Справа №390/1713/16-к
Провадження №1-кп/390/60/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.01.2017 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальне провадженні №0000578 по обвинуваченню
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 19.08.2015 року Жмеринським міським судом Вінницької області за ст.ст.185 ч.1, 75 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Ізмаїл, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 04.06.2015 року Ізмаїльським міським судом Одеської області за ст.ст.185 ч.1, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вчинили незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, за наступних обставин.
12.05.2016 року близько 01.00 год. ОСОБА_9 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом злому вхідних дверей проникли до господарської будівлі та заволоділи мотоциклом VIPER V110A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із ключами від замка запалення, вартість якого згідно висновку експерта №1551 від 23.09.2016 року складає 9466 грн. 80 коп. У подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 викотили вказаний мотоцикл у двір, привели двигун в дію та зникли з місця вчинення злочину, чим спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 йому раніше не відомі. У травні 2016 року ввечері приїхав додому на мотоциклі VIPER V110A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який закотив до гаражного приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , повісив ключі на гвіздок, закрив двері приміщення навісним замком і пішов додому. Наступного ранку маючи намір поїхати на мотоциклі на роботу пішов у гараж, де виявив, що навісний замок зірвано, двері відчинено, а мотоцикла та ключів від нього не було, після чого викликав поліцію. Через місяць йому зателефонував дільничний інспектор поліції та повідомив, що знайшли схожий за описом мотоцикл і необхідно приїхати оглянути. Він приїхав у м. Кропивницький, де упізнав свій мотоцикл, який був у занедбаному стані та без реєстраційного номера. Мотоцикл вилучили у чоловіка, який повідомив, що придбав мотоцикл за 2500 грн. Коли він був присутнім на слідчому експерименті, то чув як ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розповідали з подробицями про обставини викрадення з його гаражного приміщення мотоцикла. Цивільний позов заявляти не бажає.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що з обвинуваченими познайомився взимку 2016 року в спільній компанії друзів. У подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не однократно приїздили до них додому, привозили ОСОБА_12 , який є його батьком, зламані будівельні інструменти для ремонту, деякі з них батько купував і перепродавав. У період із 10.05.2016 року по 13.05.2016 року після опівночі він спав удома за адресою: АДРЕСА_4 , де його розбудив батько ОСОБА_12 і повідомив, що приїхали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вийшовши на подвір`я він побачив останніх і два мотоцикла. Один мотоцикл вони запропонували придбати ОСОБА_12 , який раніше мав намір купити мотоцикл, а тому вони домовились з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про купівлю мотоцикла VIPER за 5000 грн. із яких 2500 грн. ОСОБА_12 віддав одразу, а другу половину домовились виплатити впродовж декількох місяців. Приблизно через місяць ОСОБА_12 їхав на придбаному мотоциклі та був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що мотоцикл перебуває у розшуку, як викрадений. Потім приїхав господар мотоцикла та впізнав останнього, який було вилучено працівниками поліції. Реєстраційний номерний знак при купівлі був на мотоциклі, але в подальшому він зняв його та поклав у гаражі, а коли перебудовували гараж номерний знак зник.
Свідок ОСОБА_12 пояснив, що з обвинуваченими познайомився у лютому 2016 року, оскільки вони приїхала до його сина ОСОБА_11 щоб відремонтувати мотоцикл. У подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 часто приїздили до нього додому та привозили зламані будівельні інструменти для ремонту, деякі з них він купував для перепродажу, деякі ремонтував і повертав їм за оплату. Приблизно у період із першої по другу декаду травня 2016 року вночі до нього додому за адресою: АДРЕСА_4 , приїхали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Він відкрив ворота, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заїхали вдвох на різних мотоциклах на подвір`я. Потім, ОСОБА_10 запропонував йому придбати мотоцикл на якому він приїхав. Оскільки він раніше мав намір купити мотоцикл, то погодився на пропозицію ОСОБА_10 та придбав мотоцикл за 5000 грн. із яких 2500 грн. заплатив одразу, а решту частками кожного наступного 10 числа місяця. Документи на мотоцикл ОСОБА_10 повинен був віддати після повного розрахунку. Про наявність номерного знаку не пам`ятає. ОСОБА_9 в цей час стояв поряд і в перемовинах не приймав участі. У червні 2016 року він їхав на мотоциклі та був зупинений працівниками поліції, які повідомили, що мотоцикл перебуває у розшуку, як викрадений. Через деякий час приїхав господар і впізнав мотоцикл, який у подальшому вилучили працівники поліції, а його допитали про обставини придбання.
