АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №614/666/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2552/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.121 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого ОСОБА_2 ,

- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

- при секретарі ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- потерпілої ОСОБА_7 ,

- представника потерпілої ОСОБА_8 ,

- захисника ОСОБА_9 ,

- обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Харкова кримінальне провадження №11кп/790/2552/16 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Борівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнено з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 10 962,73грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 300 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Як встановив суд, близько 21 год. 30 хв. 23.05.2016 р. за місцем мешкання: АДРЕСА_2 ОСОБА_10 під час сварки, яка виникла в ході спільного вживання спиртних напоїв, діючи з прямим умислом спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, став навмисно наносити удари руками по різних частинах тіла своїй співмешканці ОСОБА_11 , спричинивши їй легкі тілесні ушкодження. Під час вказаної сварки, в той момент, коли ОСОБА_11 сиділа на підлозі, обвинувачений виконуючи свій злочинний намір спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 наніс їй два удари ногою в область черевної порожнини, спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, що супроводжувалася розривами великого сальника і двох розривів прикореневої брижі тонкої кишки, що викликало внутрішньочеревну кровотечу та гостру крововтрату, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_11 .
В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону України. Зазначив, що він не спричиняв ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, а вона їх отримала самостійно в результаті неодноразових падінь; його винуватість не доведено; до нього застосовувалися недозволені методи досудового розслідування; показання свідків не відповідають дійсності. Вважає необґрунтованим рішення суду про залишення без задоволення його клопотання про допит експертів з приводу судово-медичних експертиз та визнання доведеним знаходження його в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня експертиза з цього приводу. Указав, що цивільний позов потерпілої в частині стягнення моральної шкоди в сумі 300 000 грн. та 5 000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу є необґрунтованим. Просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_9 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчинені ним кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин та кваліфікація його дій за ч.2 ст.121 КК України ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і належним чином досліджених у судовому засіданні доказах та є правильною.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та недоведеність його винуватості, не містять у собі необхідних та достатніх підстав для скасування вироку і спростовуються сукупністю доказів.

Потерпіла ОСОБА_7 , у судовому засіданні показала, що обвинувачений завжди агресивно ставився до неї, її близьких, у тому числі її матері ОСОБА_11 , яка неодноразово їй скаржилася на поведінку ОСОБА_12 . Три роки тому ОСОБА_11 потрапила до лікарні в зв`язку зі спричиненням обвинуваченим їй тілесних ушкоджень у вигляді перелому руки. Під час проживання її матері з обвинуваченим в м. Харкові сусіди неодноразово скаржилися на їхню поведінку та викликали працівників поліції.
Свідок ОСОБА_13 підтвердив, що ОСОБА_11 три роки тому потрапила до лікарні у результаті спричинення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень.
Свідок ОСОБА_14 показав, що він, як сусід, неодноразово був очевидцем сварок між обвинуваченим та ОСОБА_11 останніх.
Допитана у якості свідка сусідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_15 підтвердила факт неодноразових сварок між обвинуваченим та потерпілою, наявність у останньої синців, виникнення яких остання пояснювала сваркою з чоловіком ОСОБА_10 . В день вчинення злочину також чула сварку, після чого обвинувачений, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, покликав її та її чоловіка до свого будинку, де вони виявили труп ОСОБА_11 та викликали працівників поліції і швидкої невідкладної медичної допомоги.
Показання потерпілої та вищевказаних свідків істотних суперечностей не містять, узгоджуються між собою та з іншими доказами, у зв`язку з чим підстави сумніватися у їх об`єктивності та правдивості - відсутні.

Тому твердження скарги обвинуваченого про невідповідність показань свідків фактичним обставинам кримінального провадження, безпідставні.

Безпідставними також є доводи скарги обвинуваченого про ненадання йому можливості поставити у судовому засіданні запитання потерпілій.

Матеріалами провадження підтверджено, що таку можливість суд надав ОСОБА_12 , однак останній скористатися нею не побажав.

Згідно даним протоколу огляду місця події від 24.05.2016 року в домоволодінні по АДРЕСА_2 було виявлено труп ОСОБА_11 з ознаками насильницької смерті.
Із висновку судово-медичної експертизи №1350-И/16 від 12.07.2016 року слідує, що на вилучених 24.05.2016 року у ОСОБА_10 капцях виявлена кров людини, походження якої від ОСОБА_11 не виключається.
За висновками судово- медичного експерта №218-Із/16 від 24.05.2016 року, які встановили у ОСОБА_11 зазначені вище тілесні ушкодження, у тому числі, що спричинили настання смерті потерпілої, ці ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, мають прижиттєвий характер, утворилися від багаторазової дії тупих твердих предметів та не могли виникнути при багато чи однократному падінні на поверхню чи предмети.
Зазначеними доказами спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого на його непричетність до нанесення тяжких тілесних ушкоджень потрепілій та його версію про можливість утворення цих ушкоджень, внаслідок самостійного неодноразового падіння ОСОБА_11 .
Висновки судово-медичних експертиз є повними, обґрунтованими, об`єктивними, містять відповіді на всі поставлені запитання, узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами, а тому відмова суду у задоволенні клопотання обвинуваченого про допит експертів у судовому засіданні, у даному випадку не є неповнотою судового розгляду, як про це зазначено в скарзі обвинуваченого, та не тягне за собою зміну чи скасування судового рішення.

