Справа № 495/3802/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002806 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_1 , з корисливою метою та чітким умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу через незачинену на запірний пристрій хвіртку, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , котре розташоване по вказаній вулиці, та належить потерпілому ОСОБА_5 . Далі ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, знявши з рами дві стулки дерев`яних вікон проник до приміщення вказаного будинку звідки таємно викрав майно ОСОБА_5 а саме: TV-тюнер StarTrack 950CU вартістю 300 гривень; електричний лобзик «Тайга ПЛС-80», вартістю 350 гривень; електричну дриль «DWT ISP-10BL», вартістю 650 гривень; кабель - електроподовжувач, вартістю 250 гривень; набір свердел по металу, вартістю 55 гривень; набір фрезерних свердел, вартістю 80 гривень; продукти харчування: ковбасу «Брестська» вагою 1кг, вартістю 51 гривня; ковбасу «Олів`є», вагою 0,45кг, вартістю 38 гривень; ковбасу «Посольська», вагою 0,50кг, вартістю 33 гривні; сосиски «М`ясна гільдія», вагою 0,45кг, вартістю 29 гривень; упаковку згущеного молока, вартістю 34 гривні; грошові кошти в сумі 700 гривень купюрами номіналом по 100 гривень кожна. Після чого ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь.

Своїми противоправними діями ОСОБА_3 заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 2570 гривень.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини злочину.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно 13 вересня 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, він, знаходячись по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу через незачинену на запірний пристрій хвіртку, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 , котре розташоване по вказаній вулиці, та належить потерпілому ОСОБА_5 . Після чого знявши з рами дві стулки дерев`яних вікон проник до приміщення вказаного будинку звідки таємно викрав майно потерпілого яке перераховане в обвинувальному акті, після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив у повному обсязі обставини вчиненого обвинуваченим злочину та пояснив, що дійсно 13 вересня 2016 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_1 , проник на територію його домоволодіння АДРЕСА_2 . Після чого знявши з рами дві стулки дерев`яних вікон ОСОБА_3 проник до приміщення вказаного будинку звідки таємно викрав його майно яке перераховане в обвинувальному акті. Претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ч.3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, те, що обвинувачений ОСОБА_3 , щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання на території Білгород Дністровського району Одеської області, потерпілий претензій до обвинуваченого не має, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1