Обвинувачений ОСОБА_9 вину не визнав і пояснив, що весною 2016 року ОСОБА_10 попросив відвезти його на мопеді до с. Созонівка, Кіровоградського району Кіровоградської області. Він відвіз ОСОБА_10 до села та повернувся за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_5 . Через деякий час ОСОБА_10 приїхав на мотоциклі VIPER та запропонував поїхати до ОСОБА_12 . Коли вони приїхали до ОСОБА_12 , то ОСОБА_10 відійшов із ним у бік і про щось розмовляли, зміст розмови не чув, оскільки стояв у стороні. ОСОБА_12 і ОСОБА_10 домовились між собою, потім вони сіли вдвох із ОСОБА_10 на його мотоцикл і поїхали, а мотоцикл на якому приїхав ОСОБА_10 залишився у ОСОБА_12 . Про те, що мотоцикл, який ОСОБА_10 продав ОСОБА_12 виявився краденим йому не було відомо. Коли їх затримали, то працівники поліції побили їх, а потім змушували підписувати порожні аркуші паперу. При проведенні слідчого експерименту він розповідав те, що йому сказали співробітники поліції.
Обвинувачений ОСОБА_10 вину визнав і пояснив, що весною 2016 року їздив на риболовлю та проїздив поряд із домоволодінням у с. Созонівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, де побачив мотоцикл VIPER на подвір`ї. Згодом попросив ОСОБА_9 відвезти його на мопеді до с. Созонівка, Кіровоградського району Кіровоградської області, начебто до знайомого. ОСОБА_9 привіз його до села та поїхав, а він прибув до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом злому вхідних дверей «монтировкою» проник у господарську будівлю, де заволодів мотоциклом VIPER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із ключами від замка запалення. Після чого, викотив мотоцикл у двір, привів двигун у дію та поїхав до ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_5 . Приїхавши додому запропонував ОСОБА_9 поїхати до ОСОБА_12 , син якого ОСОБА_13 раніше ремонтував його мопед. Коли приїхали до ОСОБА_12 , то він відійшов із ним у бік і запропонував придбати мотоцикл за 5000 грн., оскільки знав, що ОСОБА_12 раніше мав намір придбати собі мопед. ОСОБА_12 погодився та домовились, що спочатку ОСОБА_12 заплатить 2500 грн., а потім 2500 грн. частками, а документи на мотоцикл він віддасть після повної сплати грошей. Звідки мотоцикл він ОСОБА_12 не повідомляв. Отримавши кошти, він сів на мопед із ОСОБА_9 та поїхали за місцем мешкання. ОСОБА_9 не знав, що мотоцикл VIPER викрадений. Коли їх затримали, то працівники поліції побили їх, а потім змушували підписувати порожні аркуші паперу.
Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину підтверджується письмовими доказами, що зібрані в ході досудового розслідування та дослідженні судом, а саме:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.05.2016 року, згідно якого ОСОБА_6 повідомив про незаконне заволодіння невідомою особою належним йому мотоциклом VIPER V110A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходився у гаражному приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 (а.п.69);
- протоколом огляду місця події від 12.05.2016 року, яким оглянуто гаражне приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де на вхідних дверях виявлено сліди зламу (а.п.71);
- протоколом огляду місця події від 03.06.2016 року, яким виявлено та вилучено мотоцикл VIPER V110A (а.п.74-77);
- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, згідно яким свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 упізнали обвинувачених, як осіб, які продали їм мотоцикл VIPER V110A (а.п.78-89);
- протоколами слідчих експериментів від 19.08.2016 року за участю обвинувачених та відповідними відеозаписами слідчої дії, згідно яких ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розповіли та показали на місцевості обставини вчинення злочину (а.п.96-103);
- висновком експерта №1551 від 23.09.2016 року, згідно якого ринкова вартість колісного транспортного засобу VIPER V110A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 12.05.2016 року, складає 9466,80 грн. (а.п.118-126).
