Справа № 296/931/16-к
УХВАЛА
Іменем України
08 лютого 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторони кримінального провадження старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3

за відсутності представника ПрАТ «Київстар», у володінні якого знаходяться документи.

Розглянув клопотання сторони кримінального провадження про тимчасовий доступ до речей і документів, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчим відділом прокуратури Житомирської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000078 від 14.07.2015 за фактом постановлення суддею Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 з корисливих мотивів завідомо неправосудного рішення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.375 КК України.

Розслідуванням установлено, що 04.11.2014 до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_5 до Коростенської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, до якої не було долучено жодного із зазначеного в позові додатку. Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 від 05.11.2014 вказана позовна заява залишена без руху та ОСОБА_5 надано строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала судді від 05.11.2014 направлена позивачу 11.11.2014 та отримана ним 18.11.2014. Проте вже 07.11.2014 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_5 від 21.11.2014 про збільшення позовних вимог, а саме вказано другого відповідача ТОВ «Демос-90», третю особу ОСОБА_6 та, крім визначення додаткового строку для вступу у спадщину, зазначено вимогу щодо стягнення з ТОВ «Демос-90» «раніше сплачені моїм батьком кошти на інвестування житлового приміщення в офісно-житловому комплексі АДРЕСА_1 ». Дана позовна заява не містила викладу обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги та не були зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування, не була оплачена судовим збором у відповідності до кількості заявлених позовних вимог, а також не було долучено жодного додатку, перелік яких містився у первісному позові.

Незважаючи на це 10.11.2014 суддею ОСОБА_4 відкрито провадження у справі та призначено розгляд на 21.11.2014. Матеріали справи не містять інформації про направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками учасникам судового розгляду.

Відповідно до журналу судового засідання 21.11.2014 представниками безпосередньо у судовому засіданні подані позовні заяви, які не відповідають вимогам ст.ст.119-121 ЦПК України, проте прийняті судом до розгляду з первісним позовом ОСОБА_5 , а саме від третьої особи ОСОБА_6 (м.т. НОМЕР_1 ) до ТОВ «Демос-90» про стягнення коштів та зустрічна позовна заява ТОВ «Демос-90» за підписом директора ТОВ «Демос-90» ОСОБА_7 (м.т. НОМЕР_2 ) до ОСОБА_6 про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1 311,9 кв.м.

Після прийняття судом позовних заяв ОСОБА_6 та ТОВ «Демос-90», які були подані представниками безпосередньо у судовому засіданні до розгляду з первісним позовом ОСОБА_5 , головуючою по справі ОСОБА_4 не було вирішено питання щодо можливості продовження розгляду справи у відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання, та в матеріалах справи відсутні відомості щодо їх належного повідомлення ( ОСОБА_5 та Коростенська міська рада).

Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцем знаходження майна або його основної частини. Згідно п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Оскільки судом до початку розгляду справи по суті було прийнято зустрічну позовну заяву ТОВ «Демос-90» про визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, 26, та враховуючи, що сторони зареєстровані у м. Києві, головуюча по справі ОСОБА_4 повинна була вирішити питання щодо передачі справи на розгляд до іншого суду за правилами виключної підсудності, а саме за місцем знаходження нерухомого майна.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 21.11.2014 до суду надійшла заява ОСОБА_5 про залишення позовних вимог до Коростенської міської ради про визначення додаткового строку для вступу у спадщину без розгляду.

Ухвалою суду від 21.11.2014 позовні вимоги ОСОБА_5 до Коростенської міської ради про визначення додаткового строку для вступу у спадщину залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. Дана ухвала міститься в матеріалах справи, проте в судовому засіданні головуючого ОСОБА_4 не проголошувалась.

Окрім того, первісні позовні вимоги ОСОБА_5 до ТОВ «Демос-90» про стягнення коштів судом першої інстанції взагалі розглянуті не були, відомості щодо належного повідомлення позивача в судове засідання в матеріалах справи відсутні.

Рішенням судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 від 21.11.2014 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Визнано за ТОВ «Демос-90» право власності на об`єкт незавершеного будівництва офісно-житлового комплексу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому ТОВ «Демос-90» не надало жодних належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

Відповідно до Журналу судового засідання від 21.11.2014 інтереси в суді ОСОБА_6 представляв адвокат ОСОБА_8 (м.т. НОМЕР_3 ).

