24 травня 2017 р. Справа № 632/477/17 провадження № 1-кп/632/112/17
У Х В А Л А
/про продовження запобіжного заходу/

24 травня 2017 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001138 від 20.12.2016 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.04.2017 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк дії запобіжного заходу закінчується 10 червня 2017 року, у зв`язку з чим прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про подовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор наполягав на доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватися від суду та чинити тиск на потерпілого та свідків, чи вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений не заперечував проти продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Приймаючи до уваги, що ухвала Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12.04.2017 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 припиняє свою дію 10.06.2017, а судове провадження не завершене, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, його продовження, обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, має перевагу над принципом поваги до свободи особистості, вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, доходить подальшого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є, зокрема, запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.97 № 475/97-ВР, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім певних випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Підставами продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість скоєного правопорушення, яке є тяжким та максимальна санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.

Крім того, наявність ризику переховування ОСОБА_4 від суду, тиску з його боку на потерпілого і свідків з метою уникнення відповідальності, виключають підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суд вважає, що з моменту взяття підозрюваного ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення зазначеного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та не змінилася обстановка, яка б давала суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Під час вирішення клопотання про продовження строків тримання під вартою суд враховує практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява №34578/97, п.93, згідно з якою подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sinequanon) належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи й судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами.

Суд вважає, що наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Оцінюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпечності злочину в конкретних умовах місця і часу та враховує, що до особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, тримання під варту як запобіжний захід може бути застосовано за мотивом однієї лише небезпечності злочину, за який законом передбачено покарання до шести років позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, характеризуються суспільною небезпекою, яка визначається, насамперед у таємному викраденні майна, поєднане з проникненням у приміщення.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_4 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому в межах встановлених статтею 197 КПК України.

Крім того, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України та не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 177, 178, 199, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - тримання під вартою в умовах ДУ «Харківська установа виконання покарань (№ 27)», залишити без змін і вважати продовженим на 60 днів до 22 липня 2017 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1