Справа № 314/1334/17
Провадження № 1-кп/314/159/2017
ВИРОК
іменем України
10.07.2017 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000221 від 20.02.2017 рокуза обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнянськ, Запорізької області, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, мешкає за адресою без реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 11.02.1993 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2, 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 25.04.1995 звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Донецького м/с Донецької області з Дзержинської виправної колонії Донецької області (№2), невідбутий строк: 1 рік 2 місяці 27 днів;

2) 12.05.1997 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст, 140, ч. 1 ст. 101, ч.3 ст.141, ч.1 ст.145, ч.2 ст. 206, ст.42 КК України. Частково приєднано покарання за вироком Вільнянського р/с від 11.02.1993 до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 13.02.2004 звільнений з Кам`янської виправної колонії Запорізької області (№101);

3) 28.09.2004 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 до 1 року позбавлення волі. 22.07.2005 звільнений з Оріхівської виправної колонії Запорізької області (№88);

4) 03.03.2006 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

5) 16.06.2006 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України. 22.05.2009 звільнений з Кам`янської виправної колонії Запорізької області (№101);

6) 26.08.2009 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 11.01.2013 звільнений з Кам`янської виправної колонії Запорізької області (№101);

7) 30.07.2013 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70 КК України до 3 рокв позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;

8) 21.02.2014 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71, ч.3 ст. 78 частково приєднано покарання за вироком Вільнянського р/с від 30.07.2013 до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

9) 26.03.2014 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано покарання за вироком Вільнянського р/с від 21.02.2014 до 3 років 2 місяців позбавлення волі. 23.12.2016 звільнений з Софіївської виправної колонії Запорізької області (№55) за відбуттям терміну покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18 лютого 2017 року, у денний час доби, ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через вхідну калитку незаконно проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , далі направився до будівлі літньої кухні, після чого, шляхом розбиття віконного отвору проник до її приміщення, де користуючих відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, таємно, повторно з корисливих мотивів за допомогою фізичної сили рук викрав 2 металевих швелера, довжиною 2 метри кожен, товщиною металу 5 мм, загальною вагою 30 кг, вартістю по 5 гривень за 1 кг, на загальну суму 150 гривен, металевий куток, довжиною 2 метри, розміром 50х50х4 мм, вагою 10 кг, вартістю по 5 гривень за 1 кг, на загальну суму 50 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 200 гривень.

19 лютого 2017 року, у вечірній час доби, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів через незачинену вхідну хвіртку пройшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого попрямував до будівлі літньої кухні, до якої проник через відчинені вхідні двері, де користуючись відсутністю контролю з боку власника та сторонніх осіб, таємно, повторно з корисливих мотивів викрав двоконфорочну газову плиту «Дружківка», вартістю 300 гривень, котру за допомогою фізичної сили рук погрузив на спину та покинув місце скоєного злочину.

Окрім цього, 19 лютого 2017 року, у вечірній час доби, ОСОБА_4 , не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, через незачинену вхідну хвіртку пройшов на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого попрямував до будівлі літньої кухні, до якої проник через відчинені вхідні двері, після чого підійшов до цегляної печі, з якої за допомогою фізичної сили рук, шляхом демонтажу таємно, повторно з корисливих мотивів викрав фрагмент поверхні печі, виготовлений з чугуну, квадратної форми з дугоподібним вирізом, вагою 5 кг, вартістю 5 гривень за 1 кг металу, на загальну суму 25 гривень, після чого покинув місце скоєного злочину.

В подальшому, ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 325 гривень.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 винним себе визнав повністю та детально розповів про обставини вчиненого правопорушення.

У відповідності до ст. 349 ч.3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази по справі: 2 металевих швелера довжиною 2 метри кожен, товщиною металу 5 мм, загальною вагою 30 кг; металевий куток довжиною 2 метри, розміром 50х50х4 мм., вагою 10 кг; фрагмент поверхні печі, виготовлений з чугунку квадратної форми з дугоподібним вирізом, вагою 5 кг. - повернуто під розписку власниці - ОСОБА_5 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2

Суд кваліфікує дії обвинуваченого, ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, кваліфікуючими ознаками яких є: «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення».

Витрати на залучення експерта: відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує позицію сторони обвинувачення, дані про осібу обвинуваченого, обставинами, що пом`якшують та обтяжують покарання, характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

В зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а також додатково обов`язок, необхідний і достатній для його виправлення, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185 КК Українита призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку визначити 2 (два) роки.

В зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; а також додатково покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні 2 металевих швелера довжиною 2 метри кожен, товщиною металу 5 мм, загальною вагою 30 кг; металевий куток довжиною 2 метри, розміром 50х50х4 мм., вагою 10 кг; фрагмент поверхні печі, виготовлений з чугунку квадратної форми з дугоподібним вирізом, вагою 5 кг. повернути власнику.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які перебувають під вартою протягом тридцяти днів з моменту вручення їм копії вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_1

10.07.2017