Справа № 216/3328/17
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.08.2017 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря: ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
представника потерпілого ОСОБА_8
встановив:
18 липня 2017 року в Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рога Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , реєстр матеріалів досудового розслідування, та розписка про отримання обвинуваченими та захисником вказаних документів.
Ухвалою від 18.07.2017 року вищевказане кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання на 20.07.2017 року.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 подала клопотання про скерування обвинувального акту в апеляційний суд Дніпропетровської область для визначення територіальної підсудності з підстав викладених у письмовому клопотання.
Позицію захисника ОСОБА_6 підтримала захисник ОСОБА_7 та обвинувачені.
Прокурор та представник потерпілих, вважають подане клопотання безпідставним та просять призначити справу до судового розгляду.
Суд дослідивши скерований до суду обвинувальний акт, вважає, що вказане кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, визначеної ч. 1ст. 32 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.
З обвинувального акту видно, що з кримінальних правопорушень які інкримінуються обвинуваченим важчим є кримінальне правопорушення за яке передбачена відповідальність по ч. 3 ст. 189 КК України, оскільки санкція статті вказаного правопорушення передбачає більш сувору міру покарання за його вчинення, як санкція ч. 2 ст. 146 КК України.
Разом з тим в пункті 8 Постанови пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 року №10 зазначено, що відповідно до статті 189 КК України вимагання полягає у незаконній вимозі передати чуже майно чи право на майно або вчинити будь-які дії майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмежити права, свободи або законні інтереси цих осіб, пошкодити чи знищити їхнє майно або майно, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або
розголосити відомості, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці.
Погроза при вимаганні може стосуватись як самого потерпілого, так і його близьких родичів. Близькими родичами відповідно до пункту 11 статті 32 Кримінально-процесуального кодексу України є батьки, дружина, діти, рідні брати і сестри, дід, баба, внуки.
Вимагання є закінченим злочином з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної з вказаними погрозами, насильством, пошкодженням чи знищенням майна незалежно від досягнення поставленої винною особою мети.
Отже, як видно з аналізу норм Постанови Пленуму Верховного Суду України, вимагання вважається закінченим злочином з моменту пред`явлення вимоги. З обвинувального акту слідує, що вимога до потерпілого, особами які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення здійснювалась, на території м. Павлоград, яке не входить територіальну підсудність Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вислухавши учасників процесу, кожного окремо, вивчивши матеріали кримінального провадження суд вважає, що кримінальне провадження направлено до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки кримінальне правопорушення вчинено не на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
З огляду на викладені обставини, суд вважає, що обвинувальний акт підлягає направленню до Апеляційного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про направлення кримінального провадження до іншого суду.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.32,34,314 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1