Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 325/366/17 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/301/17 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула 03 квітня 2017року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокурати ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приазовського районного суду Запорізької області від 09 березня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наступних обставин.

Так, 08.03.2017 року, приблизно о 17 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «CHEVROLET CAPTIVA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від`їжджав заднім ходом від будинку АДРЕСА_2 . Перед початком руху та зв`язку зі зниженням уваги і реакції, а також порушенням координації дій, викликаних вживанням алкогольних напоїв, ОСОБА_8 не переконався у безпеці, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка знаходилась позаду його автомобіля. В результаті наїзду ОСОБА_10 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла в автомобілі швидкої медичної допомоги.

08 березня 2017 року до ЄРДР внесено відомості за №0000132 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286КК України.

09 березня 2017 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
09 березня 2017 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
09 березня 2017 року слідчий СВ Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в обґрунтування якого послався на наявність обґрунтованої підозри та ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, і відсутність можливості запобігти вказаному ризику шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовуючи до вказаної особи запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на підозрюваного обов`язки - прибувати за викликом слідчого, прокурора до органу досудового розслідування; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи; здати на зберігання до Приазовського ВП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області свій паспорт, що дає право на виїзд з України, слідчий суддя прийшов до висновку про обґрунтованість висунутої підозри та наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду через тяжкість вчиненого злочину, що спричинило загибель людини, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років. Водночас, слідчий суддя вказав, що прокурором на виконання вимог ст. 183 КПК України не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику переховування підозрюваного, тому вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, буде гарантувати виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків в ході досудового розслідування даного кримінального провадження

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на необґрунтованість оскаржуваної ухвали через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вказує на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що з урахуванням підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину та тяжкості покарання, свідчить про неможливість запобігання вказаного ризику шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів та недостатність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні злочину у стані алкогольного сп`яніння, що за правилами ст.67 КК України є обставиною, що обтяжує покарання. На цей факт слідчий суддя не звернув свою увагу. Просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили суд залишити буз змін рішення Приазовського районного суду Запорізької області. ОСОБА_7 зазначив, що вказаний органом досудового розслідування ризик переховування від органів досудового розслідування та суду це лише припущення слідчого, яке нічим не підтверджується. ОСОБА_8 має постійну роботу, є керівником підприємства, більше 20 років проживає у Приазовському районі Запорізької області. Після скоєння ДТП підозрюваний невідкладно здійснив виклик швидкої та відразу повіз дружину до лікарні, де дочекався приїзду працівників поліції. За його участі було проведено огляд місця події, він особисто прибув по першій вимозі слідчого на своє затримання. Свій закордонний паспорт ОСОБА_8 віддав на зберігання слідчому. Вказані факти суперечать припущенню слідчого, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які вважають ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до положень ч.1 ст. 404 КПК України, судове рішення слідчого судді переглядається в межах апеляційної скарги.
Так, обґрунтованість висунутої ОСОБА_8 підозри не оспорюється, а тому висновки слідчого судді з цього приводу, згідно ч.1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.
Слідчий суддя, розв`язуючи дане клопотання, зауважив, що підтвердженим є ризик можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, проте, слідчим та прокурором не доведено, що запобігти цьому ризику неможливо шляхом застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, з чим, з огляду на відсутність відповідного обґрунтування з боку слідства, погоджується і апеляційна інстанція.
Жодних даних, які б вказували на спробу або намагання ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, прокурором у судовому засіданні не доведено. Навпаки, поведінка підозрюваного свідчить про намагання його усунути тяжкі наслідки скоєного ДТП (виклик карети швидкої допомоги, перевезення дружини до лікарні), допомогти органу досудового розслідування встановити об`єктивні обставини події (згода на огляд місця події та участь під час проведення вказаної слідчої дії, надання показань).

Отже, на думку судової колегії, наведений ризик є малоймовірним.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, про що свідчить усталена практика Європейського суду з прав людини, яка згідно ч.2 ст. 8, ч.5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства (п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року у справі «Хайредінов проти України»).

Судовою колегією визнається обґрунтованим висновок слідчого судді про недоведеність недостатності застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має міцні соціальні зв`язки: сім`ю, постійне місце роботи, зареєстроване місце проживання та постійне місце роботи, за якими характеризується виключно позитивно, має подяки та нагороди.
Ні зміст клопотання, ні доводи, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовують необхідності застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, а обставина перебування підозрюваного у стані алкогольного сп`яніння, на яку посилається прокурор, відповідно до ст. 67 КК України, має враховуватися судом при призначенні покарання.
При розв`язанні клопотання слідчого, слідчим суддею прийнятті до уваги положення ст. 178 КПК України стосовно обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу у їх сукупності, достатньо мотивувавши прийняте рішення.
На користь вказаного рішення свідчать і відомості щодо поведінки ОСОБА_8 після обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Факти прибуття до слідчого, суду за викликами, передача слідчому паспорту для виїзду за кордон на своє ім`я свідчить про намір ОСОБА_8 виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Слідчий суддя у відповідності із вимогами ст. 132, 179, 183, 194 КПК України, з урахуванням доведеності обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 , наявності зазначеного вище ризику, але враховуючи недоведеність обставини недостатності застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленого ризику, обрав відносно ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, що відповідає меті досягнення дієвості цього провадження та здатний убезпечити настання встановленого ризику, з чим погоджується і колегія суддів.
Колегія суддів наголошує, що тяжкість злочину та очікуване покарання не може бути єдиною підставою для застосування відносно підозрюваної особи найсуворішого запобіжного заходу та повинно враховуватися у сукупності з іншими, визначеними ст. 178 КПК України, обставинами.
Вимоги ч.4 ст. 194 КПК України наділяють слідчого суддю можливістю застосувати інший запобіжний захід, ніж запропонований у клопотанні.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».
Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Таким чином, слідчий суддя, взявши у сукупності обставини справи, відомості щодо особистості підозрюваного дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, обравши останньому, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, що відповідає вимогам ст.ст. 177-178 КПК України.

Застосований слідчим суддею до ОСОБА_8 запобіжний захід, на думку колегії суддів, здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і запобігти настанню визначеного ризику.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається, наслідком чого є відмова у задоволенні апеляції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора Приазовського відділу Мелітопольської місцевої прокурати ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приазовського районного суду Запорізької області від 09 березня 2017 року, якою обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4