Єдиний унікальний номер 205/9356/16-к
Провадження №1-в/205/44/17
У Х В А Л А
Іменем України
05 січня 2017 року м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю: прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, який відбуває покарання у Дніпропетровській виправній колонії УДПтСУ в Дніпропетровській області №89, якому призначено покарання за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 року за ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, про застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
14 грудня 2016 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання засудженого.

В обгрунтування даного клопотання засуджений ОСОБА_4 зазначив, що суд, ухвалюючи свій вирок від 13.05.2016 року не застосував до останнього положення ч. 5 ст. 72 КК України за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 було засуджено за ст. 289 ч. 2 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються установа виконання покарань. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Засуджений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання та прохав його задовольнити у повному обсязі.
Представник установи виконання покарань відніс вирішення вказаного питання на розсуд суду.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань, посилаючись на те, що матеріали особової справи на засудженого не містять відомостей щодо наявності вироку Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015 року та інших матеріалів, що мають значення для розгляду даної справи..
Суд, дослідивши вказане клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 13.05.2016 року ОСОБА_4 було засуджено за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано покарання не відбуте за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року та остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією всього індивідуального майна. Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 19.11.2015 року по день набрання чинності цього вироку. Вказаний вирок суду набрав законної сили 28 вересня 2016 року.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)» № 838-VІІІ від 26.11.2015 року ч. 5 ст. 72 КК України викладена в новій редакції, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пунктом 2 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» цього Закону визначено, що він підлягає застосуванню до всіх осіб, щодо яких на момент набрання цим Законом чинності набрав чинності обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону, цей Закон застосовується за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс зазначений обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» Попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Разом з цим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження та перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Питання щодо зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за вироком по якому він відбуває покарання вже вирішено судом, в порядку ст.ст. 537-539 КПК України та у відповідності до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України (щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання)». Відповідно до положень вказаного Закону, а також ст. 72 КК України (в редакції закону від 26.11.2015 року) зарахування строку попереднього ув`язнення у кримінальному провадження вирок по якому не виконується не передбачено.
Окрім цього, з матеріалів особової справи не вбачається момент фактичного затримання засудженого ОСОБА_4 для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як зазначає засуджений з 10.02.2012 року по день набрання вироку Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015 року, в зв`язку з чим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_4 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення за Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015 року.

Керуючись ст.ст. 110, 369, 371, 372, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 25.02.2015 року - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом семи днів з моменту її оголошення через Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1
Копія вірна: Суддя - Секретар -