АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1046/16-к Номер провадження 11-кп/786/188/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст. 115 КК України О.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000493 від 10.05.2016, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кременчука Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , з вищою юридичною освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, -

визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку суду, 09 травня 2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 перебував разом зі своїм батьком ОСОБА_9 за місцем їх спільного мешкання в АДРЕСА_1 . В цей час на ґрунті тривалих неприязних стосунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 виникла сварка, яка переросла в бійку. Під час бійки у ОСОБА_7 виник умисел на вбивство ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, кулаками, ногами, а також молотком наніс множинні удари в ділянку голови, тулубу та верхніх і нижніх кінцівок ОСОБА_9 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 помер на місці події.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 290/1 від 30.06.2016 року на трупі ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодження:

- відкрита черепно-мозкова травма у вигляді множинних забитих ран та синців голови, крововиливу під білкову оболонку лівого ока та м`які покрови голови, переломів кісток склепіння черепу, розривів твердої мозкової оболонки, крововиливів під м`яку мозкову оболонку та її розривів, крововиливів у речовину головного мозку та розчавлення речовини головного мозку, яка за ступенем тяжкості відносно живої особи має ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Дані тілесні ушкодження знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

- закрита травма грудної клітки у вигляді синця та саден, переломів ребер по кількох анатомічних лініях, переломів остистих відростків грудних хребців з крововиливами в оточуючі м`які тканини в проекції переломів, яка за ступенем тяжкості відносно живої особи має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню, за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

- синці лівої верхньої кінцівки та садна лівої нижньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню.

Вище описані тілесні ушкодження утворилися від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, незадовго до настання смерті в короткий проміжок часу, про що свідчить їх характер.

Тілесні ушкодження у вигляді забитих ран голови, переломів кісток черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки та речовину головного мозку, утворилися від ударної дії (не менше 9-ти) тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, який мав дугоподібної форми край, якими не виключено могла бути ударна частина молотка.

Тілесні ушкодження у вигляді синців, саден голови, тулуба, лівої верхньої та нижньої кінцівок, крововиливу під білкову оболонку лівого ока, закритих переломів ребер та остистих відростків грудних хребців з крововиливами в проекції переломів, утворились від дії (не менше 14-ти) тупих твердих предметів.

Причиною смерті ОСОБА_9 є крововиливи під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, ділянки розчавлення (деструкції) головного мозку, які виникли в результаті множинних травм голови.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду щодо нього скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду викладених у вироку суду, фактичним обставинам кримінального провадження, перекваліфікувати його дії на ст. 118 КК України, як вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

Зазначає, судом не взято до уваги його показання про відсутність в його діях умислу на заподіяння смерті рідному батьку та він лише захищався від посягань батька на його життя, діяв в межах необхідної оборони.

Суд безпідставно відмовив обвинуваченому у задоволенні клопотання про призначення психологічної експертизи для визначення можливого перебування обвинуваченого у стані сильного душевного хвилювання, порушивши його право на захист.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить змінити вирок суду через невідповідність висновків суду викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.1 ст. 115 на ст. 118 КК України.

На переконання захисника, обвинувачений не мав можливості відбивати удари молотком, які батько першим почав наносити, розцінював як небезпечне посягання на своє життя та намагався захистити себе, будучи фізично меншим за нього.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги та просили задовольнити з підстав у них наведених, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційних скарг з наступних підстав.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства свого батька ОСОБА_9 та такий висновок ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні належних та допустимих доказів.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника не викликають сумнівів у правильності судового рішення та спростовуються зібраними у провадженні доказами.

Обвинувачений ОСОБА_7 , як під час судового розгляду, так і в ході апеляційного розгляду провадження не заперечував, що сварка з рідним батьком в подальшому переросла в бійку, в ході якої вони впали на землю та ОСОБА_7 вихватив з рук батька молоток і наніс удари по голові батька, але при цьому наполягав, що ці дії він вчинив при перевищені ним меж необхідної оборони, оскільки він не мав умислу спричинити потерпілому тілесне ушкодження, а лише захищався від його протиправних дій.

