Справа № 484/3291/16-к
Провадження № 1-кп/484/24/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2017р.

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт Доманівка Миколаївської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, освіта 9 класів, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2016 року близько 14 годин 40 хвилин, водій ОСОБА_5 , в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), тобто перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки ВАЗ-21114 реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався у денний час доби по сухій асфальтованій проїзній частині вулиці Одеської, зі сторони вулиці Грушевського у напрямку вулиці Коротченка у місті Первомайськ Миколаївської області, у крайній лівій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю приблизно 70 км/год.

У цей же час попереду автомобілю ВАЗ-21114 реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїзну частину вулиці Одеської, у невстановленому для цього місці - поза пішохідним переходом, почав пересікати пішохід ОСОБА_8 , рухаючись зліва направо по ходу руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 .

Водій ОСОБА_5 , рухаючись в обраному напрямку, в районі будинку №41 по вулиці Одеській, в порушення п.п. 2.3 «б», 12.3, 12.4 ПДР України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував відповідно на її зміни, рухався зі швидкістю приблизно 70 км/год., при максимально дозволеній швидкості у населених пунктах - 60 км/год., при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішоходу ОСОБА_8 , який переходив проїзну частину зліва направо по ходу руху його автомобілю та якого він об`єктивно спроможний був заздалегідь виявити, негайно не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, хоча мав таку технічну можливість, внаслідок чого допустив наїзд на зазначеного пішохода.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження і був доставлений до Первомайської ЦМБЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

Згідно висновку експерта №139 від 19.05.2016 року смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тяжкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді травматичного субдурального крововиливу на фоні переламу кісток зводу та основи черепа.

Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 09-1-675 від 04.10.2016 року дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

ОСОБА_5 продовжуючи керувати транспортним засобом, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Викладене цілком підтверджено в судовому засіданні поясненнями обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, підтвердив те, що дійсно, він скоїв дорожньо-транспортну пригоджу за умов та обставин, викладених вище, у скоєному щиро кається. Завдану матеріальну шкоду відшкодував повністю, цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування 148159 грн. завданої моральної шкоди визнає повністю. Позов прокурора про стягнення 6506,75 грн. на користь Первомайської ЦМБЛ, витрачених на лікування потерпілого, визнає повністю.

Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість підтверджується наступними доказами.

Протоколами огляду місця події від 12.03.2016 року підтверджено місце події та те, що автомобіль ВАЗ-21114, реєстраційний номер НОМЕР_1 , має пошкодження, а із копії свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу видно, що його власником є ОСОБА_10 .

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, складеним 12.03.2016 року о 17.50 годин підтверджено, що ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Протоколом проведення слідчого експерименту з таблицею зображень від 09.08.2016 року за участю ОСОБА_5 підтверджено умови та обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновків експерта №139 від 19.05.2016 року, №139-додаткова від 21.06.2016 року смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тяжкої закритої черепно-мозкової травми у вигляді травматичного субдурального крововиливу на фоні переламу кісток зводу та основи черепа. Вказані тілесні ушкодження утворились 12.03.2016 року від дії тупого твердого предмету при ДТП і відносяться до категорії тяжких, як таких що потягли за собою смерть. Потерпілому надана своєчасна та кваліфікована медична допомога, але в зв`язку з важкою травмою голови, мав місце негативний результат.

Згідно висновку експерта №09-1-213 від 20.04.2016 року на момент до ДТП ходова частина, рульове керування і робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ-21114 реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані.

Згідно висновку експерта №09-1-212 від 25.04.2016 року первинний контакт автомобіля ВАЗ-21114 реєстраційний номер НОМЕР_1 з пішоходом відбувся передньою лівою кутовою частиною транспортного засобу, а саме лівою частиною переднього бампера, потім контактування автомобіля з пішоходом відбулося задньою верхньою частиною переднього лівого крила кузова, задньою лівою бічною частиною капота кузова, лівою частиною переднього вітрового скла.

Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № 09-1-675 від 04.10.2016 року дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, яке знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали. Водій автомобіля ВАЗ-21114 реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти події в даній дорожній ситуації.

Показання ОСОБА_5 об`єктивно співпадають з наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому суд знаходить їх достовірними.

На підставі викладеного, суд знаходить доведеним те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Початково ОСОБА_5 обвинувачувався у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст..ст. 286 ч.2, 135 ч.1 КК України.

20.01.2017 року було складено новий обвинувальний акт, згідного якого ОСОБА_5 обвинувачувався в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.

Однак, представник потерпілої ОСОБА_7 підтримав обвинувачення також і за ст.. 135 ч.1 КК України, вказавши що саме така позиція потерпілої.

Суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно виправдати за ст.. 135 ч.1 КК України, так як вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що після здійснення ДТП він від`їхав на метрів 50 та зупинився і вийшовши з автомобіля побачив, що до постраждалого під`їхав автомобіль швидкої медичної допомоги і медики надавали потерпілому допомогу, після чого поїхав з місця пригоди. Свою поведінку пояснює шоковим станом.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків члени бригади швидкої медичної допомоги ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснили, що коли повертались на автомобілі швидкої медичної допомоги з виклику, то на вул. Одеській в м. Первомайськ стали свідками дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої постраждав пішохід, і тому вони під`їхавши до потерпілого, відразу надали йому необхідну медичну допомогу та доставили до лікарні і повідомили про подію органи внутрішніх справ.

Вищевказаним висновком експерта №139-додаткова від 21.06.2016 року вказано, що потерпілому була надана своєчасна кваліфікована медична допомога, але в зв`язку з важкою травмою голови мав місце негативний результат.

Згідно зі ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що потерпіла сторона не довела належними та допустимими доказами вину обвинуваченого у вчинені 12.03.2016 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 135 КК України, а саме завідомо залишення без допомоги потерпілого, який знаходився в небезпечному для життя становищі та який був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, особистість обвинуваченого, раніше не судимого, що характеризується позитивно, враховує як пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданого збитку, як обтяжуючу покарання обставину скоєння злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння і вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Згідно ст. 124 ч.2 КПК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4928,96 грн. витрат на залучення експертів.

Відповідно до вимог ст. 61 ч.1 ЦПК України та керуючись ст. 1167 ЦК України суд знаходить що цивільний позов ОСОБА_9 про стягнення 148159 грн. моральної шкоди підлягає задоволенню повністю, так як суд знаходить його доведеним саме на вказану суму.

Згідно ст. ст. 127, 129 КПК України та ст. 1206 ЦК України стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні 6505,75 грн. витрат на лікування ОСОБА_8 , задовольнивши позов прокурора.

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374, 392-396 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти його про зміну проживання, роботи.

Визнати невинуватим та виправдати ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 135 ч.1 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 4928,96 грн. витрат на залучення експертів.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 148159 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні 6505,75 грн. витрат на лікування ОСОБА_8 .

Речовий доказ - автомобіль ВАЗ-21114 реєстраційний номер НОМЕР_1 який належить ОСОБА_10 , залишити останній.

На вирок протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Суддя: підпис.
Згідно з оригіналом. Суддя: