Справа № 129/2705/16-к
Провадження №1-кп/148/216/16
УХВАЛА

13 грудня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області
складі: судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження -
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
за участю потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_9 ,
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 звернувся в суд з клопотанням про зміну його підзахисному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування клопотання послався на те, що ОСОБА_4 хворіє цукровим діабетом І типу важкої форми, лікування якого можливе медичними препаратами та дієтою. Даний діагноз не узгоджується з умовами тримання його підзахисного у ізоляторі тимчасового тримання, де не може бути забезпечено необхідний рівень харчування хворого, а також швидкої невідкладно медичної допомоги при будь-якому ускладненні чи погіршені стану його здоров`я, що вбачається із витягу із медичної карти стаціонарного хворого № 46 від 16.01.2016 року. Окрім того, 28.09.2016 року консиліум у складі шести завідуючих відділень Гайсинської ЦРЛ надав висновок, у якому зазначено, що ОСОБА_11 знаходитись в ІТТ Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області не може, оскільки потребує лікування та дообстеження у Вінницькому ендокринологічному диспансері. Захисник Вважає, що за станом свого здоров`я обвинувачений не може утримуватись під вартою у зв`язку з чим просить змінити йому запобіжний захід, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 по 07:00 за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_10 обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримали, посилаючись на обставини викладені в ньому. Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він неодноразово звертався за медичною допомогою, однак в умовах СІЗО йому не надавалась належна допомога, яка б відповідала стану його здоров`я, його просто оглядав лікар терапевт, належне лікування він може отримати лише в ендокринологічному диспансері, де йому необхідно пройти лікування. Також зазначив, що в умовах СІЗО у нього у зв`язку з підвищенням цукру в крові двічі був передкоматозний стан. У зв`язку з перебуванням в СІЗО стан здоровя його погіршується і тому йому вже необхідно приймати більшу дозу інсуліну, тієї дози яка видавалась йому безкоштовно йому вже не вистачає.
Прокурор проти клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому заперечив, посилаючись на те, що стороною захисту не доведено того факту, що при зверненні за медичною допомогою в умовах СІЗО ОСОБА_4 в такій медичній допомозі було відмовлено, чи така медична допомога не надавалась, що на сьогодні лікарем-ендокринологом визначено необхідність збільшення йому норми інсуліну. Також зазначив, що ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на сьогодні не зменшились.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та її представник заперечили проти клопотання захисника обвинуваченого, вважають, що ризики які стали підставою для його обрання на сьогодні не зменшились, обвинувачений своєї вини не визнає, не визнав жодного цивільного позову, пред`явленого до нього, що свідчить про те, що він буде переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності.
Суд, вислухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
При обранні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 05.08.2016 року слідчим суддею зокрема враховано, що він небезпідставно підозрюється у вчиненні п`яти епізодів тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та двох епізодів середньої тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, на особистісні чинники стримуючого характеру такі, як постійна робота, сім`я, засоби до існування у нього відсутні, також враховано ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що він може ухились від слідства, продовжити злочинну діяльність, ухилитись від виконання процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків. При обранні запобіжного заходу, слідчим суддею також визначено розмір застави в сумі 150 000 грн., в разі внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Посилання обвинуваченого та його захисника на те, що ОСОБА_4 не може знаходитись під вартою через погіршення стану його здоров`я не доведено належними та допустимими доказами.
Так, згідно відповіді в.о. начальника Вінницької УВП (№1) від 25.11.2016 року, наданої на запит захисника обвинуваченого, вбачається, що адміністрації установи відомо, що ОСОБА_4 хворіє цукровим діабетом, отримує відповідне лікування, неодноразово звертався до медичної частини за наданням відповідної медичної допомоги. 26.08.2016 року та 22.11.2016 року оглянутий лікарем терапевтом та надавалась необхідна медична допомога. 16.11.2016 року оглянутий лікарем дерматологом, встановлено діагноз артрит колінного суглобу, призначено відповідне лікування, 25.11.2016 року він консультований лікарем-ендокринологом, проведена корекція лікування. На даний час стан здоров`я ОСОБА_4 задовільний.
Посилання обвинуваченого на те, що на тепер йому необхідна більша доза інсуліну не доведено належними доказами. Так, він не зміг пояснити, яким лікарем прийнято з цього приводу відповідний висновок. Він сам вважає, що збільшення дози інсуліну необхідне при збільшенні рівня цукру в крові. Також обвинувачений не зміг достовірно повідомити, коли в нього в умовах СІЗО були випадки коми у зв`язку зі станом його здоров`я, не підтверджуються дані факти і представленими письмовими доказами.
Що стосується висновку консиліуму Гайсинської ЦРЛ від 28.09.2016 року, то згідно нього ОСОБА_4 не може утримуватись в умовах ІТТ Гайсинського ГУНП у Вінницькій області, проте його стан не перешкоджає участі у кримінальному провадженні. Стан здоров`я ОСОБА_4 середньої важкості. Крім того, вказаний висновок не містить обставин, за яких таке рішення було прийнято. Не надано стороною захисту доказів того, що в січні 2016 року ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в ендокринологічному центрі та що потребує такого лікування зараз.
Оскільки стороною захисту не надано доказів того, що перебуваючи під домашнім арештом ОСОБА_4 не буде ухилятися від суду, буде виконувати процесуальні обов`язки, за наявності ризиків, які виправдовують його тримання під вартою і не зменшились з часу обрання запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 193, 194, 201 КПК України, суд,-

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий ОСОБА_1