Факт сварки між батьком та сином підтвердили свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

За висновком експерта ОСОБА_7 в процесі бійки також були спричинені легкі тілесні ушкодження /а.п. 82-84/ , про що не заперечував при розгляді даного провадження й сам обвинувачений.

При огляді місця події 09 травня 2016 року на прибудинковій території, розташованого по АДРЕСА_1 виявлений труп ОСОБА_9 , сліди крові та вилучене знаряддя злочину, а саме молоток.

Далі, на одязі, вилученого у обвинуваченого ОСОБА_7 та на самому молотку були виявлені плями бурого кольору, походження яких не виключається від потерпілого ОСОБА_14 що підтверджується відповідними висновками судово-імунологічних експертиз / а.п. 51-56, 61-63, 64-68/

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи встановлено, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_14 стали крововиливи під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, ділянки розчавлення (деструкції) головного мозку, які виникли в результаті множинних травм голови.

На голові трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних забитих ран та синців голови, крововиливу під білкову оболонку лівого ока та м`які покрови голови, переломів кісток склепіння черепу, розривів твердої мозкової оболонки, крововиливів під м`яку мозкову оболонку та її розривів, крововиливів у речовину головного мозку та розчавлення речовини головного мозку.

Дані ушкодження відносяться до тяжких як небезпечні для життя в момент їх спричинення.

Зазначені ушкодження утворилися не менше, чим від 9-ти ударів тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, який мав дугоподібної форми край, якими не виключено могла бути ударна частина молотка.

Крім того, виявлені й інші прижиттєві ушкодження - закрита травма грудної клітки у вигляді синця та саден, переломів ребер по кількох анатомічних лініях, переломів остистих відростків грудних хребців з крововиливами в оточуючі м`які тканини в проекції переломів, яка за ступенем тяжкості відносно живої особи має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню, за ознакою довготривалого розладу здоров`я; - синці лівої верхньої кінцівки та садна лівої нижньої кінцівки, які за ступенем тяжкості відносно живої особи мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню.

Усього по тілу потерпілого нанесено більше 20 ударів.

Таким чином дані судово-медичних експертиз, які узгоджуються з даними протоколу огляду місця події, свідчать про умисність дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Під час проведення слідчого експерименту від 05.09.2016 про що було складено протокол обвинувачений ОСОБА_7 , в присутності судово-медичного експерта ОСОБА_15 , добровільно розказав про обставини скоєння ним злочину, показав механізм спричинення ОСОБА_14 тілесного ушкодження, в результаті якого настала смерть потерпілого на місці події (а.п. 163-172).

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_7 при розгляді провадження в апеляційній інстанції не зміг пояснити для чого, коли батько закрився від нього у приміщенні літньої кухні, він розбив віконне скло, кинувши у нього квітковий горщик із землею та вибив раму вікна, так само не зміг пояснити від якого небезпечного посягання йому прийшлось оборонятися після того, як він відібрав у батька молоток, наносячи по голові потерпілого один за одним удари молотком, кожен із яких, фактично, був смертельним.

Обставини конфлікту між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 свідчать про те, що обвинувачений позбавив життя потерпілого на ґрунті особистих неприязних стосунків, які раптово виникли під час сварки, яка переросла в бійку. Крім того, характер дій, застосованих потерпілим, які не створювали реальної небезпеки життю чи здоров`ю, завдання обвинуваченим дев`яти ударів потерпілому, який є особою похилого віку, з прикладенням значної сили, на що вказують наявні масивні травми, у життєво важливий орган голову, свідчать про те, що ОСОБА_7 вчинив навмисне вбивство потерпілого.

Разом з цим, матеріалами провадження спростовується позиція обвинуваченого про перебування його у стані сильного душевного хвилювання під час вчинення злочину, на що він вказує в апеляційній скарзі. Так, згідно висновку судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 не перебував у стані фізіологічного афекту та у стані вираженого емоційного збудження або емоційного напруження, що міг би розглядатись, як психологічна підстава стану сильного душевного хвилювання. / а.п. 39-48/

Цим спростовується його доводи, що не було призначено судово-психологічну експертизу.

