АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ» в особі директора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року про задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про призначення позапланової документальної перевірки,

за участю учасників кримінального провадження:
представника ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ» ОСОБА_7 ,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 27 січня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про призначення позапланової документальної перевірки та надано дозвіл на проведення у кримінальному провадженні №0003851 позапланової документальної перевірки, з питань дотримання вимог податкового законодавства ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ» (ЄРДПОУ 36240675) за період з 01 січня 2013 року по 29 грудня 2016 року, проведення якої доручено Головному управлінню Державної фіскальної служби в м. Києві.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року та винести нову ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про призначення позапланової документальної перевірки ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ».

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам КПК України, заслухавши пояснення представника ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ» ОСОБА_7 , який вважав, що необхідно відкрити апеляційне провадження, колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою, виходячи з наступного

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Частиною 3 ст. 307 КПК України регламентовано, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Також в апеляційному порядку, відповідно до ч. 6 ст. 304 КПК України, може бути оскаржена ухвала слідчого судді про повернення скарги або відмову у відкритті провадження.

Зазначені положення передбачені й ч. 2 ст. 309 КПК України.

Крім того, частиною першою ст. 309 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про:

1) відмову у наданні дозволу на затримання;

2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні;

3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні;

4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні;

5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні;

6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні;

7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні;

8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні;

9) арешт майна або відмову у ньому;

10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність;

11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначений перелік ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Ухвала слідчого судді про надання дозволу про проведення документальної позапланової перевірки не може бути предметом апеляційного перегляду, оскільки не входить до переліку, передбаченому ч. ч. 1, 2 ст. 309 КПК України, а згідно з ч. 3 цієї статті заперечення проти такого рішення можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Посилання директора ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ» ОСОБА_5 на те, що зазначеною ухвалою порушені права ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ», а тому вони мають право на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, директором ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ» ОСОБА_5 не наведено будь-яких обґрунтувань з приводу того, яке саме право порушено ухвалою слідчого судді, яка оскаржується.
Крім того, пунктом 8 ст. 129 Конституції України передбачено забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Проте, стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, але не перелік рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Такий перелік закріплений у Кримінальному процесуальному кодексі.
Як вбачається з Постанови Верховного суду м. Києва від 3 березня 2016 року, поняття «забезпечення права» за своїм змістом є більш широким поняттям, ніж поняття «право», яке використовується у главі 31 КПК, бо воно передбачає, крім самого «права», ще й гарантований державою механізм його реалізації. Забезпечення права на апеляційне і касаційне оскарження включає як можливість оскарження судового рішення, так і обов`язок суду прийняти та розглянути подану апеляцію чи касацію.

Конституція України, яка має найвищу юридичну силу, гарантує реалізацію права на оскарження у більш широкому розумінні, ніж у главі 31 КПК, кореспондується із положеннями статті 24 КПК й розширює коло учасників судового процесу, яким забезпечується конституційне право на оскарження судових рішень.
Офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею 64 Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1, 2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11 рп/2012).
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Воно гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом (пункт 8 частини третьої статті 129) (пункт 3.2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11 рп/2012).
Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).
Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.
З наведених підстав не можна погодитись з доводами апелянта про те, що ухвала слідчого судді, на яку подана апеляційна скарга, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, колегія суддів відмовляє у відкритті провадження.

З огляду на викладене, враховуючи, що КПК України не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на проведення документальної позапланової, у апеляційного суду відсутні підстави для розгляду в апеляційному порядку апеляційної скарги ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ» в особі директора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою.

Керуючись ст. ст. 376, 399 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ТОВ «УПІ МАГІСТРАЛЬ» в особі директора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 січня 2017 року про задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про призначення позапланової документальної перевірки.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяці з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/3254/2017 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_8
Доповідач: ОСОБА_1