Справа № 467/1809/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2016 року Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотанняпо кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 28 березня 2016 року,

ВСТАНОВИВ:
13 грудня 2016 року законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою про скасування постанови від 08 грудня 2016 року про відмову в задоволенні клопотанняпо кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000133 від 28 березня 2016 року, в якій зазначила, що 02 грудня 2016 року вона, як законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 звернулася до слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 з клопотанням про проведення слідчих дій, а саме про допит ОСОБА_5 , як свідка.
08 грудня 2016 року заступник начальника ВП начальник СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання, яку мотивував тим, що ОСОБА_5 є свідком телефонної розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , а не є свідком злочину відносно ОСОБА_7 .

У зв`язку з чим вона просила скасувати постанову заступника начальника ВП начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 від 08 грудня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання та зобов`язати заступника начальника ВП начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 здійснити допит ОСОБА_5 та забезпечити її участь у допиті відповідно до ч.ч.3,6 ст. 223 КПК України.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 підтримала вимоги скарги та просила їх задовольнити. Вказала, щослідчим допитано ОСОБА_5 , як свідка, тому постанову слідчого від 08 грудня 2016 року необхідно скасувати.
Слідчий ОСОБА_4 , в судове засіданні не з`явився, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.3 ст.. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.
Вислухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує ті питання, що винесені на її розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Відповідно до ч. 1. ст. 303 КПК України встановлено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Згідно п. 1, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а також рішення слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій

Частиною 3 статті 93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, проведення слідчих, розшукових дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору, відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

У провадженні слідчого Арбузинського відділення поліції Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївської області ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження № 0000133 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 146 КК України.
02 грудня 2016 року ОСОБА_3 , як законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 звернулася до слідчого СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 з клопотанням про проведення слідчих дій, а саме про допит ОСОБА_5 , як свідка.
08 грудня 2016 року заступник начальника ВП начальник СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання, яку мотивував тим, що ОСОБА_5 є свідком телефонної розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , а не є свідком злочину відносно ОСОБА_7 .

Оскаржувана постанова містять відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, така є вмотивованою, обґрунтованою та містить посилання на положення норм КПК України.

Тому підстав для задоволення скарги в даній частині, слідчий суддя не вбачає.
Крім того, скаржник в судовому засіданні вказала, що слідчим на сьогодні уже допитаний ОСОБА_5 , як свідок.

Також, у відповідності до ст. 93 КПК України зібрання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Однак, слідчий суддя не може задовольнити клопотання законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_3 в частині зобов`язання заступника начальника ВП начальника СВ Арбузинського ВП Братського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 здійснити допит ОСОБА_5 та забезпечити її участь у допиті відповідно до ч.ч.3,6 ст. 223 КПК України, оскільки не має на те законних підстав.

Крім того, слідчий суддя при прийнятті рішення в контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження не в праві допустити порушення законних прав та свобод громадян та учасників процесу, та зобов`язання слідчого вчинювати дії, порядок вчинення яких встановлено чинним КПК України та не відноситься до компетенції слідчого, однак може бути проведений, за його ініціативою.

Слідчий суддя не вправі вмішуватися в хід розслідування кримінального провадження з вказівкою яку саме слідчу дію необхідно виконати чи яких осіб допитувати та в якому порядку, а тільки може розглянути скаргу на бездіяльність чи відмову у виконання певної слідчої дії, яку, на думку заявника, необхідно було виконати.

За такого вимоги в даній частині скарги також задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 371, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 про скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання,відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 19 грудня 2016 року о 09 годині 00 хвилин

Слідчий суддя
Арбузинського районного суду ОСОБА_1