Справа №705/1511/16-к
1-в/705/115/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2017 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника Уманського
МРВ з питань пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань подання Уманського МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області про скасування іспитового строку з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ростов-на-Дону, Російська Федерація, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 09 березня 2016 року відповідно до вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України до одного року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, -
Уманське МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надало до суду подання, яке погоджено заступником начальника Уманського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі засудженого ОСОБА_5 . В поданні вказано, що засудженого ОСОБА_5 було поставлено на облік та 21.04.2016р. під розписку йому було роз`яснено порядок і умови відбування покарання, обов`язки покладені на нього судом та наслідки ухилення від відбування покарання. В поданні вказано, що 04.05.2016 року ОСОБА_5 не з`явився до Уманського МРВ КВІ для профілактичної бесіди без поважних причин. Засудженому двічі поштою було направлено виклик, однак ОСОБА_5 не з`явився до Уманського МРВ КВІ, тому до Уманського ВП ГУНП було направлено подання про примусовий привід засудженого. 20.05.2016 року ОСОБА_5 було доставлено до Уманського МРВ КВІ та відібрано пояснення, в якому він вказував, що забув з`явитися. У зв`язку з цим, засудженому було винесено попередження про те, що разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція може направити до суду матеріали про звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. В поданні вказано, що засуджений висновків для себе не зробив і 06.09.2016 року знову не з`явився до Уманського МРВ КВІ за викликом. 10.10.2016 року до Уманського МРВ КВІ надійшли матеріали, з яких стало відомо, що ОСОБА_5 за зазначеною адресою не проживає та його місце перебування невідомо. Проведеними першопочатковими розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не виявилось можливим. Було опитано його матір ОСОБА_6 , яка в своєму поясненні вказала, що з сином не спілкується, не бачила його близько місяця. При цьому направлялися запити до відповідних органів, однак встановити місце перебування засудженого не представилось можливим.
В судовому засіданні інспектор Уманського МРВ з питань пробації ОСОБА_4 підтримала подання, посилаючись на викладені в ньому обставини та додатково пояснила, що засуджений ОСОБА_5 під час іспитового строку не дотримувався умов відбування покарання та не виконував обов`язки покладені на нього судом, зі слів матері засуджений випивав спиртні напої, додому з`являвся один раз на два тижні або ж раз в місяць. Також, вона пояснила, що він до інспекції з питань пробації не з`являвся, змінив місце проживання та не повідомив про це інспекцію Уманського МРВ з питань пробації, на профілактичні бесіди не реагував.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволення подання, оскільки на засудженого ОСОБА_5 вироком Уманського міськрайонного суду від 09.03.2016 р. згідно ст. 76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органів КВІ; повідомляти про зміну місця проживання, роботи та навчання. Згідно подання органу пробації, ОСОБА_5 за місцем проживання, зазначеним у вироці суду, з серпня 2016 р. по 06.02.2017 року фактично не проживає. Крім того, не з`являвся в КВІ для проведення профілактичних бесід. У судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 проживав в м. Умані. При постановці на облік, про те, що йому потрібно повідомляти КВІ про зміну вулиці/будинку чи квартири йому не пояснила і він цього не зрозумів. Зі слів засудженого, нових кримінальних чи адміністративних правопорушень не вчиняв; до відповідальності не притягувався; аліменти сплачує щомісячно; мети ухилення від покарання не мав. Таким чином, систематичності та злісності ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього судом в діях ОСОБА_5 не вбачається. Крім того, органом пробації до подання не додані вимога про судимість станом на 06.02.2017 р., характеристика з місця проживання, будь-які рапорти інспекторів поліції за період з листопада 2016 року по 06.02.2017 р., які б могли підтвердити факт ухилення ОСОБА_5 від виконання обов`язків, покладених на нього судом.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засідання просив не задовольняти подання та не скасовувати звільнення, посилаючись на те, що він знає, що його було засуджено Уманським міськрайонним судом Черкаської області від 09.03.2016 р. за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75, 76 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік. На нього були покладені такі обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу органів КВІ; не повідомляти про зміну місця проживання, роботи та навчання. Однак, він не дотримувався обов`язку повідомляти про зміну місця проживання та самовільно, не повідомивши КВІ, в період з серпня 2016 року по 06.02.2017 р. проживав в м.Умані за такими адресами: м.Умань, вул. Сверлова біля РЕУ № 3, вул. Успенська, 188, вул. Богуна, але мети ухилення від відбування покарання в нього не було. Про те, що він мав повідомляти органи КВІ про зміну вулиці, а не населеного пункту він не зрозумів, адже за межі м.Умані він не виїжджав. З часу винесення вироку і до сьогоднішнього дня до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, інших правопорушень не вчиняв. Щиро розкаюється у скоєному та в подальшому зобов`язується виконувати обов`язки покладені на нього судом.
За змістом ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно з ч. 2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє його для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Згідно до ч. 2 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 09.03.2016 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік і покласти на нього обов`язок:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На час постановлення вироку ОСОБА_5 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .
Інспекторами КВІ здійснені всі передбачені законом та Інструкцією «Про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої Наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, МВС України від 19.12.2003 року №270/1560, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 09.01.2004р. за №16/8615, заходи з метою здійснення контролю за ОСОБА_5 , як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням.
Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.
У відповідності до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням /поданням/ прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів, встановлених законом. У судове засідання викликається засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час і місце розгляду клопотання / подання/ повідомляється орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання / подання/, не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Враховуючи, що вироком суду на засудженого ОСОБА_5 не було покладено обов`язку з`являтися за викликом до органу КВІ для проведення профілактичної бесіди, за межі міста протягом відбування покарання не виїжджав, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, органом виконання покарання прийняті заходи відповідно до вимог ст. 164 КВК України щодо розшуку засудженого органом Національної поліції України і 06.02.2017 р. засудженого ОСОБА_5 а тому, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні подання Уманського МРВ КВІ УДПтСУ в Черкаській області про скасування іспитового строку з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонним суд Черкаської області.
Суддя: ОСОБА_1