Справа № 710/1273/16-к
Провадження № 1-кс/698/75/16
16 грудня 2016 р. Слідчий суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
Посилаючись на зазначені обставини та положення ст. ст. 167-171 КПК України, слідчий просить з метою забезпечення ефективного розслідування кримінального провадження та притягнення винних у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди накласти арешт на зазначене майно.
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала, наполягала на його задоволенні з наведених в клопотанні підстав та зазначила що є необхідність у призначенні експертизи при цьому не зазначивши якої саме. Крім того слідчий пояснила, що даний автомобіль визнано речовим доказом однак помилково постанова про таке визнання не приєднана до матеріалів клопотання.
Враховуючи спосіб вчинення кримінального правопорушення як він викладений у клопотанні, слідчий суддя визнав за можливе розглянути клопотання без повідомлення власника майна, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.
Заслухавши пояснення прокурора та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про його повернення прокурору для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, виходячи з наступного.
Підстави та порядок накладення арешту під час кримінального провадження регулюється главою 17 «Арешт майна» КПК України.
Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Пунктами 2, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені перелік і види майна, що належить арештувати, підстава і мета накладення арешту відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також додані документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном.
Разом з тим, в порушення вимог ст. 171 КПК України у клопотанні слідчим не наведено жодних фактичних підстав для накладення арешту на майно, що належить арештувати, дані про належність майна конкретній юридичній або фізичній особі, на яке слідчий просить накласти арешт.
Зокрема, слідчий в клопотанні не зазначено, що даний автомобіль визнаний речовим доказом.
Крім того, до клопотання слідчим взагалі не долучено та за текстом клопотання не зазначено, чи повідомлялась конкретна фізична особа про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
Враховуючи той факт, що слідчий просить накласти арешт на майно без жодних правових підстав для його арешту, слідчий суддя не вбачає підстав для його задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Керуючись ст.ст. 26, 170-173, 309 КПК України,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1