В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2017 року Справа № 608/415/17
Номер провадження1-кп/608/95/2017
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого суду судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берестове Новомиколаївського району Запорізької області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, пенсіонера, із вищою технічною освітою, одруженого, раніше не судимого,-
який обвинувачується в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,-
Зазначена у згаданих вище двох заявах обвинуваченого ОСОБА_5 від 17 грудня 2015 року та 15 червня 2016 року інформація не відповідала дійсності, оскільки станом на момент їх подання обвинувачений ОСОБА_5 являвся власником житлового будинку і прилеглих до нього господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , які він придбав згідно договору купівлі-продажу від 10 липня 2015 року у ОСОБА_6 . Обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював, що у випадку подання ним правдивих відомостей в управління соціального захисту населення Чортківської РДА, йому буде відмовлено у призначенні, нарахуванні та виплаті вищевказаної допомоги, а тому цілеспрямовано вказав у згаданих заявах неправдиву інформацію для того, щоб отримати цю адресну допомогу. Володіючи наданими ОСОБА_5 неправдивими відомостями і вважаючи їх достовірними, 18 грудня 2015 року та 17 червня 2016 року управління соціального захисту населення Чортківської РДА двічі, 18 грудня 2015 року та 17 червня 2016 року, приймало рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_7 вищевказаної адресної допомоги в сумі 884 гривні щомісячно кожному члену сім`ї і в загальному 1768 гривень на сім`ю за кожен місяць.
Внаслідок прийняття вказаних вище двох рішень від 18 грудня 2015 року та 17 червня 2016 року, управління соціального захисту населення Чортківської РДА у період часу з 18 грудня 2015 року по 31 жовтня 2016 року незаконно нараховувало обвинуваченому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 855,48 гривень за грудень 2015 року і 1768 гривень щомісячно за всі інші місяці, перераховуючи їх на картковий поточний рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» (з 18 грудня 2015 року по 01 березня 2016 року), а також на поточний рахунок обвинуваченого ОСОБА_5 № НОМЕР_2 , відкритий в філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадний банк України» (з 1 березня 2016 року по 31 жовтня 2016 року включно).
Таким чином, своїми умисними, протиправними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 1 КК України, за ознаками: придбання права на грошові кошти у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг шляхом обману (шахрайство).
16 березня 2017 року між прокурором та обвинуваченим була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам вищезазначеної правової норми. У ній, зокрема, зазначено: сторони угоди, формулювання висунутого обвинувачення, його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язок обвинуваченого добровільно відшкодувати заподіяні збитки шляхом щомісячного погашення 800 гривень аж до повного відшкодування завданих державі збитків, в угоді зазначено узгоджене сторонами покарання та наявна згода обвинуваченого на його призначення, а також зазначено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч.2 ст.473 КПК України, наслідки її невиконання; угода скріплена підписами сторін угоди.
Так, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що еквівалентно 510 гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 зазначеного Кодексу угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, який згідно ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України - суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -
Затвердити угоду від 16 березня 2017 року про визнання винуватості між стороною обвинувачення, представником якої є прокурор Чортківської місцевої прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в еквіваленті становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Скасувати арешт документів, накладений ухвалою слідчого судді від 28 лютого 2017 року, які були вилучені 27 лютого 2017 року в управлінні соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації при проведенні тимчасового доступу на підставі ухвали слідчого судді від 24 лютого 2017 року.
Речові докази: документи, які були вилучені 27 лютого 2017 року при проведенні виїмки на підставі ухвали слідчого судді від 24 лютого 2017 року повернути управлінню соціального захисту населення Чортківської районної державної адміністрації (постанова слідчого про визнання предметів речовими доказами від 28 лютого 2017 року).
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1