Дата документу Справа № 322/512/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 322/512/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1170/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 199 ч. 1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 серпня 2017 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 9 березня 2017 року за № 0000079 у відношенні ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000079 від 09.03.2017 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України, повернутий прокурору для усунення порушень вимог КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст.291 КПК України, наведені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення є неповними та суперечливими і не узгоджується з правовою кваліфікацію дій ОСОБА_7 .
Так, в обвинувальному акті не зазначено кваліфікації ознаки дій ОСОБА_7 щодо спроби збуту 08.03.2017 р. підробленої банкноти номіналом 200 гривень №-ЗЄ 6852042, Київ 2007, в магазинах «Гарячий Хліб», «Росинка» в смт. Номиколаївка Новомиколаївського району, а також у фрешмаркеті «Брусничка №-03362» ТОВ «Український РІТЕЙЛ» з огляду на роз`яснення, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами кримінальних справ про виготовлення або збут підроблених грошей чи цінних паперів» № 6 від 12.04.1996 року.

Також суд першої інстанції вважає, що в обвинувальному акті має бути детально відображено результати експертного дослідження підробленої банкноти номіналом 200 гривень №-ЗЄ 6852042, тобто на лише щодо ї невідповідності за способом друку та спеціальним елементам захисту аналогічним справжнім грошовим знаками НБУ, а і щодо повної чи такої істотної фальсифікації справжнього грошового знака, що робить можливим досягнення мети його збуту і за звичайних умов ускладнює або зовсім виключає виявлення підробки, виходячи із певних критеріїв.
Разом з тим як зазначив в ухвалі суд першої інстанції, в обвинувальному акті відсутня кваліфікація дій ОСОБА_7 щодо передачі ним вищезазначеної підробленої банкноти ОСОБА_9 , а натомість зазначається про збут цієї банкноти останнім, який не знав, що банкнота підроблена.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор вказує, що суд не навів належних мотивів для прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, що є порушенням ст. 370 КПК України щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення.

Зазначає, що в обвинувальному акті дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковані лише за ч. 1 ст. 199 КК України, оскільки у даному випадку має місце продовжуваний злочин, який складається із декількох тотожних діянь, що об`єднані єдиним злочинним наміром, тобто мають єдиний умисел і єдину мету збут однієї підробленої грошової купюри номіналом 200 гривень №-ЗЄ 6852042, а отже є частиною одного злочину, що повністю охоплено диспозицією ч. 1 ст. 199 КК України та повністю відображено у висунутому обвинуваченні.
Прокурор вважає, що не може бути підставою для повернення обвинувального акту, відсутність в обвинувальному акті детального відображення результатів експертного дослідження підробленої банкноти номіналом 200 гривень №-ЗЄ 6852042 щодо ступеню її підробки.
Крім того, прокурор вказує, що для з`ясування вказаного питання суд всупереч положень ст. 337 КПК України під час підготовчого судового засідання безпосередньо перейшов до з`ясування змісту обвинувачення та його повноти шляхом допиту обвинуваченого, чим вийшов за межі ст.ст. 314-317 КПК України.

Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, вважала, що порушень вимог ст.ст. 290, 291 КПК України стороною обвинувачення допущено не було, а обставини, викладені в ухвалі суду, не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора та призначення розгляду обвинувачення щодо нього в суді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 314 КПК України суд в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
Будь-яких інших підстав для повернення обвинувального акту прокурору законом не передбачено.
Вимоги до обвинувального акту встановлені ст. 291 КПК України та даний перелік є вичерпним.
З огляду на положення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, судова колегія вважає, що фактичні обставини кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, викладені у обвинувальному акті відповідно до обставин, які прокурор вважав встановленими, а відтак відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає зазначеній вимозі КПК України.
Колегія суддів зазначає, що державне обвинувачення процесуальна діяльність прокурора, яка полягає у доведені перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Відповідно до положень ст. 337 КПК України прокурор в ході судового розгляду може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи, а суд, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, має право вийти за межі висунутого обвинувачення в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, та враховуючи, що зазначені в оскаржуваній ухвалі суду підстави не є достатніми для повернення обвинувального акту прокурору, судова колегія вважає, що апеляційна скарга прокурора є слушною та підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Новомиколаївського відділу Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 25 травня 2017 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акту у кримінальному провадженні № 0000079 від 09.03.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 199 КК України скасувати, призначивши новий розгляд провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4