Справа № 309/777/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

17.03.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційного провадження № 11-сс/777/149/17 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 03.03.2017 про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Оскарженою ухвалою слідчого судді відмолено у задоволенні погодженого прокурором клопотання старшого слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 03.03.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (заборона підозрюваному залишати житло з 19 по 8 годину) щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого на посаді головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатської області, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України за таких обставин.
ОСОБА_6 , відповідно наказу № 473 «ОС» від 31.12.2014, перебуваючи на посаді головного державного інспектора інспекційного відділу у північному регіоні Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції в Закарпатській області (далі УДАБІ) та відповідно наказу № 82 «ОС» від 01.02.2017, будучи переведеним з 01.02.2017 на посаду головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу УДАБІ, будучи державним службовцем 9 рангу категорії В, наділеною адміністративно-господарськими функціями, відповідно своєї посадової інструкції, затвердженої 08.09.2015, керуючись в своїй діяльності Положенням про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 294 від 09.07.2014, відповідно якого основними завданнями Держархбудінспекції є: прийом в установленому порядку в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти; видача відповідних сертифікатів; реєстрація декларацій про готовність об`єкта до експлуатації; реєстрація повідомлення та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення та декларації про початок виконання будівельних робіт та видача дозволів на виконання будівельних робіт, використовуючи надані йому повноваження, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в період з лютого 2016 року вимагав від громадянина ОСОБА_9 неправомірну вигоду в сумі 18 000 грн за сприяння у виготовленні декларації про готовність об`єкта на житловий будинок в АДРЕСА_2 , без притягнення останнього до адміністративної відповідальності за самовільне будівництво; створив умови, за яких останній був змушений дати йому неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливим наслідкам щодо своїх прав і законних інтересів.
В лютому 2016 року ОСОБА_9 , маючи намір на отримання свідоцтва про право власності на вказаний житловий будинок, який відповідно технічного паспорту належить його дружині ОСОБА_10 , з метою з`ясування можливості отримання свідоцтва звернувся до ОСОБА_6 , на що останній повідомив, що для виготовлення свідоцтва про право власності спочатку необхідно виготовити повідомлення про початок будівельних робіт та декларацію про готовність об`єкта і тільки він може йому в цьому посприяти, оскільки в інших випадках при виготовленні вказаних документів він буде притягнутий до адміністративної відповідальності, за що необхідно сплатити йому неправомірну вигоду в сумі 18 000 грн, хоча відповідно до ст.ст. 35-39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» реєстрація та виготовлення вказаних документів органами ДАБІ безоплатна.
14.04.2016 ОСОБА_6 , з метою отримання неправомірної вигоди, попередньо запросивши на зустріч ОСОБА_9 , знаходячись в приміщенні кафе «Золотий Лев» в м. Хуст, по вул. Карпатської Січі, на його вимогу одержав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3 000 грн та попросив надати йому необхідні дозвільні документи на земельну ділянку, на якій розташований будинок АДРЕСА_2 .
Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на отримання неправомірної вигоди, 26.01.2017 ОСОБА_6 попередньо запросив на зустріч ОСОБА_9 до свого службового кабінету в адміністративній будівлі Хустської РДА: м. Хуст, вул. Карпатської Січі,21, під приводом сприяння у виготовленні декларації про готовність об`єкта, а саме будинку АДРЕСА_2 та з метою отримання чергової суми неправомірної вигоди отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 100 доларів США.
З метою особистого збагачення 01.02.2017 ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні свого службового кабінету, під приводом завершення виготовлення декларації про готовність об`єкта, поставив вимогу щодо надання йому чергової суми неправомірної вигоди в 2 000 грн, яку він отримав від ОСОБА_9 01.02.2017.
02.03.2017, о 16 год., в приміщенні службового кабінету № 76 адміністративного корпусу Хустської РДА ОСОБА_6 з метою видачі ОСОБА_9 декларації про готовність об`єкта, вимагав та одержав від нього 10 000 грн, створивши умови, за яких останній був вимушений дати йому неправомірну вигоду; під час отримання зазначеної суми неправомірної вигоди затриманий працівникам поліції.
Таким чином ОСОБА_6 вимагав та отримав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду в загальній сумі 15 000 грн. та 100 доларів США.
Обставини вчинення злочину підтверджуються: заявою ОСОБА_9 про вимагання від нього 18 000 грн за видачу документів на будинок в АДРЕСА_2 , протоколом огляду місяця події, речовими доказами (а.п. 6,36-42).
Слідчий звернувся до місцевого суду з відповідним клопотанням, яке обґрунтував тим, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема впливати на свідків у кримінальному провадженні заявника ОСОБА_9 , який викрив його протиправні дії.
Тому слідчий вважає, що інший, менш суворий ніж тримання під вартою, запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
В обґрунтування повідомленої ОСОБА_6 підозри слідчий посилається на наявні в матеріалах кримінального провадження докази.
