Дата документу Справа № 328/3417/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 328/3417/16-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/778/399/17 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 09 лютого 2017 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь при розгляді провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000562 від 04 травня 2016 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Токмак Запорізької області, українця, громадянина України, має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Токмак Запорізької області, українка, громадянка України, має середню освіту, не одружена, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у режимі відеоконференції з Вільнянської УВК УДПС України в Запорізькій області (№11)

13 грудня 2016 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, п. 4, п. 12 ч. 2 ст. 115КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9 , заперечуючи проти призначення кримінального провадження до слухання, заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, так як він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме належним чином не затверджений, крім того обвинувачення підозрюваних сформовані однаково, тобто продубльовані, що унеможливлює визначити роль, участь та результати дій кожного з них, а також з тих підстав, що слідчий не повідомив про нову підозру.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, згідно яких кожному обвинуваченому у груповому злочині повинно бути висунуте індивідуальне обвинувачення з зазначенням конкретно вчинених ним дії. Проте у даній справі, хоча фактично обвинувачення висунуте групі осіб, в обвинувальному акті, текстуально повторюється одне і те ж саме обвинувачення, без його індивідуалізації, а саме відсутнє розмежування обвинувачення стосовно дії окремої особи, не визначена роль кожного, ступінь участі в інкримінованому кримінальному правопорушенні, відсутнє посилання на наявність умислу у кожного з обвинувачених на вчинення цього злочину, що робить обвинувачення некоректним та порушує право обвинувачених на захист. Тобто в обвинувальному акті зовсім не розкрито роль кожного у досягненні спільного злочинного результату, які були предметом попередньої домовленості між обвинуваченими, проте наведено лише формальні посилання на вчинення злочину за попередньою змовою, групою осіб.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на незаконність та невмотивованість оскаржуваної ухвали, внаслідок незастосування судом закону, який підлягає застосуванню через неправильне тлумачення закону, який суперечить його точному змісту, та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що судом не взято до уваги, що в обвинувальному акті ОСОБА_7 та ОСОБА_6 зазначено індивідуальне обвинувачення з зазначенням конкретно вчинених ними дій, визначена роль кожного, зазначено наявність умислу у кожного з обвинувачених на вчинення цього злочину, тобто виконані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а також і ті вимоги, на які в попередній ухвалі про повернення обвинувального акту вказував суд. В той же час, питання доведеності вини, правильності кваліфікації дій обвинувачених є предметом розгляду під час розгляду кримінального провадження по суті. Просить ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Процедура складення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування регламентована ст. 291 КПК України.
Як вказують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, п. 5 вказаної норми зазначає, що обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору для усунення виявлених недоліків обвинувального акта суд послався на те, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки при формулюванні обвинувачення зовсім не розкрита роль кожного з обвинувачених.
Проте, на переконання колегії суддів, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вказана обставина не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам кримінального процесуального закону, зокрема приписам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення щодо кожного з обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Зміст обвинувального акту свідчить, що прокурор виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважав встановленими.
Висування обвинувачення є виключною компетенцією прокурора і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, як неконкретного, чи такого, що повторює одне й теж саме обвинувачення, вийшов за межі наданих йому повноважень у підготовчому судовому засіданні та фактично припустився оцінки правильності викладу обвинувачення щодо його суті, що є неприпустимим.
За викладеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню, з призначенням нового розгляду обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 грудня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених за п.1, п.4, п.12 ч.2 ст.115 КК України скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4