Провадження №1-кп/748/90/17
Єдиний унікальний № 748/183/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2017 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючого - судді ОСОБА_1
секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001287 від 23.10.2016 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Анисів Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ :
22.10.2016, близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , проходячи повз земельну ділянку, розташовану навпроти господарства, АДРЕСА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, таємно викрав велосипед марки «Аист-28», який був прив`язаний мотузкою до огорожі, вартість якого становить 1120 грн., який належить ОСОБА_8 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у вчиненні злочину не визнав та зазначив, що у той день він з братом ОСОБА_9 отримували пшеницю за оренду паїв, його знайомий ОСОБА_10 мотоблоком підвіз їх до будинку матері, де вони вигрузили пшеницю. Потім ОСОБА_10 поїхав далі, а він побіг його наздоганяти щоб віддячити, коли підбіг до перехрестя, десь за 30 м від города ОСОБА_8 побачив, що на перехресті лежить велосипед. Тоді, щоб його ніхто не поцупив він відвів його до матері у двір. У селі так роблять часто. На перехресті поруч гуляли діти. Також він бачив якусь жінку на городі, можливо потерпілу. Наступного дня прийшов поліцейський та запитав про велосипед. Він одразу сказав, що велосипед взяв він і коли прийшла потерпіла він викотив його із двору та віддав, але поліцейський сказав, що потрібно оформляти документи та сказав завести велосипед назад у двір, а потім почав проводити огляд.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні дала показання, що була на городі, прив`язала мотузкою велосипед та пішла працювати. Поряд гуляли діти. Потім виявила що велосипед зник. Питала у дітей, де велосипед. Ті сказали, що не знають. Разом шукали не могли знайти. Було вже пізно і поліцію вона викликала вже наступного дня. Приїхали працівники поліції і пішли до городу. Там вона побачила обвинуваченого, який з поліцейським пішов до двору матері і звідти вивів велосипед. Потім його завели назад та фотографували. До обвинуваченого претензій не має.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав показання, що у складі слідчо-оперативної групи він виїжджав за викликом по даному кримінальному провадженню. Потерпіла повідомила, що підозрює у викраденні обвинуваченого. Той сказав, що про велосипед нічого не знає і тоді вони разом пішли до матері обвинуваченого і там виявили велосипед. Проте, показання цього свідка щодо пояснень інших осіб, суд визнає недопустимим доказом на підставі ч.7 ст.97 КПК України, оскільки ці пояснення були надані йому як співробітнику оперативного підрозділу.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дала показання, що її син ОСОБА_4 та брат ОСОБА_9 на причепі привезли велосипед. З приводу велосипеду нічого не пояснювали.

Під час слідчого експерименту від 05.01.2017 ОСОБА_12 повідомила, що в той день коли повернулася додому, то побачила у дворі велосипед. Вдома були її сини ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . На питання чий це велосипед ОСОБА_13 відповів, що це не її справа

Свідок захисту ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, що він з обвинуваченим та його братом підвозив зерно, до матері обвинуваченого. Потім поїхав далі, не доїжджаючи до перехрестя бачив, що поруч біля заборчика, десь за 5 метрів, лежав велосипед. Поруч бігала дітвора. Як обвинувачений брав велосипед не бачив.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.10.2016 оглядалася земельна ділянка розташована в АДРЕСА_3 , та було виявлено дерев`яний стовпчик, який був витягнутий з землі. Проте, зазначений протокол на останній сторінці не містить підписів потерпілої та понятої ОСОБА_15 , а тому суд не може визнати цей доказ допустимим.

Також відповідно до протоколу огляду місця події від 23.10.2016 оглядалося господарство ОСОБА_12 і в ньому було виявлено велосипед потерпілої. Разом з тим, свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дала показання, що огляд проводився після того як обвинувачений вивів велосипед з двору, а потім повернув його назад.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо визнання цього огляду недопустимим доказом через відсутність ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення огляду. Оскільки відповідно до ч.2 ст.237 КПК України встановлено, що огляд володіння особи здійснюється згідно з правилами передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи. При цьому суд вважає, що словосполучення «здійснюється згідно з правилами» свідчить про те, що дана норма відсилає не до порядку отримання дозволу на обшук, а до порядку її виконання, здійснення, який закріплений ст.236 КПК України. Тобто, при вирішенні допустимості доказів отриманих в результаті огляду житла чи володіння особи, слід керуватися ст.233 КПК, яка регламентує порядок проникнення до житла чи іншого володіння особи, і ч.1 якої дозволяє таке проникнення за добровільною згодою особи, яка ним володіє без ухвали слідчого судді чи отримання в подальшому такої ухвали. Враховуючи, що ОСОБА_12 надала дозвіл на огляд господарства (а.п.53), то підстав для визнання недопустимими доказів отриманих в результаті такого огляду немає.

В ході слідчого експерименту від 05.01.2017 потерпіла розказала та показала на місці, де вона залишала велосипед та бачила як поруч проходив ОСОБА_4 ..

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 08.11.2016 №4029/16-24 вартість велосипеду марки Аіст 28 з урахуванням зносу станом на 22.10.2016 складає 1120 грн..

Аналізуючи зібрані докази у сукупності, суд вважає недостовірними показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 , оскільки в деталях вони суперечать одні одним, а саме щодо розташування велосипеду на перехресті. Умисел обвинуваченого на вчинення крадіжки підтверджується тим, що він бачив недалеко від велосипеда потерпілу, але не запитав у неї про велосипед, так само як і у дітей, що були поряд, також не повідомив матері, що має намір повернути велосипед власнику, хоча ОСОБА_12 і під час слідчого експерименту і в ході допиту в судовому засіданні дала показання що запитувала у обвинуваченого про велосипед. Також обвинувачений повернув велосипед лише після приїзду поліції та не вживав жодних заходів для пошуку власника велосипеду.

Посилання захисту на те, що потерпіла написала заяву про вчинений злочин під тиском працівників поліції є безпідставними, оскільки повідомлення про крадіжку велосипеду надійшло оперативному черговому 23.10.2016 о 8-30, ще до виїзду слідчо-оперативної групи.

Заслухавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, дослідивши характеризуючи матеріали на нього, суд вважає доведеною його винність у таємному викраденні чужого майна, а його дії кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, відомості про особу винного.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 раніше в силу ст.89 КК України не судимий, притягувався до адміністративної відповідальності, не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проживання негативні характеристики відсутні.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів призначити йому покарання, в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 176,20 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази у проваджені: велосипед Аіст-28 необхідно залишити потерпілій.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді 80 (вісмдесяти) годин громадських робіт.

Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 176,20 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази у проваджені: велосипед Аіст-28 залишити потерпілій.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1