Відповідно до ухвали слідчого судді, при вирішенні ним питання про відмову в задоволенні клопотання слідчого враховано: 1) вимоги п. 3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення; 2) в судовому засіданні слідчій та прокурор не обґрунтували неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
З наведених підстав слідчим суддею застосовано запобіжний захід, однак менш суворий ніж тримання під вартою домашній арешт з 19 по 8 годину.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати постановлену щодо ОСОБА_6 вказану ухвалу слідчого судді від 03.03.2017 і постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави не менше ніж у 512 000 гривень.
Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор вказує, що вказаний злочин ОСОБА_6 вчинив, використовуючи своє службове становище, з метою направлення органу досудового розслідування на хибний шлях, обіймає соціально важливу громадську посаду, усвідомлює настання негативних наслідків у випадку доведення його вини.
ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи під домашнім арештом, є впливовою особою та має певні соціальні зв`язки, які зможе використовувати для уникнення кримінальної відповідальності та направлення органу досудового розслідування на хибний шлях. Це також дає обґрунтовані підстави вважати, що своїми зв`язками він зможе впливати на заявника, свідків та іншим чином перешкодити з`ясуванню обставин справи, тобто не будуть досягнуті завдання кримінального провадження, визначені статтею 2 КПК України.
Прокурор вважає, що підозрюваний, маючи можливість вільно пересуватись у денний період доби, з 8 до 19 год., може зустрічатись з іншими особами, друзями, яких використовувати для тиску на свідків, чинити тиск на заявника у цьому кримінальному провадженні, який фактично є важливим та основним свідком обвинувачення.
За таких обставин також вважає великим та обґрунтованим ризиком обставину, що підозрюваний може «чинити тиск на інших співучасників» або в інший спосіб перешкоджати провадженню, переховуватись від органу досудового розслідування.
У запереченні захисника проти апеляційної скарги прокурора йдеться про законність та обґрунтованість оскарженого рішення слідчого судді.
Вважає, що приєднані до клопотання слідчого документи жодним чином не є належними та допустимими доказами причетності та/або винуватості ОСОБА_6 у будь-якому кримінальному правопорушенні.
ОСОБА_6 жодного юридичного відношення до реєстрації повідомлень про початок будівельних робіт не має, не видає (не підписує, не реєструє) вказані документи, повідомлення та декларації про готовність об`єкта.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи: прокурора на підтримання апеляційної скарги з наведених у ній обставин, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, посилаючись на обґрунтованість оскарженої ухвали слідчого судді, обговоривши доводи сторін та вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, колегія апеляційного суду визнає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу слідчий суддя правильно встановив, що надані слідчим докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що стверджується матеріалами провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик можливого переховування підозрюваного ОСОБА_6 від досудового розслідування та суду.
Слідчим та прокурором не доведено того, що підозрюваному ОСОБА_6 неможливо застосувати менш суворий ніж тримання під вартою запобіжний захід. Останній не є судимим, є інвалідом третьої групи, має своє місце проживання.
З огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу підозрюваного, оцінивши обставину можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано застосував у відношенні ОСОБА_6 менш суворий ніж цей винятковий запобіжний захід домашній арешт для запобігання наведеному вище ризику, зазначеному у клопотанні.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого, у разі доведеності його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років.
Лише дана обставина, на яку також посилається у своєму клопотанні слідчий, не може бути підставою для застосування у відношенні ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідно до ч.1 ст.183 КПК України є винятковим.
Повідомлення в апеляційному суді сторони захисту про те, що при запобіжному заході у виді домашнього арешту підозрюваний добровільно з`являвся до органу досудового слідства та в суд не спростовуються жодним доказом.
Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_6 має соціальні зв`язки та є впливовою особою, що може вплинути на результат досудового розслідування, не можна приймати до уваги, оскільки є лише припущенням.
З рішення Європейського суду з прав людини «Москаленко проти України» від 20.05.2010 вбачається, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тримання особи під вартою, в тому числі коли таке є тривалим, інакше це буде порушенням п.3 ст.5 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»; органи державної влади додатково до обґрунтованої підозри щодо заявника посилалися в основному на три підстави: 1) тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачувався; 2) суворість покарання, яке йому могло бути призначено і 3) необхідність забезпечити належний хід провадження, враховуючи ризик того, що заявник міг переховуватися від слідства і суду та примусити свідків давати неправдиві показання.
Щодо ризику того, що заявник переховуватиметься від слідства і суду та примушуватиме свідків давати неправдиві показання Суд зазначає, що у своїх рішеннях про тримання заявника під вартою чи продовження тримання під вартою, органи державної влади не вказали жодних конкретних причин, на підставі яких вони дійшли такого висновку.
В даному випадку слідчий суддя обґрунтовано застосував у відношенні ОСОБА_6 альтернативний, менш суворий ніж тримання під вартою запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Так, ОСОБА_6 не є судимим, є інвалідом третьої групи, має своє місце проживання з сім`єю, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і своєї роботи.
Враховуючи наведене, апеляційний суд визнає, що оскаржена ухвала слідчого судді про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді домашнього арешту від 04.08.2016 є законна та ґрунтується на матеріалах провадження.
Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні заступника керівника Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а постановлену щодо підозрюваного ОСОБА_6 ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 03.03.2017 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: