Справа № 521/29/17
Номер провадження:1-в/521/105/17
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2017 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

представника ОВК
УДПСУ в Одеській області (№ 14) ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі із застосуванням відеоконференції заяву засудженого: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого п`ять разів, відбуваючого покарання за вироком Ізмаїльського міського районного суду Одеської області від 16 квітня 2014 року за ст. 185 ч 3, 71 КК України, у вигляді трьох років одного місяця позбавлення полі, про застосування до нього умовно-дострокового звільнення, -

ВСТАНОВИВ
З Одеської виправної колонії (№14) від засудженого ОСОБА_6 надійшло клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор та представник установи виконання покарання кожен окремо просили відмовити в задоволенні клопотання, оскільки підстав для звільнення засудженого не має, та висловили думку, що засуджений не став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 у судовому засідання клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення з яким він звернувся до суду, та матеріали особової справи, вислухавши думку прокурора, представника установи виконання покарання та засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Під час розгляду клопотання, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув 2/3 строку покарання призначеного вироком суду. Разом з тим, суд вважає, що засуджений ОСОБА_6 , під час виконання покарання своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому його необхідно залишити у місці позбавлення волі.

Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

Оскільки питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив на самого засудженого, суд під час розгляду клопотання враховує, що засуджений ОСОБА_6 по прибуттю до установи працевлаштований на ділянці по виготовленню рачниць, до праці відноситься добре, заохочень немає, за порушення режиму відбування покарання чотири рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, до своїх обов`язків ставиться не завжди відповідально. Також суд приділяє особливу увагу рішенню комісії Одеської виправної колонії (№14) від 21 грудня 2016 року, відповідно до якого засудженому було відмовлено в направленні матеріалів до суду про його умовно-дострокове звільнення, оскільки ОСОБА_6 , не довів своє виправлення.

Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_6 будучи раніше неодноразово судимим та маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, знову вчинив аналогічний злочин, тому суд вважає, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.ч.2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1