Справа № 464/4074/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/472/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_2
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 червня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,
з участю прокурора - ОСОБА_8 ,
адвоката - ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а :
цією ухвалою клопотання задоволено частково та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Зістафоне республіки Грузія, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 республіки Грузія, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк дії ухвали у частині запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить шістдесят діб, а саме до 07 серпня 2017 року 15 год. 30 хв. включно.

Визначено ОСОБА_6 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 128 000 (сто двадцять вісім тисяч) гривень.

У разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначено до 10 серпня 2017 року.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 червня 2017 року скасувати та постановити ухвалу про відмову у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу на підставі ч.2 ст.194 КПК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог адвокат покликається на те, що стороною обвинувачення не надано необхідних доказів обґрунтованості підозри, окрім як самого повідомлення про підозру, яке не відповідає вимогам закону, оскільки містить у собі формулювання кваліфікуючих ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, та відсутні права підозрюваного.
Апелянт звертає увагу на те, що як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, такий складений 09 червня 2017 року о 18 год. 30 хв., тобто до часу видачі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги, що, на його переконання, свідчить про внесення завідомо неправдивих даних у протокол затримання.
Як зазначає апелянт, визначаючи ОСОБА_6 заставу, слідчий суддя не обґрунтував її розмір та не навів конкретних доказів, які давали йому підстави стверджувати про існування чи відсутність ризиків, які б свідчили про можливість неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного.
Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який вважає рішення слідчого судді законним, окрім цього такий додав, що підозрюваним було порушено виконання покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, зокрема 19.06.2017 року такий намагався покинути межі території Україна та його було знято з літака рейсу Київ-Кутаісі, перевіривши матеріали судового та кримінального проваджень, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Та згідно з ч.2 п.4 цієї статті, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 128 000 грн., слідчий суддя мотивував своє рішення наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, та ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість переховування останнього від органів досудового розслідування й суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Як встановлено апеляційним судом, 09.06.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001908 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

09 червня 2016 року ОСОБА_6 працівниками поліції затримано в порядку ст.208 КПК України і цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 приблизно 15 год. 09.06.2017 року, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа, проникли у квартиру АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_12 , звідки викрали майно останнього, а саме: грошові кошти у сумі близько 1100 грн., парфуми чоловічі вартістю близько 500 грн. та закордонний паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_13 , після чого втекли з місця події.
Перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що є тяжким злочином, за який законом встановлена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, що стверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: письмовою заявою потерпілого ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення, протоколами оглядів місця події від 09.06.2017 року, показаннями потерпілого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , протоколами затримання ОСОБА_6 .
Вказаним доказам слідчий суддя дав належну оцінку, врахував дані, що характеризують особу підозрюваного, який, зокрема, не є громадянином України, місцем його постійного проживання є територія іноземної держави, проживав в орендованих квартирах, офіційно зареєстрований на території республіки Грузія, відтак, достеменно знаючи, що відносно нього проводитися досудове розслідування, зможе безперешкодно покинути територію України.
З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя зробив вірний висновок про те, що слідчий та прокурор довели наявність обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, та те, що застосований до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках, зокрема: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Згідно з долученого до матеріалів клопотання рапорту (а.с.6) підозрюваного ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , було затримано у відповідності до вимог ст.208 КПК України, біля будинку № 10 на вул.Кушевича у м.Львові після встановлення працівниками УКР ГУНП у Львівській області очевидних ознак на місці події у будинку АДРЕСА_4 , які вказують на те, що саме ці особи вчинили крадіжку.
Про затримання вказаних осіб був складений протокол від 09.06.2017 року (а.с.7), який містить усі необхідні відомості, передбачені ч.5 ст.208 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про невідповідність часу складання протоколу затримання особи з часом видачі адвокату ОСОБА_7 доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги підозрюваному ОСОБА_6 , то такі не підлягають до задоволення, оскільки під час складання протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, такій в повній мірі було забезпечено право на захист, окрім цього, на час розгляду апеляційної скарги судом не встановлено фактів, які б свідчили про внесення завідомо неправдивих даних у протокол, відтак вказана різниця не може бути підставою для визнання зазначеної процесуальної дії незаконною.
Доводи захисника підозрюваного про те, що процесуальний документ, а саме повідомлення про підозру ОСОБА_6 не відповідає вимогам КПК України, зокрема в частині формулювання підозри, її кваліфікації та відсутності вказівки на права підозрюваного, є безпідставними, оскільки незазначення в письмовому повідомленні прав підозрюваного не впливають на обсяг підозри ОСОБА_6 , а сукупність всіх встановлених даних дають достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування злочину.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Не може колегія суддів прийняти до уваги і твердження апеляційної скарги захисника щодо невірної кваліфікації дій ОСОБА_6 з огляду на те, що на даній стадії кримінального провадження, а саме на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя хоч і зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, поряд з тим позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення кримінального правопорушення та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення, в тому числі і кваліфікації дій підозрюваного.
Відповідно до ч.4, ч.5 ст.182 КПК України, розмірзастави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, слідчий суддя місцевого суду в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального закону, врахував обставини кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу підозрюваного,в тому числі його майновий стан, та визначив розмір застави, яка достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Ураховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та прийнятою відповідно до вимог кримінального процесуального закону, й підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,419, 422 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 10 червня 2017 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, залишити без змін, апеляційну скаргу його захисника - адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4