, з матеріалів подання убачається, що по прибуттю у колонію №115 працевлаштований різноробочим на виробництві установи, до праці відноситься добре, роботу виконує добросовісно, за час відбуття покарання характеризується позитивно, регулярно відвідує заходи виховної спрямованості, реагує на них правильно. За цей час мав два заохочування за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, мав одне дисциплінарне стягнення, зняте у встановленому законом порядку, а саме, попередження за виявлену флеш-карту. В даний час засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі не конфліктний, виказує позитивні плани на майбутнє. Крім того, пройшов курс підготовки до звільнення, на профілактичному обліку не перебуває. Згідно висновку начальника колонії, заслуговує на умовно дострокове звільнення відповідно до вимог ст.81 КК України.

Крім того, під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що 22 червня 2017 року засуджений ОСОБА_7 отримав ще одне заохочення у виді подяки за добросовісне відношення до праці.

Вищевказані обставини, на переконання колегії суддів, дають всі підстави вважати, що ОСОБА_7 , який відбув половину строку покарання, призначеного судом, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За таких обставин колегії суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не може бути визнана законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки викладені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам провадження як такі, що не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що є підставою для скасування ухвали та ухвалення нової про задоволення подання.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого задовольнити, а ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 06 червня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні подання про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання засудженого ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Кагарлицької виправної колонії №115 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 - задовольнити, звільнивши ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 17 червня 2015 року Славутицьким міським судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом на три роки, від відбування основного покарання умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 11 днів.

Головуючий:

Судді: