Справа № 216/1208/16-к
Провадження № 1-кп/216/65/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.06.2017 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 19.01.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.04.2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі. 28.07.2006 року на підставі ухвали Першотравневого районного суду Харківської області умовно-достроково звільнений з Першотравневої ВК Харківської області № 117, невідбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів;

- 24.01.2007 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.04.2004 року та остаточно до відбування покарання визначено 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 02.03.2010 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 10 днів.

- 16.11.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2007 року та остаточно до відбування покарання визначено 4 роки 3 місяці позбавлення волі. 01.12.2014 року звільнений з Софіївської ВК Дніпропетровської області № 45 у зв`язку з відбуттям строку покарання;

- 05.04.2016 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі;

- 17.05.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим менш суворого покарання, призначеного за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.04.2016 року, визначено остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- 08.11.2016 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та покарання, призначеного за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2016 року, визначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим 16.11.2010 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.01.2007 року та остаточно до відбування покарання визначено 4 роки 3 місяці позбавлення волі. 01.12.2014 року звільнений з Софіївської ВК Дніпропетровської області № 45 у зв`язку з відбуттям строку покарання, проте належних висновків для себе не зробив і маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 18.01.2016 року о 14:20 годині ОСОБА_4 повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, знаходячись у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованого за адресою: вул. Лермонтова, буд. 9 «а» у Центрально-Міському району м. Кривого Рогу, впевнившись у відсутності свідків та очевидців, переконавшись в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку продавців, шляхом вільного доступу із вішака таємно викрав чоловічу куртку іноземного виробництва фірми «MAN*S WEAR» моделі КМ 24, 48-го розміру в кількості 1 шт. вартістю 775 грн., належну ФОП ОСОБА_7 . Привласнивши таємно викрадену куртку, одягнувши її на себе під власний одяг, пройшов через касову зону магазину «Апостолівський торговий дім», не здійснивши розрахунку за вищевказаний товар, після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим за власним розсудом, чим завдав потерпілій ФОП ОСОБА_7 майнового збитку на загальну суму 775 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується, визнав повністю, підтвердив свої показання, які давав під час досудового розслідування, фактичні обставини обвинувачення та пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання давав і дає добровільно, заборонених методів до нього зі сторони обвинувачення не застосовувалось.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про застосування ч. 3 ст. 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки він фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Захисник і прокурор це клопотання підтримали.

Суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, якому декілька разів роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Про добровільність позиції обвинуваченого та про розуміння ним правових наслідків свідчить його письмове клопотання. Обвинувачений систематично та послідовно протягом усього часу розгляду справи визнавав усі обставини справи, тому у суду не має сумнівів у його волевиявленні.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно та підтверджуються обвинуваченим ОСОБА_4 .

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мали місце діяння, які інкримінуються обвинуваченому. Ці діяння містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні. Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, на обліку у лікаря-нарколога перебуває з серпня 2015 року з приводу психічно-поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів (синдром залежності), не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , характеризується посередньо, завдану майнову шкоду відшкодував, а також враховуючи думку обвинуваченого, який вважає покарання, яке просить призначити прокурор, справедливим, суд приходить до висновку про те, що досягти мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним інших правопорушень без ізоляції останнього від суспільства не можливо, тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання з 24 лютого 2016 року.

Речовий доказ, а саме: чоловічу куртку плащову фірми«MAN*S WEAR» моделі КМ 24, 48-го розміру, чорного кольору в кількості 1 шт. вартістю 775 грн., повернути потерпілому фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1