МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2012 р. Справа № 1016/1058/12

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Тандира О.В.,

при секретарі Лизі Л.М.,

за участю прокурора Малашич Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області справу, за якою обвинувачується

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 - Хмельницький Київської обл., українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, працює на фактичних заробітках, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, раніше судимий 19.05.2005 року Макарівським районним судом Київської області, за ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13.07.2005 року за ст.185 ч. 3, ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого по відуттю покарання 26.10.2006 року,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, будучи раніше засудженим 19.05.2005 року Макарівським районним судом Київської області за ст.185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 13.07.2005 року змінено покарання до 1 року 6 місяців позбавлення волі, 26.10.2006 року звільнившись по відбуттю строку покарання із місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став і знову, повторно, вчинив новий умисний злочин.

Так на початку січня 2012 року, в денну пору доби, точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_1, з метою вчинення крадіжки чужого майна, з корисливих мотивів, зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_2, що по вул. Шевченка, 1, у с. Соснівка, Макарівського району Київської області, звідки з подвір'я, повторно, таємно викрав алюмінієву миску ємністю 10 л., вартістю 60 грн., алюмінієву миску ємністю 15 л. вартістю 75 грн., а всього на загальну суму 135 грн., чим причинив ОСОБА_3, матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, винним себе визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному і підтвердив викладене в обвинувальному висновку. Показав, що коли проходив вулицею Шевченка у с. Соснівка, на території подвіря, як потім зясувалося домоволодіння належало ОСОБА_2, побачив алюмінієві миски, які вирішив привласнити та здати на металобрухт. З метою вчинення крадіжки, зайшов на територію вказаного подвіря забрав дві алюмінієві миски, після чого продав їх ОСОБА_4, за 10 грн., якій не сказав, що миски крадені. Виручені кошти потратив на продукти харчування.

У звязку із повним визнанням підсудним своєї вини в скоєному злочині, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового слідства, відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу було обмежене допитом підсудного ОСОБА_1, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують його особу.

За результатами судового слідства суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1, у вчиненні інкримінованого йому діяння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Злочинні дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання підсудному суд враховує, суспільну небезпечність вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, помякшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

ОСОБА_1, був раніше судимий за аналогічний злочин, судимість якого не знята та не погашена в установленому порядку, на обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_5, без реєстрації шлюбу, має на утриманні Руслана ІНФОРМАЦІЯ_5, Світлану ІНФОРМАЦІЯ_6, Ангеліну ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_8

Помякшуючою покарання ОСОБА_1, обставиною є щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують його відповідальність не встановлено. Судом не враховується при призначенні покарання обтяжуюча обставина «рецидив злочину», оскільки повторність злочину врахована при його кваліфікації.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобовязані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити підсудному покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Водночас, приймаючи до уваги тяжкість злочину, обставини його вчинення, враховуючи щире каяття підсудного, наявність на його утриманні 4 малолітніх дітей, а також те, що тяжких наслідків від його дій не настало, суд вважає, що в даному випадку реальне застосування до підсудного покарання не буде відповідати визначеній у ст. 50 КК України меті покарання, а тому суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити підсудного ОСОБА_1, від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази у справі 2 алюмінієві миски, що передані на зберігання ОСОБА_6, слід повернути власнику.

Керуючись ст. ст. 299, 323, 324 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України і призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1, від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ст. 76 КК України обов'язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично з'являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази у справі: 2 алюмінієві миски, що передані на зберігання ОСОБА_6, - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Макарівський районний суд Київської області.

Головуючий О.В.тандир