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 03.06.2015 рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2014 в частині задоволених позовних вимог скасовано, винесено нове про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «Демос-90» про визнання права власності.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2015 касаційну скаргу ТОВ «Демос-90» відхилено, рішення апеляційного суду Житомирської області від 03.06.2015 залишено без змін.

Подальшим досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 неодноразово звертався до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із позовними заявами про стягнення з ТОВ «Демос-90» грошових коштів. За результатами розгляду цих позовних заяв суддями Коростенського міськрайонного суду Житомирської області (окрім судді ОСОБА_4 ) неодноразово постановлялися ухвали про повернення цих позовів.

Зокрема, такі ухвали постановлено 03.11.2014 суддею ОСОБА_9 (справа №279/8062/14-ц), 07.11.2014 суддею ОСОБА_10 (справа №279/8311/14-ц), 11.11.2014 суддею ОСОБА_10 (справа №279/8594/14-ц), 18.11.2014 суддею ОСОБА_9 (справа №279/9450/14-ц) та 24.11.2014 суддею ОСОБА_10 (справа №279/10098/14-ц) у зв`язку з порушенням позивачем правил підсудності, а також 17.11.2014 суддею ОСОБА_11 (справа №279/8889/14-ц) та 20.11.2014 (справа №279/9806/14-ц) у зв`язку з надходженням заяви позивача про повернення його позовної заяви.

Указане свідчить про особисту зацікавленість судді Коростенського міськрайонного суду ОСОБА_4 у розгляді цивільної справи №279/8318/14-ц, де стороною є ТОВ «Демос-90».

Допитані у якості свідків ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_12 (м.т. НОМЕР_4 ) пояснили, що позовну заяву про надання додаткового строку для прийняття спадщини від 31.10.2014 виготовив їх знайомий адвокат ОСОБА_13 (м.т. НОМЕР_5 ). Указану позовну заяву підписала ОСОБА_12 .

Позовну заяву про збільшення позовних вимог від 21.11.2014, а також заяву про залишення позову без розгляду вони не підписували та про них нічого не знали.

При надходженні на їх адресу судових рішень, де були зазначені раніше невідомі їм ТОВ «Демос-90» та ОСОБА_6 , ОСОБА_12 зателефонувала ОСОБА_13 , проте він відповідав, що хвилюватись не потрібно, оскільки ім`я ОСОБА_5 у цих рішеннях зазначено помилково.

У досудового слідства для встановлення обставин події кримінального правопорушення, а саме для встановлення місця перебування осіб, причетних до кримінального правопорушення, в момент розмов по телефону між собою, а також встановлення факту їх спілкування між собою, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, а саме вхідних та вихідних телефонних дзвінків, часу з`єднання, виду з`єднання, маршрутів передавання з прив`язкою до базових станцій за період з 01 вересня 2014 року до 05 березня 2015 року наступних абонентів ОСОБА_6 (м.т. НОМЕР_1 ), ОСОБА_7 (м.т. НОМЕР_2 ), ОСОБА_13 ( НОМЕР_5 ), ОСОБА_8 (м.т. НОМЕР_3 ), ОСОБА_12 (м.т. НОМЕР_4 ).

Заслухавши пояснення слідчого, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд проходить до наступних висновків.

За змістом пункту 3 частини 5 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Пунктом 7 частини 1 статті 162 КПК України передбачено, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

При цьому, частино 6 статті 163 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Враховуючи викладене, а також те, що вказані відомості можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання за цих обставин підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.160, 163, 164. 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 задовольнити.

Надати старшому слідчому слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та особам, які будуть діяти за його дорученням, тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», за адресою : м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, а саме вхідних та вихідних телефонних з`єднань, смс-повідомлень, із зазначенням часу, виду, періоду з`єднання та прив`язки до базових станцій АТС (адреса станції з обов`язковим зазначенням азимуту в момент виходу на зв`язок) за період з 01 вересня 2014 року до 05 березня 2015 року включно за такими номерами мобільних телефонів: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 з можливістю її вилучення.

Ухвала діє протягом тридцяти днів з дня постановлення.

ПрАТ «Київстар», як володілець речей або документів, зобов`язаний надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів та можливість їх вилучити.

Згідно ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягаю.

Слідчий суддя ОСОБА_1