У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2017 Справа №607/1492/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернополя, українець, громадянин України, освіта середня, не одруженого, зареєстрований в АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий:

- 30.05.2008р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 2000 гривень;

- 11.02.2011р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 296 та ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 3000 гривень із подальшим переглядом вироку 22.08.2011р. та заміною покарання на 240 годин громадських робіт, знятий з обліку в кримінально-виконавчій інспекції 02.02.2012 року у зв`язку з відбуттям покарання

- 03.06.2013р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки. На основі ст. 75 КК України від 2001 року звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки. 22.08.2014 року на основі ст. 1 ЗУ «Про амністію» звільнений від покарання.

- 01.12.2015р. Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296 КК України до покарання у вигляді розбавлення волі на строк 4 роки. На основі ст. 75 КК України від 2001 року звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки.

- 24.05.2016 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 180 год., громадських робіт. На основі ст. 70 ч. 4 КК України призначено остаточне покарання за вироком 01.12.2015 року за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України до покарання у вигляді іспитового строку 2 роки, які виконувати самостійно,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000349 від 03.02.2017р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 296, ч. 4 ст. 296 КК України, звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою підозрюваному ОСОБА_5 терміном на один місяць.

Наведене клопотання мотивується тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 03 лютого 2017 року, близько 03 год., 00 хв., у раніше судимого за вчинення хуліганства ОСОБА_5 , який разом із ОСОБА_6 , перебували в громадському місці у дворі будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганства відносно ОСОБА_7 , поєднаного із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, 03 лютого 2017 року, близько 03 год., 00 хв., перебуваючи в громадському місці у дворі будинку АДРЕСА_3 , раніше судимий за вчинення хуліганства ОСОБА_5 , діючи спільно із ОСОБА_6 , помітили як у двір вказаного будинку заїжджає автомобіль марки «HONDA CIVIK COUPE» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 . Підбігши до вищевказаного автомобіля ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 , маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, підбігли до даного автомобіля та безпричинно з особливою зухвалістю розпочали наносити удари руками та ногами по лобовому склу та кузову вказаного автомобіля, під час яких ОСОБА_5 , тримаючи в руці заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет схожий на ніж пошкодив чотири шини вищевказаного автомобіля, таким чим знерухомив його. Після чого ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 продовжили безпричинно з особливою зухвалістю наносити удари руками та ногами по лобовому склу та кузову вказаного автомобіля, внаслідок чого пошкодили автомобіль, чим заподіяли ОСОБА_7 , матеріальні збитки на суму 22 812,68 гривень. В подальшому ОСОБА_5 , відчинивши двері автомобіля марки «HONDA CIVIK COUPE» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого був ОСОБА_7 , тримаючи в руці заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет схожий на ніж почав наносити ним удари по потерпілому ОСОБА_7 , в тому числі завдаючи удари кулаками рук та ніг в обличчя та по тілу ОСОБА_7 внаслідок чого заподіяв останньому по одній рані на тильних поверхнях правої та лівої кистей, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а також садна на чолі, синець верхньої та синець нижньої повік лівого ока, що поширюється на виличну ділянку, де на його тлі садна, а також синець повік правого ока із садном на його тлі на нижній повіці, синець і садна носа, садно лівої щічної ділянки та синці і садна шиї, які за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_5 , було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання усталених в суспільстві правил поведінки, а також заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 , наданих йому Конституцією України правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність, та до життя і здоров`я особи.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, особою, вчинене групою осіб, особою раніше судимою за хуліганство,

Крім цього встановлено, що 03 лютого 2017 року, близько 03 год.,10 хв., у ОСОБА_5 , який разом із ОСОБА_6 перебували в громадському місці у дворі будинку АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, 03 лютого 2017 року близько 03 год., 10 хв., ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою із ОСОБА_6 , в ході продовження нанесення ударів потерпілому ОСОБА_7 , дав вказівку ОСОБА_6 зірвати із шиї потерпілого ОСОБА_7 , золотий ланцюжок. Після чого ОСОБА_6 , виконуючи вказівку ОСОБА_5 , однією рукою, шляхом ривка, зірвав золотий ланцюжок вагою 70 грам проби №585, із шиї ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_7 , матеріальну шкоду у розмірі 66 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

В ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст.186 КК України.

03 лютого 2017 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000349, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000350, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000351 об`єднано в одне провадження та присвоєно №0000349.

04 лютого 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене групою осіб, особою, раніше судимою за хуліганство, та грабежу, тобто відкрите викрадення чужого майна, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

У клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 03 лютого 2017 року 03 год., 00 хв., саме ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 , перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , з хуліганських спонукань пошкодили його автомобіль марки «Honda» моделі «Civik» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 та спричинили йому тілесні ушкодження. Зокрема потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що саме за вказівкою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , застосовуючи фізичне насильство зірвав із його шиї золотий ланцюжок;

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка повністю підтвердила покази потерпілого ОСОБА_7 ;

- оглядом місця події, в ході якого зафіксовано пошкоджений автомобіль марки «Honda» моделі «Civik» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , виявлено викрадений планшет марки «Apple», вилучені сліди речовини темно бурого кольору сході на кров;

- вилученим із лінії «102» аудіо записом під час огляду якого зафіксовано звернення потерпілої ОСОБА_8 до поліції за допомогою;

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 03.02.2017 року, згідно якого останнього було затримано працівниками патрульної поліції згідно орієнтування за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 186 КК України.

04 лютого 2017 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується до 00 хв. 00 год. 01.04.2017 року.

Постановою керівника Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 28.03.2017р. строк досудового розслідування кримінального провадження №0000349 продовжено до 28 квітня 2017 року.

Слідчий у клопотанні вказує та підтримується в судовому засіданні прокурором, що на даний час досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не завершено з об`єктивних причин, а саме не виконано вимоги ст. 290 Кримінального процесуального кодексу України, щодо повідомлення сторонам про завершення досудове розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

З урахуванням зазначених обставин прокурор підтримує про необхідність у продовжені строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, оскільки заявлені раніше ризики, що стали підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу на даний час не зменшились та продовжують існувати, на даний час нових обставин, які б свідчили про зникнення або зменшення ризиків, які слугували підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та просить його задовольнити, підозрюваного, який заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, з посиланням на недоведеність прокурором продовження існування ризиків, для уникнення яких застосовувався запобіжний захід, а також просить врахувати його сімейний стан, приходжу до висновку, що клопотання слідчого ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 необхідно задовольнити, виходячи з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Так, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він не одружений, має місце реєстрації та постійне місце проживання, не працюючий, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, судимість за які не знята та непогашення у встановленому законом порядку. На даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів із застосуванням насильства і предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, які вчиненні ОСОБА_5 під час перебування на іспитованому строку, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки підозрюваного, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і при обставинах вчинення злочину про підвищену його суспільну небезпеку як особи, яка може вчинити інші кримінальне правопорушення.

Приймаючи до уваги вищенаведене, а також те, що строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 01 квітня 2017 року, але у кримінальному проваджені необхідно ще провести значний обсяг слідчих дій та те, що у разі не продовження строку тримання підозрюваного під вартою, підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, підстав для зміни застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено, а тому клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу є підставне і обґрунтоване.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 00 год. 00 хв. 27 квітня 2017 року.

Встановити строк дії ухвали до 00 год. 00 хв. 27 квітня 2017 року.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Слідчий суддя
Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_1