У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 320 161 000 300 000 45 від 24 червня 2016 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Малин Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Малин Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Малин Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , не судимого,
обвинувачених, кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України,
за участі прокурора ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 320 161 000 300 000 45 від 24 червня 2016 року у вчиненні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожним, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, повернутий прокурору відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 для усунення виявлених недоліків.
Згідно обвинувального акта, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно виготовили алкогольні напої, шляхом відкриття підпільного цеху з використанням обладнання, що забезпечувало масове виробництво таких товарів, вчинене в складі організованої групи, у вчиненні якого брали участь четверо осіб, які попередньо організувалися в стійке об`єднання для вчинення цього злочину, об`єднані єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення плану, відомого усім учасникам.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції в ухвалі вказав, що при викладенні фактичних обставин провадження та формулюванні обвинувачення про вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказаного вище кримінального правопорушення також вказано про незаконне придбання та зберігання з метою збуту, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, на що також вказує реєстр матеріалів досудового розслідування. Отже при формулюванні обвинувачення, у цій частині, було збільшено обсяг пред`явленого особам обвинувачення, у зв`язку з чим фактичні обставини провадження та формулювання обвинувачення суперечать правовій кваліфікації кримінального правопорушення, зазначеного у обвинувальному акті.
Крім цього, при формулюванні обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 204 КПК України при викладенні події кримінального правопорушення не зазначено період часу, протягом якого обвинувачені незаконно виготовляли алкогольні напої, що є порушенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим викладене в обвинувальному акті формулювання обвинувачення є неконкретним і таким, що не досягло мети детального поінформування особи зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього, що є перешкодою для призначення провадження до судового розгляду.
Крім цього, суд першої інстанції зазначив, що у відповідності до вимог ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування захиснику, однак розписка захисника ОСОБА_11 в додатках до обвинувального акта відсутня, що, у свою чергу, також є перешкодою для призначення провадження до судового розгляду.
Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 320 161 000 300 000 45 від 24 червня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, до суду першої інстанції для проведення нового підготовчого судового засідання в іншому складі суду.
На обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує, що твердження суду щодо неконкретності обвинувачення, яке не досягло мети детального поінформування осіб зрозумілою для них мовою про характер і причину обвинувачення, - не відповідає дійсності, оскільки обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні просили призначити обвинувальний акт до розгляду, оскільки обсяг і зміст обвинувачення, яке їм пред`явлено, їм зрозуміло і вони заперечували щодо повернення обвинувального акта.
Не відповідає дійсності, як зазначає прокурор, і посилання суду на вказівку слідчого в обвинувальному акті на вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , крім обвинувачення за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, також обвинувачення кожного у незаконному придбанні та зберіганні, транспортуванні з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, оскільки у вказаному кримінальному провадженні жодна особа не обвинувачується у придбанні фальсифікованих алкогольних напоїв та і у змісті обвинувального акта таке твердження відсутнє, а тому ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 таке обвинувачення, як зберігання та транспортування з метою збуту фальсифікованих алкогольних напоїв - не пред`явлено.
Не може бути підставою, на переконання прокурора, для повернення обвинувального акта і посилання в ньому на Особу 1, оскільки кримінальне правопорушення обвинуваченими вчинено у складі організованої групи, у тому числі і з Особою № 1.
Не погоджується прокурор і з висновками суду про те, що в обвинувальному акті не зазначено період часу, протягом якого обвинувачені незаконно виготовляли алкогольні напої, оскільки у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України відсутні обов`язкові вимоги зазначення періоду часу вчинення кримінального правопорушення, хоча і слід зазначити, що у формулюванні обвинувачення та при викладені фактичних обстави вчинення кримінального правопорушення зазначено час вчинення кримінального правопорушення - на початку листопада 2015 року.
Щодо відсутності розписки про вручення обвинувального акта захиснику, то, як зазначає прокурор, на стадії досудового розслідування у обвинувачених дійсно був захисник ОСОБА_11 , але в подальшому обвинувачені від його послуг відмовились, у зв`язку з чим обвинувальний акт не було вручено захиснику обвинувачених, саме через його відсутність у останніх.
Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі щодо безпідставності повернення обвинувального акта прокурору, пояснення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які погодилися з прокурором, а обвинувачений ОСОБА_8 покладався на розсуд суду, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Процедура складення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування регламентована ст. 291 КПК України.
Як указують приписи ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості, перелік яких є вичерпним.
Зокрема, п. 5 вказаного закону вказує, що обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору для усунення виявлених недоліків обвинувального акта суд послався на те, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки при формулюванні обвинувачення за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, також вказано про вчинення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконного придбання та зберігання з метою збуту, транспортування з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв, а тому в цій частині, було збільшено обсяг пред`явленого особам обвинувачення, у зв`язку з чим фактичні обставини провадження та формулювання обвинувачення суперечать правовій кваліфікації кримінального правопорушення, зазначеного у обвинувальному акті.
Проте, на переконання колегії суддів, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки вказана обставина не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам кримінального процесуального закону, зокрема приписам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Висування ж обвинувачення, є виключною компетенцією прокурора, і не може покладатися на суд, у зв`язку з чим суд, при постановленні оскаржуваної ухвали та визначенні обсягу висунутого прокурором обвинувачення, як неконкретного, чи такого, що повторює виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, вийшов за межі наданих його повноважень у підготовчому судовому засіданні та припустився оцінки правильності викладу обвинувачення щодо його суті, що є неприпустимим.
Не погоджується колегія суддів і з висновками суду першої інстанції щодо повернення обвинувального акта прокурору з підстави не зазначення періоду часу, протягом якого обвинувачені незаконно виготовляли алкогольні напої, оскільки у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України відсутні обов`язкові вимоги зазначення періоду часу вчинення кримінального правопорушення в годинах, днях, місяцях, року, хоча і слід зазначити про те, що у формулюванні обвинувачення та при викладені фактичних обстави вчинення кримінального правопорушення є посилання на час вчинення кримінального правопорушення - на початку листопада 2015 року.
Слушними є доводи прокурора і в частині підстав відсутності розписки про вручення обвинувального акта захиснику ОСОБА_11 , оскільки на стадії досудового розслідування у обвинувачених дійсно був захисник ОСОБА_11 , але в подальшому обвинувачені від його послуг відмовились, у зв`язку з чим обвинувальний акт не було вручено захиснику обвинувачених, саме через його відсутність у останніх.
За викладеним, апеляційна скарга прокурора в частині безґрунтовного повернення обвинувального акта підлягає задоволенню, а ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року, - скасуванню, з призначенням нового розгляду обвинувального акта в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 320 161 000 300 000 45 від 24 червня 2016 року у вчиненні ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , кожним, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 204 КК України, повернутий прокурору відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_10 для усунення виявлених судом недоліків - скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта в даному кримінальному провадженні в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3