Справа № 645/5438/16-к
Провадження №1-кс/645/406/17
У Х В А Л А
Іменем України

13 травня 2017 року Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Феськи Золочівського району Харківської області, громадянина України, який має вищу освіту, працює в ПП «Спец и я», одружений, раніше не засуджений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

Підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до суду із вказаним клопотанням, де зазначив, що 13.11.2016 р. приблизно о 03год.55 хв. до Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення оператора «102» про те, що БШР № 301 до ХМКЛ № 4 було доставлено гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 із діагнозом вогнепальне поранення. Під час перевірки даного факту встановлено, що 13.11.2016 року приблизно о 02:00 год. біля будинку 19/2 по вулиці Харківських Дивізій в м. Харкові дві невідомі особи, з метою заволодіння чужим майном із застосуванням вогнепальної зброї, напали на гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та в ході нападу заволоділи мобільним телефоном «Lenovo A 2010», який належить ОСОБА_7 , а також спричинили зазначеним громадянам вогнепальні поранення.
За даним фактом СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0003488 від 13.11.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Під час проведення слідчих дій було встановлено, що до скоєння даного кримінального правопорушення причетний гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 13.11.2016 р. приблизно о 02:00 год. зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_9 неподалік станції метро «Масельського» в м.Харкові, після чого удвох направилися в бік будинків, що розташовані по АДРЕСА_2 . В той же день, приблизно о 03:00 годині, проходячи біля будинку 19/2 по вул. Харківських дивізій м. Харкова, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 побачили двох раніше незнайомих їм чоловіків, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
В цей момент у ОСОБА_5 та ОСОБА_9 виник спільний злочинний намір, спрямований на вчинення розбійного нападу, направленого на заволодіння чужим майном, за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням погрози насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення розбійного нападу, ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_7 та схопивши його за шию, почав душити, в результаті чого вони впали на землю. ОСОБА_9 , продовжуючи свої злочинні дії, знаходячись зверху на ОСОБА_7 , душив потерпілого, тим самим завдавши фізичного болю, та в цей час
ривком вихопив з його рук належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Lenovo А2010». В цей момент ОСОБА_5 дістав заздалегідь заготовлений пістолет та, навівши його на ОСОБА_8 , пред`явив вимогу, щоб той передав належне йому майно.
Сприймаючи погрозу застосування пістолета з боку ОСОБА_5 як реальну, ОСОБА_8 дістав із кишені своїх брюк належний йому мобільний телефон «Нокіа 2100» та передав його ОСОБА_5 , на що останній, подивившись на вказаний мобільний телефон, повернув його ОСОБА_8 .
Далі ОСОБА_5 , продовжуючи злочинні дії, зробив три постріли у бік потерпілого ОСОБА_7 , який піднявся з землі, відштовхнувши від себе ОСОБА_9 .
Одним пострілом ОСОБА_5 влучив в ногу ОСОБА_7 , другим пострілом влучив в плече, а третім пострілом влучив в спину ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення розбійного нападу, вистрілів у бік ОСОБА_8 , спричинивши йому вогнепальне порання в області обличчя. Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зникли, заволодівши мобільним телефоном «Lenovo А2010 », який належить ОСОБА_7
13.05.2017 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
ПідозрюванийОСОБА_5 в ході допиту свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав.
Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , додатковим протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом впізнання особи за участю потерпілого ОСОБА_7 .
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного легального заробітку, слідчий вважає, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта, потерпілого, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим слідчий вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу та клопоче про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.
Підозрюваний та захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечували, посилаючи на непричетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, у якому він підозрюється, необґрунтованості підозри та недоведеності ризиків, на які посилався слідчий.
При цьому ОСОБА_5 пояснив, що первісні пояснення, в яких він визнавав себе винним, були надані ним внаслідок фізичного насильства, застосованого відносно нього працівниками Немишлянського ВП. Допитаний слідчим в присутності захисника, він не визнав себе винним у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.187 КК України.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, у відповідності зі ст.214 КПК України, 13.11.2016 р. до ЄРДР за № 0003488 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.187КК України, та розпочато досудове розслідування.

13.05.2017 р. прокурором в порядку ст.276-278 КПК України здійснено повідомлення ОСОБА_10 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187КК України.

ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

Подане слідчим клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 умисного тяжкого злочину; наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які , з урахуванням даних про особу підозрюваного, на переконання слідчого, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає встановленим, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України ;

2)наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України;

3)недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, у розумінні п. 48 рішення Європейського суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 г., для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Матеріали кримінального провадження, на які посилався слідчий у клопотанні, свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається захисник, підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду справи.

Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, не дивлячись на позитивні дані про особу підозрюваного, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що спростовує доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також про можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Таким чином суд дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Враховуючи наявність обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.177 та 178 КПК України, які викладені вище, розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Разом з тим, зважаючи на заяву ОСОБА_5 про застосування до нього насильства під час затримання та тримання в Немишлянському ВП ГУНП в Харківській області, забезпечивши останньому невідкладне проведення медичного обстеження БШМД № 405 під час перерви у судовому засіданні 13.05.2017 р., враховуючи результати цього обстеження, вважаю необхідним забезпечити проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 в умовах ХУВП № 27, доручити прокуратурі Харківської області провести дослідження фактів, викладених в заяві ОСОБА_5 та вжити необхідних заходів для забезпечення його безпеки згідно із законодавством.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
П о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого - задовільнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ХУВП (№27), на строк до 10.07.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1