Справа № 194/52/17
Провадження № 1-кп/194/68/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2016 року за № 000697 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Тернівка Дніпропетровської області, росіянки, громадянки України, не працюючої, освіта неповна середня, не одруженої, маючої на утриманні зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-08.04.2010 року Тернівським міським судом за ст.ст.186 ч.1, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Згідно ухвали Тернівського міського суду від 03.08.2011 року направлена для відбувати покарання за вироком суду на 3 роки позбавлення волі. Звільнена 10.06.2014 року згідно ст.7 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;

-18.03.2010 року Тернівським міським судом за ст.ст.185 ч.2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 19 грудня 2016 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, знаходячись біля їдальні «Варенична», що знаходиться за адресою: м. Тернівка вул. Дніпровська буд. 6, по раптово виниклому умислу, спрямованому на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживаючи довірою, а саме - використовуючи довірливі відносини, які склалися між нею та ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, попросила у ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Nokia», моделі: «101» для здійснення дзвінка, достовірно знаючи, що отримавши мобільний телефон, вона повертати його не буде, а має мету ним заволодіти, умисно схиливши таким чином ОСОБА_5 до того, що вона, будучи помилково впевненою у правильності та сумлінності дій ОСОБА_3 , добровільно передала їй вищевказаний мобільний телефон, вартість якого становить 240 грн.,в комплекті з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», яка для потерпілої матеріальної цінності не має. Отримавши вищезазначений телефон ОСОБА_3 під виглядом здійснення дзвінку, заховала телефон в свій одяг, та повідомила потерпілій, що телефон у неї забрала невідома жінка. Таким чином, ОСОБА_3 умисно повторно, шляхом зловживання довірою заволоділа чужим майном, після чого з місця події зникла та викраденим майном розпорядилася на свій розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 1 від 03 січня 2017 року, матеріальну шкоду на загальну суму 240 грн.
Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнала повністю та показала, що 19 грудня минулого року вона зустріла свою знайому ОСОБА_6 , яку дуже добре знає, та як дружила з її сином. Не знає чому, вона вирішила вкрасти у ОСОБА_7 її мобільний телефон, й попросила дати їй телефон для того, що подзвонити. Отримавши від ОСОБА_7 мобільний телефон вона пішла гуляти по місту, а потім, в той же день здала телефон до ломбарду на свої документи. Отримані за телефон гроші вона витратила на свої потреби. В подальшому телефон ОСОБА_7 повернули працівники поліції. Тиску з боку працівників поліції на неї не було. Інших злочинів вона не вчиняла, просить не позбавляти її волі та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинуваченої суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченої у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд приходить до висновку, що її дії правильно кваліфіковано під час досудового розслідування та в її діях має місце склад злочину, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд керується ст.65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, а також ті обставини, що обвинувачена винуватість визнала повністю, у вчиненому розкаялася, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину 2005 року народження, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, раніше судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; - наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченої, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, враховуючи, що обвинувачена не працює, суд вважає, що у зв`язку з цим обвинуваченій не можливо призначати покарання у виді штрафу, виправних робіт та обмеження волі, а також беручи до уваги, що обвинувачена раніше була засуджена до позбавлення волі, відбувала реальне покарання в місцях позбавлення волі й належних висновків не зробила та знову вчинила новий злочин, суд приходить до висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.
Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинуваченої, яка розкаялася у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину, а також позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку один рік 6 місяців з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільні позови до обвинуваченої по даному кримінальному провадженню не пред`являлися.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також на підставі ст.ст. 118, 122, 124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченої на користь суб`єкта, яким було проведено експертизу, процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи (висновок № 1 від 03 січня 2017 року) в сумі 110 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк один рік шість місяців.

Відповідно до п.п.1, 2, ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню: - мобільний телефон, визнаний речовим доказом згідно постанови слідчого від 03 січня 2017 року, - залишити за належністю законному власнику; - копію договору № 13693 від 19 грудня 2016 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь СПД-ФО ОСОБА_8 р/р НОМЕР_2 в АТ «Укрсиббанк» в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи, (висновок № 6 від 13 грудня 2016 року), грошові кошти в сумі 110 (сто десять) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1