№ 1-кп/755/103/16

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНА

"23" травня 2016 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2010 року за ч. 1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненої 05 липня 2013 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
В судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про доцільність продовження строку утримання обвинуваченої під вартою.
Прокурор просила продовжити строк утримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що спливає визначений ухвалою суду строк тримання останньої під вартою та ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.
Потерпілий просив не змінювати обвинуваченій міри запобіжного заходу на більш м`який.
Захисник та обвинувачена, просили змінити обрану міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.
Вислухавши доповідь прокурора, думки потерпілого, захисника, обвинуваченої, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Крім того, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, неодноразово не з`являлась в судові засідання та ухилялась від явок до суду, у зв`язку з чим відносно останньої були застосовані примусові приводи в судові засідання. На думку суду перебуваючи на волі ОСОБА_6 може перешкодити кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на потерпілих та свідків, що свідчить про те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати, а тому суд приходить до висновку про доцільність збереження застосованого до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення її присутності в суді, інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331, 369 КПК України,

УХВАЛИВ:
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_6 у вигляді утримання під вартою в Київському СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області до 21 липня 2016 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, потерпілому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.
Суддя: ОСОБА_1