Дата документу 26.04.2017

Справа № 334/4763/16-к
Провадження № 1-в/334/37/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника Ленінського РВ м. Запоріжжя підрозділу КВІ УДПтС України у Запорізькій області ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання Ленінського РВ м. Запоріжжя підрозділу КВІ УДПтС України у Запорізькій області про застосування покарання за наявності кількох вироків,

встановив:
На розгляд суду надійшло клопотання Ленінського РВ м. Запоріжжя підрозділу КВІ УДПтС України у Запорізькій області про застосування покарання за сукупністю вироків щодо ОСОБА_5 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2016р. до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки і покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, і який має невідбуте покарання за ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2015р. у виді 30 годин громадських робіт.

Представника КВІ підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор просив у задоволенні клопотання відмовити, оскільки його задоволення призведе до погіршення становища засудженого.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, що відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку Ленінського РВ м. Запоріжжя підрозділу КВІ УДПтС України у Запорізькій області. Згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2015р. ОСОБА_5 замінено покарання у виді штрафу, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.04.2010р., на 30 годин громадських робіт на підставі ч.5 ст. 53 КК України.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2016р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 345, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 345 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки, за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У грудні 2016 року даний вирок надійшов на виконання до Ленінського РВ м. Запоріжжя підрозділу КВІ УДПтС України у Запорізькій області.

Оскільки покарання за цим вироком призначене без урахування невідбутого покарання за ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2015р. у виді 30 годин громадських робіт, Ленінський РВ м. Запоріжжя підрозділу КВІ УДПтС України у Запорізькій області звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання, яке пов`язано з виконанням вироку, а саме, про застосування покарання за наявності кількох вироків згідно з ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України.

Згідно з ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком; призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частину за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків; остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно призначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше злочинів, суд призначає покарання за ці нові злочини за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Відповідно до положень ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Таким чином, у разі повного або частково приєднання до призначеного за правилами ч.1 ст. 70 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років невідбутої частини покарання за попереднім вироком за правилами ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України, строк остаточного покарання становитиме більше 5 років позбавлення волі, що погіршує становище засудженого і виключає можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Оскільки вирішення питання про застосування покарання за сукупністю вироків в порядку ст. 537 КПК України погіршує становище засудженого і зумовлює вирішення питання щодо застосування ст. 75 КК України, що не відноситься до кола питань, визначених ст. 537 КПК України, а є компетенцією суду вищої інстанції у разі оскарження вироку, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:
У задоволенні клопотання Ленінського РВ м. Запоріжжя підрозділу КВІ УДПтС України у Запорізькій області про застосування покарання за наявності кількох вироків відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1