Провадження № 11-кп/792/432/17
Справа № 671/355/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.125, ч.1 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.07.2017 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000009, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 травня 2017 року,
у с т а н о в и л а :
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 травня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000009 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.307 КК України повернуто прокурору Городоцької місцевої прокуратури.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що в обвинувальному акті в порушення вимог п.13 ст.3 КПК України формулювання обвинувачення викладено не коректно, не звучить як твердження про вчинення кримінального правопорушення, зокрема в частині маси наркотичної речовини формулювання обвинувачення звучить як факт проведення експертизи, а не як придбання, виготовлення і зберігання з метою збуту певної наркотичної речовини. Крім того, в порушення вимог ч.1 ст.91, ст.291 КПК України при формулюванні обставин вчинення злочину місце придбання наркотичної речовини вказано на полі за селом Щаснівка, без зазначення географічних напрямків чи інших прив`язок на місцевості, не вказано її масу в перерахунку на суху речовину, розмір( особливо великий), вид ( канабіс) та класифікацію (особливо небезпечний наркотичний засіб), а формулювання обвинувачення та кваліфікація правопорушення не містить форми вини, що свідчить про незрозумілість, неконкретність висунутого обвинувачення, унеможливлює здійснення судового розгляду та позбавляє обвинуваченого права на ефективний захист.
В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу суду та направити обвинувальний акт до того ж суду для проведення підготовчого судового засідання. Посилався на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Зазначав, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, об`єктивна сторона якого складається з декількох діянь, а тому судом хибно зроблено висновки про існування окремих складів щодо «придбання з метою збуту», «виготовлення з метою збуту» та «зберігання з метою збуту», та уважав, що в обвинуваченні зазначено всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема місце, час, спосіб вчинення, маса наркотичного засобу тощо.
На переконання апелянта, місце придбання наркотичного засобу більш детально встановити не вдалося, оскільки обвинувачений відмовився від проведення слідчого експерименту чи в інший спосіб вказати його на місцевості.
Не відповідають дійсним обставинам справи і твердження суду про незазначення форми вини, оскільки в обвинувальному акті вказано обов`язковий елемент прямого умислу, а саме вчинення з метою збуту.
Також уважав, що суд усупереч вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» послався на рішення Європейського суду без використання їх оригінального тексту.
Стверджував, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона підлягає задоволенню.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.
Так, ч.2 ст.291 КПК України містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 прокурору, місцевий суд виходив з того, що він складений з порушенням вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України.
З таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитись не може.
Пунктом 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як правильно та обґрунтовано зазначив прокурор у своїй апеляційній скарзі, положення ст.290 КПК України зобов`язують прокурора скласти обвинувальний акт виключно за умови визнання зібраних доказів достатніми.
Тому з огляду на вимоги ст.290 КПК України, поряд з іншим, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті та формулювання обвинувачення.
Керуючись вказаною нормою, прокурор усі фактичні обставини, які уважав установленими, навів у обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 .
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні не може робити висновків щодо кваліфікації дій обвинуваченого, оскільки відповідно до ст.91 КПК України подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції не досліджує фактичні обставини та не дає оцінку доказам, здобутим під час досудового розслідування, а лише вирішує питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду та розглядає окремі клопотання заявлені учасниками судового провадження.
Так, у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року (справа 5-328кс-16) зазначено, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини 3 статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини (далі Європейський суд) орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується змісту, а не формального поняття обвинувачення, оскільки в контексті ст.6 Конвенції Європейський суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року, що відображає послідовну рекомендацію цієї міжнародної установи про пріоритетність неформального розуміння поняття «обвинувачення» національними судами.
При цьому Верховний Суд України звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
З огляду на вказане, конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, а отже і обвинувачення, не викликає сумнівів. Вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, розмір процесуальних витрат, викладено чітко і конкретно.
Тому колегія суддів приходить до висновку, що складаючи і затверджуючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , прокурор дотримався вимог, визначених п.5 ч.2 ст.291 КПК України, у ньому наявне формулювання обвинувачення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, що дає можливість здійснити належний розгляд провадження.
Отже, колегія суддів уважає, що судом першої інстанції не дотримано норм кримінального процесуального закону, бо завданням підготовчого судового засідання на цій стадії є лише перевірка відповідності форми обвинувального акту вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, як це передбачено у ст.ст.314-317 КПК України, не торкаючись самої суті обвинувачення.
Відтак, установивши істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при постановленні ухвали про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 прокурору, колегія суддів у приходить до висновку про необхідність її скасування.
Керуючись ст.ст.291, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 29 травня 2017 року про повернення обвинувального акта №0000009 про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.307 КК України прокурору Городоцької місцевої прокуратури скасувати, а кримінальне провадження направити в місцевий суд на новий розгляд.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:/підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду ОСОБА_2