Справа № 194/1148/16-к
Провадження № 1-кп/194/136/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 грудня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 серпня 2016 року за № 0000432 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Тіхвін Ленінградської області РФ, росіянки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 03.05.2007 року Тернівським міським судом за ст.ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

-22.04.2008 року Тернівським міським судом за ст.ст. 185 ч.1, ст.309 ч.2, ст.70 ч.1, 71, 72 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

-08.12.2010 року Тернівським міським судом за ст.ст. 309 ч.2, 75, 76 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Постановою Тернівського міського суду від 30.11.2011 року направлена в місця позбавлення волі на 2 роки 6 місяців. Звільнена 19.08.2013 року умовно-достроково, не відбутий строк 9 місяців 21 день;

- 10.07.2015 року Межівським районним судом Дніпропетровської області ст.ст. 309 ч.2,

75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим стоком 3 роки. Ухвалою

апеляційного суду Дніпропетровської області від 03.09.2015 року засуджена за

ст.ст.309 ч.2, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3

роки;

- 10.08.2015 року Тернівським міським судом за ст.ст. 310 ч. 2, 309 ч.2, 70, 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 24 серпня 2016 року, приблизно о 10 годині 45 хвилин, проходячи по тротуару, який проходить від перетину вул. Маяковського та вул. Харківська до території автостанції, розташованої за адресою: Дніпропетровська область м. Тернівка вул. Курська, 1б, побачила раніше не знайому жінку, яка йшла одна по вказаному тротуару та тримала в своїй лівій руці гаманець. Після чого, ОСОБА_3 , діючи по раптово виниклому умислу, спрямованомуна відкрите викраденнячужого майна, з корисливих мотивів, підбігла ззаду до ОСОБА_6 та відкрито, умисно, повторно, на виду у потерпілої ОСОБА_6 , а також випадкових свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , шляхом ривку, з лівої руки ОСОБА_6 вирвала гаманець коричневого кольору прямокутної форми, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, та в якому зберігалися гроші в сумі 174 грн. Після цього ОСОБА_3 намагалася втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, але потерпіла ОСОБА_6 , схопивши ОСОБА_3 за волосся, почала утримувати останню та кликати на допомогу, в зв`язку з чим проходячи неподалік ОСОБА_7 та ОСОБА_8 допомогли ОСОБА_6 утримати ОСОБА_3 та не дати їй можливості втекти.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, відкрито, повторно, шляхом ривку, здійснила закінчений замах на викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_6 на суму 174 грн., тобто виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочинів визнала повністю та показала, що в період іспитового строку вона ніде офіційно не працює та у неї була складна життєва ситуація, що не було грошей на продукти харчування. На день незалежності вона побачила, що по тротуару в бік автостанції йшла незнайома жінка. Ззаду ця жінка виглядала набагато молодшою, ніж це з`ясувалося згодом. Вона бачила, що жінка трьома пальцями лівої руки тримала гаманець, та підійшовши до жінки, вона гаманець вирвала, але жінка правою рукою, в якій тримала пакет, вхопила її за волосся. В цей момент вона побачила, що жінка була похилого віку й не стала чинити опір саме через це, хоча могла звільнитися та втекти. Потім підішли ще жінка та чоловік, які сказали що не дадуть їй втекти та викликали поліцію. Тиску з боку працівників поліції на неї не було. У вчиненому вона розкаюється та просить її суворо не карати.

Зазначені показання обвинуваченої суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, оскільки вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового процесу, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні замаху на злочин, що передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд приходить до висновку, що в її діях має місце склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України - закінчений замах на вчинення злочину, а саме - на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, особою, яка виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд керується ст. 65 КК України та приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого нею злочину, а також ті обставини, що обвинувачена винуватість визнала повністю, у вчиненому розкаялася, посередньо характеризуються за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів, викликаних вживанням опіоїдів, синдрому залежності, активного вживання, раніше неодноразово судима, вчинила новий злочин в період іспитового строку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд визнає: - рецидив злочинів.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинуваченої, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочинів, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, ближче до нижньої межі, у виді позбавлення волі на строк чотири роки, та враховуючи, що ОСОБА_3 вчинила злочин в період іспитового строку, за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року, (який відповідно до ухвали Тернівського міського суду від 19 листопада 2015 року підлягає виконанню самостійно від вироку Межівського районного суду Дніпропетровської області від 10 липня 2015 року), остаточне покарання обвинуваченій необхідно визначити за сукупністю вироків у відповідності з ч. 1 ст. 71 КК України, застосувавши принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

Цивільний позов у кримінальному провадженні до обвинуваченої не пред`являвся.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Питання про стягнення з обвинуваченої на користь держави процесуальних витрат судом при ухваленні вироку не вирішується у зв`язку з їх відсутністю по кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_9 винуватою за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 10 серпня 2015 року, та остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки один місяць.

Строк відбування покарання засудженій обчислювати з моменту фактичного затримання під час виконання вироку.

Речові докази по кримінальному провадженню: - предмет, визнаний речовим доказом згідно постанови слідчого від 24 серпня 2016 року - залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1