АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1398/16 Справа № 178/1572/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу прокурора прокуратури Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в с.Калинівка Криничанського району Дніпропетровської області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000746 від 09 листопада 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_7 , слідчого ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, прокурор зазначає, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, яке скоєно умисно, із особливою зухвалістю, суспільно небезпечним способом. Також, вказує на доведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, в резолютивній частині ухвали слідчим суддею зазначено, що клопотання слідчого задоволено, що не відповідає тексту ухвали, а також, не вказано дату закінчення дії запобіжного заходу, а лише вказано дату початку.

Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року було застосовано відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 місяці з 15 листопада 2016 року, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ст.194 КПК України.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, згідно медичної довідки за станом здоров`я не може перебувати в ізоляторі тимчасового утримання.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, доводи захисника та підозрюваного, які вважали, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів кримінального провадження, 09 листопада 2016 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 296 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000746.

09 листопада 2016 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст.208 КПК України.

09 листопада 2016 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Старший слідчий СВ Криничанського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчий суддя посилався на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , наявність ризику того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та незадовільний стан його здоров`я.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_7 з 24 листопада 2016 року знаходиться на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні КЗ «Криничанська ЦРЛ» ДОР з діагнозом: Відновлюваний період ЗЧМТ (09.11.16 р., хуліганська), гострий період: СГМ, субкон`юктивний крововилив ліворуч, виражений цефалічний, лікворно-гіпертензивний, астенічний синдроми. Гіпертонічна хвороба II ступеню, кризова течія, що підтверджується наданими виписками із медичної карти стаціонарного хворого неврологічного відділення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при прийнятті рішення відносно ОСОБА_7 про достатність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування даного запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його застосування.

Доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі про те, що клопотання слідчого задоволено, що не відповідає тексту ухвали, а також, не вказано дату закінчення дії запобіжного заходу, колегія суддів вважає такими, що не є визначальними та, відповідно до ст.409 КПК України, не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.181, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2016 року, якою відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду:
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4