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази суд вважає, що вину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 доведено, а дії кваліфіковано правильно за ст.289 ч.2 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Захисником подано суду клопотання про визнання недопустимими доказами протоколів впізнання по фотознімках і протоколів слідчих експериментів, яке підтримано обвинуваченими. В якості обґрунтування зазначено, що при затриманні обвинувачених, обранні запобіжного заходу та проведенні слідчого експерименту не забезпечено участь захисника чим порушено право на захист. Матеріали кримінального провадження містять ухвали слідчого судді Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19.08.2016 року, якими обвинуваченим обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою (а.п.108-109, 114-115). Вказані ухвали свідчать, що затримання обвинувачених у порядку, передбаченому ст.208 КПК України, не проводилось, а при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчим суддею роз`яснено права обвинуваченим, проте останні відмовились від участі захисника. Крім цього, під час досудового розслідування обвинуваченим роз`яснювались права, проте вони відмовлялись від захисника. Будь-яких скарг щодо незаконних дій слідчого чи інших співробітників поліції, зокрема про застосування фізичної сили при проведенні слідчих дій, обвинуваченими не подавалось. Відеозапис слідчого експерименту відповідає тому, як його було проведено, що не заперечують обвинувачені. Викладене свідчить, що висновки захисту про порушення права на захист є необґрунтованими, а протоколи слідчих експериментів за участю обвинувачених є допустимими доказами. Крім цього, захист зазначає, що при проведенні впізнання порушено вимоги ст.228 КПК України, а саме протоколи слідчої дії не містять ознак за якими свідок упізнав обвинувачених, оскільки зазначено лише загальні фрази, а тому протоколи впізнання є недопустимими доказами. Однак у ході допиту свідків у суді вони пояснили обставини знайомства з обвинуваченими, а останні підтвердили, що добре знайомі зі свідками, що свідчить про необґрунтованість висновків захисту щодо недопустимості доказів, а тому протоколи впізнання по фотознімках є допустимими доказами. Позицію захисту та обвинуваченого ОСОБА_9 про непричетність до вчинення інкримінованого злочину та необхідність виправдання суд оцінює критично, оскільки наведені вище показання свідків і письмові докази спростовують показання обвинуваченого. Зокрема, під час судового розгляду ОСОБА_9 зазначив, що на місці вчинення злочину не був і не чув розмову ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Натомість, свідки вказали, що при продажу мотоцикла були обидва обвинувачених і розмова відбувалась на подвір`ї, де всі перебували неподалік і чули суть розмови. При проведенні слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_9 чітко орієнтувався на місці вчинення злочину, послідовно розповідав обставини вчинення злочину та самостійно показував розташування предметів.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинуваченими вчинено тяжкий злочин.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_9 судом встановлено, що він характеризується посередньо (а.п.141), на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.134-135), не працює, раніше судимий за злочини проти власності (а.п.136-140, 142-145).
Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 судом встановлено, що він на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.п.147-148), не працює, раніше судимий за злочини проти власності (а.п.149-155).
Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів можливо за умови призначення покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна.
Крім цього, суд вважає необхідним застосувати положення ст.71 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутого покарання за попереднім вироком, оскільки інкримінований злочин обвинуваченими вчинено в період іспитового строку.

Цивільний позов відсутній.
Судові витрати стягнути з обвинувачених на користь держави у рівних частинах.
Питання речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченим до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою та зарахувати до строку відбування покарання строк перебування під вартою за правилами передбаченими ст.72 КК України
Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Жмеринського міського суду Вінницької області від 19.08.2015 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_9 увиді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Ізмаїльського міського суду Одеської області від 04.06.2015 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_10 у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили та зарахувати у строк відбування покарання обом обвинуваченим строк попереднього ув`язнення з 19.08.2016 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави судові витрати у сумі 660 грн. 60 коп. із кожного.
Речовий доказ, а саме мотоцикл VIPER V110A, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває на зберіганні ОСОБА_6 залишити останньому, як власнику.
Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі якщо вирок оскаржений учасниками процесу, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Копію вироку вручити прокурору та засудженим, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1