Справа № 301/1837/16-к

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"17" січня 2017 р. м. Іршава
Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючоїсудді : ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто в грубому порушені громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинене групою осіб (хуліганство), при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_4 27.09.2009 року, близько 00 годин 30 хвилин, знаходячись в приміщенні бару «Фаворит», розташованого на другому поверсі будинку № 136 в с. Чорний Потік Іршавського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, бажаючи протиставити себе оточуючим та виявляючи своє зневажливе до них ставлення, у групі із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вчинив хуліганські дії за наступних обставин.
ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні бару «Фаворит, з хуліганських спонукань, маючи на меті спровокувати конфлікт, підійшов до столика, за яким знаходились ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та безпричинно наніс словесні образи вказаним особам.
Такі неправомірні дії ОСОБА_8 помітив ОСОБА_5 , 1960 року народження, який знаходився за сусіднім столиком разом з ОСОБА_5 , 1978 року народження, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_6 , бажаючи попередити конфлікт та заспокоїти ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , 1960 року народження, зробив останньому зауваження, пояснивши, що вже пізній час, бар зачиняється, попросив залишити бар та порадив піти додому. У відповідь ОСОБА_9 , який знаходився біля ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність дій останнього та продовжуючи їх, використовуючи зауваження потерпілого як привід розпочати групову бійку за участю ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , розраховуючи на підтримку і схвалення власних дій вказаними особами, які були його знайомими, як і він, перебували у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_5 та з особливою зухвалістю наніс йому декілька ударів затиснутою в кулак рукою в обличчя, і, не зупиняючись на цьому, вискочив ногами на стіл та наніс удар взутою ногою в обличчя ОСОБА_17 .
Слідом за ОСОБА_9 , діючи умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань ОСОБА_4 , а разом з ним ОСОБА_18 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .. ОСОБА_10 з метою заподіяння тілесних ушкоджень підбігли до потерпілих, та, будучи об`єднаними єдиним мотивом неповаги до суспільства та норм моралі, з особливою зухвалістю нанесли декілька ударів руками ОСОБА_16 , а також руками і ногами ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , 1978 року народження.
В ході бійки ОСОБА_16 , захищаючись від ударів по голові, тулубу, іншим частинам тіла, які наносили йому затиснутими в кулак руками ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , а потім ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , відступив впритул до вікна, будучи обернутим до віконної рами спиною. Скориставшись цим, ОСОБА_8 умисно, з хуліганських спонукань, наніс ОСОБА_16 сильний удар ногою в область грудної клітки, тим самим штовхнувши потерпілого на вікно, в результаті чого ОСОБА_16 , розбивши спиною скло, впав з другого поверху бару на бетонну площадку перед будівлею бару.
Тільки після падіння ОСОБА_16 учасники бійки - ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , усвідомлюючи тяжкі наслідки, припинили свої хуліганські дії та втекли з бару.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_9 , які відбувалися у громадському місці, у присутності сторонніх осіб, тривали біля п`яти хвилин і вперто не припинялися, незважаючи на вмовляння потерпілих та власника бару ОСОБА_13 , супроводжувались насильством та нецензурною лайкою, пошкодженням майна бару, потерпілим були умисно заподіяні наступні тілесні ушкодження:
- ОСОБА_16 у вигляді садна тильної поверхні правої кисті, садна по задній поверхні нижньої третини лівої гомілки, синця задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, синця внутрішньої поверхні верхньої третини правого плеча, забійної рани нижньої губи по центру, важкої поєднаної травми, ВЧМТ, забою головного мозку II ступеню, перелому правої скроневої кістки з переходом на основу черепа, закритої хребетно-стовбурної травми, забою головного мозку, переломо-вивиху десятого грудного хребця, закритої травми грудної клітки, забою легень, правобічного гемотораксу, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 57 від 02.08.2010 року в момент їх заподіяння чи в клінічному перебігу черех різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і без надання медичної допомоги закінчуються чи можуть закінчитися смертю, і згідно п.2.1.3. б,з,л «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя ;
- ОСОБА_5 , 1960 року народження, у вигляді рани шкірних покровів спинки носа, саднини шкірних покровів лобного горба зліва ближче до брівної дуги, виличної ділянки справи, носо-губного трикутника, припухлості м`яких тканин потиличної ділянки голови, шийного відділу хребта, закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, відкритого перелому кісток носу зі зміщенням відломків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 107 від 05.10.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;
- ОСОБА_5 , 1978 року народження, у вигляді синців шкірних покровів спинки носа, брівної дуги справа, виличної ділянки зліва, припухлості м`яких тканин виличної ділянки голови, саднин шкірних покровів передньої поверхні в середній третині правої гомілки, зовнішньої кісточки правої стопи, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 108 від 06.11.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень ;
- ОСОБА_17 у вигляді синця шкірних покровів спинки носа, саднини шкірних покровів лобно-тім`яної ділянки зліва, припухлості м`яких тканин в цій же ділянці, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 106 від 06.11.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень ;
- ОСОБА_6 у вигляді синця шкірних покровів виличної ділянки справа, припухлості м`яких тканин скроневої ділянки справа, які згідно висновку' судово-медичної експертизи № 101 від 06.11.2009 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 була припинена робота бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зірваний відпочинок відвідувачів бару, порушена обстановка в барі та пошкоджено майно, а саме розбито скло на вікні розміром 1,5 х 1,3 м, чим спричинено власнику бару ОСОБА_13 матеріальні збитки на суму 68 гривень 20 копійок.
При підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності його від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.
В обґрунтування заявленого клопотання обвинувачений ОСОБА_4 посилається на те, що 14.12.2012 року йому було вручено обвинувальний акт та пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.296 КК України . Про те , що відносно нього порушено кримінальну справу 29.09.2010 року та 30.09.2010 року оголошено в розшук йому стало відомо тільки після повернення цього року із-за кордону , так як він 09.09.2010 року до порушення кримінальної справи виїхав за межі України. Його допитували в якості свідка, а тому він вважає, що не ухилявся від слідства або суду, тобто перебіг давності не зупинявся.
Вважає, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, у вчинені якого він обвинувачується, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та відповідно до вимог ч. 1 ст. 49 КК України особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Враховує те , що з моменту вчинення злочину у якому він обвинувачується минуло більш ніж 5 років, він не ухилявся від досудового розслідування, оскільки йому не було відомо про порушення відносно нього кримінальної справи, за цей період жодних інших злочинів не вчиняв, а тому в даному випадку наявні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності у звязку з закінченням строків давності.
Прокурор ОСОБА_3 в суді вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_17 вважають, що у клопотанні слід відмовити, а обвинуваченого ОСОБА_4 притягнути до кримінальної відповідальност.і
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи з наступного.
Так, як вбачається зі змісту предявленого ОСОБА_4 обвинувачення за ч. 2 ст. 296 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене 27.09.2009 року та відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Відповідно до розяснень, які містяться в п. 8 Постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику застосування судами законодавства України про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Відповідно до ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, розяснюється право на таке звільнення.
Разом з тим, ч. 2 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Так, під ухиленням від слідства або суду як обставиною, що зупиняє перебіг строку давності розуміються будь-які умисні дії, вчинені особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, при цьому не є такою, що ухиляється від слідства або суду, невідома правоохоронним органам особа, яка вчинила злочин і переховується, а також особа, хоч і відома таким органам, але причетність якої до вчинення злочину на момент її зникнення ще не встановлено.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 14.12.2012 року було порушено кримінальну справу за ч.1 ст.121 КК України відносно ОСОБА_8 та ч. 2 ст. 296 КК України відносно ОСОБА_12 , , ОСОБА_10 по факту хуліганства вчиненого 27 вересня 2009 року в приміщенні бару «Фаворит» в с.Ч.Потік, Іршавського району .
30.09.2010 року винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.
В подальшому, з вказаної кримінальної справи були виділені в окреме провадження матеріали відносно ОСОБА_4 у звязку з тим, що його місце знаходження не встановлено .
Постановою ст.. слідчого в ОСВ СУ УМВС України в Закарпатській області від 30.09.2010 року ОСОБА_4 оголошено в розшук, як особу, яка ухиляється від органів слідства та досудове слідство зупинено до встановлення місця знаходження обвинуваченого.
Таким чином, враховуючи вище вказані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 ухилявся від органів досудового розслідування та суду, оскільки за місцем свого проживання був відсутній з 30.09.2010 року, тобто знаходився у розшуку, і як пояснив обвинувачений ОСОБА_4 в суді постанову про оголошення розшуку обвинуваченого від 30.09.2010 року та постанову про порушення кримінальної справи від 29.09.2010 року він не оскаржував і взагалі у зв`Язку з виїздом за кордон 09.09.2010 року нічого про це не знав.
Однак, суд не може визнати такі твердження правдивими, а надані суду докази достовірними, оскільки згідно наданої Державною Прикордонною Службо України (а.с. ) інформації вбачається, що відсутність інформації в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» щодо перетинанняя державного кордону України громадянами України не спростовує факт їх перетинання державного кордону у пунктах пропуску. Обвинувачений ОСОБА_4 на підтвердження доказів свого перебування за кордоном не може надати суду свого закордонного паспорту та достовірних доказів про те, що він більше не перетинав державний кордон після 09.09.2010 року.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Згідно ч. 5 ст. 288 КПК України оскарженню підлягає лише ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, при цьому ухвала про відмову в задоволенні відповідного клопотання оскарженню не підлягає.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 288, 314-317, 372 КПК України, -
В задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1