Крім зазначеного, обвинувачений, пояснюючи ситуацію, зазначив, що коли він побачив батька із молотком у руці, то це в нього викликало сміх і він при цьому сміявся. Вказане, свідчить про те, що обвинувачений був настільки впевнений у неспроможності свого батька нанести йому тілесні ушкодження, що викликало в нього сміх.

Неспроможними є доводи апеляційних скарг про те, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони.

Із матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений діяв активно та агресивно по відношенню до свого батька. Так, коли батько заховався у літній кухні, то він кинув квітковий горщик із землею у шибку, розбивши її, а потім вибив раму цього ж вікна. А коли його батько вийшов із приміщення літньої кухні, між ними виникла бійка, в результаті якої як сам обвинувачений отримав легкі тілесні ушкодження так і потерпілий. Про це свідчить і виявлені потьоки крові на потерпілому, які стікали від голови вниз по тулубу, що свідчить про те, що перші удари молотком по голові, потерпілий отримав перебуваючи у вертикальному положенні. На обвинуваченому відсутні сліди тілесних ушкоджень, які могли б виникнути від удару молотком, що спростовується його показання про нанесення йому ударів молотком.

Пояснюючи свої дії необхідною обороною, обвинувачений не зміг пояснити, від якого суспільно небезпечного посягання потерпілого він захищався, адже молоток був у нього в руках, а у потерпілого ніяких предметів для нанесення тілесних ушкоджень не було. Також не зміг логічно пояснити необхідність нанесення такої кількості ударів у голову та по тулубу з метою самозахисту.

Вказане обвинуваченим є неспроможним і з того, що він є особою молодого віку, міцної тіло будови, а потерпілий є особою похилого віку, який не міг чинити активного і ефективного нападу на обвинуваченого.

Враховуючи викладене, доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника про перевищення меж необхідної оборони через спричинення потерпілим тілесних ушкоджень ОСОБА_7 є безпідставними та не ґрунтуються на досліджених судом доказах, а тому розцінюються судом як обраний спосіб захисту.

Наведені обставини події кримінального правопорушення вірно оцінені судом, як такі, що не становили реальної загрози для життя або здоров`я обвинуваченого, який будучи особою молодого віку, мав фізичну перевагу над потерпілим.

Колегія суддів вважає, що фізичний стан, в якому перебував потерпілий ОСОБА_14 1940 року народження, за своїми об`єктивними ознаками не міг створити реальної та безпосередньої загрози життю й здоров`ю ОСОБА_7 . Діяння потерпілого в даній ситуації, по відношенню до ОСОБА_7 не утворювали суспільно небезпечного посягання.

Із встановлених в ході розгляду провадження судом першої інстанції та перевірених судом апеляційної інстанції обставин вбачається, що вживання алкогольних напоїв, сварки та бійки між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим були звичними для них, тому сварка, яка виникла між ними 09.05.2016 близько 18-30 години, а в подальшому переросла в бійку відповідала порядку, який склався в процесі їх спільного проживання.

Таким чином, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України, та підстав для їх перекваліфікації на ст. 118 КК України, як про це просять обвинувачений та захисник у своїх апеляційних скаргах, колегія суддів не вбачає.

Що стосується призначення обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, то районний суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, однак, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вину у вчиненому не визнав.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не було встановлено.

Також в судовому засіданні першої інстанції були досліджені та враховані наступні обставини по справі, а саме, те що ОСОБА_7 вчинив даний злочин в стані алкогольного сп`яніння щодо рідного батька, який був особою похилого віку. Тому дані обставини суд вірно визнав такими, які обтяжують покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що районний суд належним чином мотивував та прийшов до правильного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, та обрав міру покарання, яка є необхідною та достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Факт призначення районним судом розміру покарання, який не є максимальним, згідно санкції ч.1 ст. 115 КК України, вказує на врахування всіх обставин даного кримінального провадження.

Зважаючи на наведене та беручи до уваги конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, є справедливим, повністю відповідає вимогам ст. 65 КК України та меті відображеній у положеннях ст. 50 КК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів, вважає, що вирок районного суду є законним і обґрунтованим, підстави, передбачені ст. 409 КПК України, для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 11 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді : ОСОБА_3

ОСОБА_4