Справа № 359/4826/17
Провадження №1-в/359/217/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 серпня 2017 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представників колонії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з Бориспільською виправною колонією №119 клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Згурівського району Київської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

засудженого згідно вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 02 лютого 2016 року за ч.2 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі, -

в с т а н о в и в :
16.06.2017 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду на підставі ст. 539 КПК України із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. Щодо змісту клопотання, підтримав його повному обсязі, вказавши, що не має можливості працевлаштуватися, оскільки має медичні протипоказання. Звернув увагу на те, що проходив курс лікування у Бучанській ВК (№85), довідку з якої подав до суду разом з клопотанням.
Представник БВК №119 при розгляді клопотання засудженого поклався на розсуд суду, однак зазначив, що останній, на його думку не став на шлях виправлення.
В судовому засіданні прокурор просив у задоволенні клопотання відмовити, зважаючи на те, що ОСОБА_7 не став на шлях виправлення, що підтверджується відповідними доказами, наявними в його особовій справі.
Захисник засудженого адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні просила суд врахувати стан здоров`я засудженого, те, що він має хронічне захворювання, яке перешкоджає його подальшому відбуванню покарання у виправній колонії. Просила клопотання засудженого задовольнити та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши пояснення засудженого, думки прокурора, представника колонії та захисника, дослідивши матеріали клопотання та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання.
Згідно вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 02.02.2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.121 КК України до 6 років позбавлення волі та згідно ч. 5 ст. 75 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому, станом на 04.08.2017 року невідбута частина покарання ОСОБА_7 становить 1 рік 3 місяці 1 день.
Початок строку відбування покарання 26.08.2014 року, а кінець строку: 05.11.2018 року. Станом на 04.08.2017 року невідбута частина покарання останнього становить 1 рік 3 місяці 1 день. При цьому засуджений відбув ? строку покарання.
З матеріалів особової справи вбачається, що під час знаходження в Вільнянському СІЗО Запорізької області ОСОБА_7 зарекомендував себе з негативного боку, за порушення режиму утримання мав 6 стягнень, до вступу вироку в законну силу. Після вступу вироку в законну силу за порушення режиму відбування покарання отримав 1 стягнення, яке не зняте та не погашене у встановленому законом порядку, заохочень не мав.

В Бориспільській виправній колонії №119 засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання з 15.09.2016 року. За час відбування покарання характеризується негативно, має одне стягнення, заохочень не має.

Зважаючи на попередні висновки, ОСОБА_7 не має достатній ступінь виправлення для застосування пільг та звільнення умовно-достроково, що підтверджується наявними в особовій справі доказами та поясненнями представників колонії.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин, відбув ? призначеного строку покарання, однак своєю поведінкою та ставленням до праці засуджений не довів, що став на шлях виправлення.

Тому суд вважає за доцільне у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання призначеного судом слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, суд

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст. 81 КК України та звільнення умовно-достроково, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 08.08.2017 року.

Суддя: ОСОБА_1