Із даних протоколу слідчого експерименту слідує, що в ході цієї слідчої дії ОСОБА_12 , за участю свого захисника, понятих, судово-медичного експерта, статиста, із виходом на місце злочину, в умовах, що виключали будь-який вплив на нього, добровільно, самостійно показав і детально відтворив обставини вчиненого ним злочину, у тому числі механізм нанесення ним потерпілій ударів та їх локалізацію. При цьому ніяких заяв чи зауважень з приводу тиску з боку працівників міліції на ОСОБА_12 від учасників слідчого експерименту, у тому числі від підозрюваного, не надійшло про що вищевказані особи власноручно, письмово засвідчили в протоколі.

Свідок ОСОБА_16 , яка виконувала роль статиста, свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які були понятими при проведенні слідчого експерименту, підтвердили, що на обвинуваченого ніхто не тиску не здійснював, він вільно, самостійно пояснював та показував куди і як наносив удари ОСОБА_11 .
Із висновку судово-медичного експерта №402-Із/16 від 11.08.2016 року вбачається, що виявлені у ОСОБА_11 тілесні ушкодження могли виникнути в умовах, на які вказував ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту.
Наведені в протоколі слідчого експерименту дані щодо характеру та локалізації спричинених ОСОБА_19 тілесних ушкоджень, узгоджуються з даними вищевказаних судово-медичних експертиз і свідчать про те, що ці обставини могли бути відомі лише особі, яка безпосередньо вчинила це кримінальне правопорушення і у свою чергу спростовують доводи скарги про непричетність ОСОБА_12 до спричинення тілесних ушкоджень потерпілій.

Цими ж та іншими, наведеними вище доказами, підтверджується винуватість ОСОБА_12 у спричиненні ним потерпілій тяжких тілесних ушкоджень що спричинили смерть останньої.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про застосування до нього на досудовому слідстві працівниками правоохоронних органів фізичного і психічного насильства, у результаті чого він нібито обмовив себе у злочині, безпідставні.

За заявою ОСОБА_12 проведено прокурорську перевірку, в ході якої викладені обвинуваченим факти не знайшли свого підтвердження, а тому підстав для вжиття заходів прокурорського реагування щодо працівників правоохоронних органів не вбачається у зв`язку з відсутністю в їх діях ознак кримінального правопорушення (т.1 а.с.106).

До того ж суд не посилався у вироку на показання ОСОБА_12 , наданими слідчому, та не обґрунтовував ними своє судове рішення.

Доводи обвинуваченого про знаходження ним на час вчинення злочину у тверезому стані спростовуються показаннями свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, сукупністю вищенаведених та інших доказів, на які є посилання у вироку, і які узгоджуються між собою та не викликають сумніву в їх об`єктивності, спростовуються доводи апеляційної скарги обвинуваченого про непричетність ОСОБА_12 до вищевказаного кримінального правопорушення, за яке його засуджено.

Належним чином дослідивши і оцінивши зібрані у провадженні докази, у їх сукупності, які безумовно викривають ОСОБА_10 у вчиненому, суд дійшов обґрунтованого висновку про вчинення обвинуваченим цього кримінального правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.121 КК України.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в скарзі обвинуваченого, підстав не має.

Яких-небудь даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів розслідування або суду, не встановлено.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для скасування вироку, також не встановлено.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_10 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не має судимості, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Доводи обвинуваченого щодо необґрунтованості стягнення з нього на користь потерпілої моральної шкоди в сумі 300 000грн. та 5000 грн. - витрат на правову допомогу, є необґрунтованими.

Розмір грошових стягнень на відшкодування моральної шкоди у сумі по 300 000 грн. потерпілій судом визначено відповідно з вимогами ст.ст.23, 1167, 1168 ЦК України, виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, з урахуванням вищевказаних обставин, за яких сталася смерть ОСОБА_11 , глибини та тривалості моральних страждань і переживань, які перенесла потерпіла у зв`язку з втратою близької їй людини, а також виходячи з стану здоров`я потерпілої, істотності вимушених змін в її життєвих стосунках.

Відповідно до ч.1 ст.124 КПК України суд обґрунтовано стягнув з обвинуваченого на користь потерпілої 5000 грн. - витрати на правову допомогу, оскільки їх розмір підтверджено відповідним розрахунковим чеком (т.1 а.с.56).
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Борівського районного суду Харківської області від 15 вересня 2016 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим,- у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: