Справа № 589/804/17
Провадження № 1-кп/589/181/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі: головуючого-судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора Шосткинської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Шостка матеріали кримінального провадження № 0001678 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Шостка, Сумської області, українця, громадянина України, одруженого, учасник бойових дій, військовозобов`язаний, з середньою освітою, який зареєстрований по АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 121 ч. 1, ст. 296 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Близько 15.00 год. 29.11.2016 ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в 1-му під`їзді буд. АДРЕСА_3 , побачив мешканку вказаного під`їзду - ОСОБА_7 , 1944 р.н., яка перебувала в кабіні ліфту. Після чого, ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення останній тілесних ушкоджень та вчинення хуліганських дій, тобто грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві почав наносити ОСОБА_7 , яка перебувала в кабіні ліфту, чисельні удари руками по різним частинам тіла, а саме голові та тулубу, висловлюючись на адресу останньої нецензурною лайкою. Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_4 , тримаючи ОСОБА_7 за верхній одяг витягнув її з кабіни ліфту на сходовий майданчик під`їзду де, продовжуючи хуліганській дії, та, діючи з особливою зухвалістю, повалив потерпілу на підлогу та продовжив наносити їй чисельні удари руками та ногами по голові, тулубу та ногам. В момент вчинення вищевказаних хуліганських дій, ОСОБА_4 , був помічений мешканцями 1-го під`їзду будинку АДРЕСА_3 , які й припинили його протиправні дії.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_7 було завдано тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, забійної рани лобної області, крововиливу в області лівого ока, гематоми в тьмяній області, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння тілесних ушкоджень потрібен строк більше 6 але менше ніж 21 день.

Спричинені ОСОБА_4 тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №74 від 27.02.2017 потягли за собою розлад психіки та поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим зниженням пам`яті та інтелекту, астенічний синдром, що згідно висновку судово-медичної експертизи №38 від 02.03.2017 кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєнні злочинів за ст. 121 ч. 1, ст. 296 ч. 1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся у вчинених злочинах та пояснив наступне.

29.11.2016 року біля 15 години перебував в стані алкогольного сп`яніння, випив 100 гр. горілки, та знаходячись в під`їзді почув прохання жінки про звільнення з кабіни ліфту, т.я. ліфт несподівано зупинився. Він підійшов до кабіни ліфту та за допомогою рук та ніг роздвинув двері кабіни ліфту в ньому виявилася сусідка по будинку, тобто ОСОБА_7 , та витягнув її, в свою чергу вона почала говорити, що він, повернувшись з АТО, вживає спиртне, має більші привілегії та пільги, ніж вона та такі як вона, які все своє життя віддали праці, проте не мають ніяких пільг. Ці слова сусідки його вкрай образили та він її штовхнув рукою, вона вдарилася об лутку кабіни ліфта. В подальшому у них виникла сварка, вона почала кричати на нього, а він почав наносити їй удари руками та ногами по всьому тулубу, ногою в груди, потерпіла спочатку знаходилася в полусидячому стані біля кабіни ліфту, а потім у лежачому, а він продовжував наносити їй удари руками та ногами. Він пам`ятає, що всього наніс 3-4 удари руками та ногами, але скільки куди точно не пам`ятає. Під час побиття по леснічній площадці зверху спускався сусід чоловік та припинив його дій, тримавши його поки не приїхала міліція та швидка.

Він щиро публічно вибачається перед потерпілою стороною. Під час знаходження потерпілої у лікарні у день побиття, тобто 29.11.16 він одразу через свою дружину передав кошти на лікування потерпілої 1843 грн. 39 коп., та прийняв заходи про повне відшкодування матеріальних збитків в сумі 5850.53 грн. та частково відшкодував завданий моральний збиток, а саме 22 272 грн. 86 коп. Заявлений цивільний позов прокурора визнає повністю, а моральні вимоги визнає в сумі 50 000 грн., оскільки заявлена моральна шкода в сумі 100 000 є занадто завищеною.

Просить не позбавляти його свободи та застосувати ст. 75-76 КК з випробувальним терміном.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , також підтримує обвинуваченого про застосування до нього випробувальний термін, посилаючись, що обвинувачений приймав та приймає всі заходи по залагодженню своєї вини та просить врахувати низку пом`якшуючих обставин.

Від заявлених раніше клопотань обвинувачений та захисник відмовляються.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_8 , неповнолітній свідок ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , пояснили наступне.

Зокрема свідок ОСОБА_8 , пояснила, що вона є дочкою потерпілої. 29.11.16 вона з сім`єю приїхали навістити матір, яка була в нормальному стані та збиралася йти на оптову базу за продуктами. Вона з чоловіком та меншою дитиною поїхала додому, а син ОСОБА_9 , 2002 р.н., залишився у бабусі. Через 30-40 хвилин їй на мобільний телефон передзвонив син та плачучи конкретно нічого не міг пояснити, в цей час сусідка матері ОСОБА_11 , повідомила їй, що побили її матір, тому вона швидко повинна приїхати до матері. Вона одразу на таксі приїхала до лікарні та у приймальному відділенні на каталці побачила свою матір, яка була у вкрай жахливому стані, все обличчя було розбите в крові, голова також була в крові. Вона намагалась спитати у матері про подію, проте, мати хоча і була у свідомості, але нічого не говорила та не відповідала на запитання. Її чоловік взяв на руки матір та відніс на кушетку. Після обробки ран мати помістили до хірургічного відділення. За весь час лікування матері в лікарні вся її сім`я почергово опікували матір в день та в ночі. У матері вона бачила тілесні ушкодження в лобовій частині з лівої сторони на бровах глубоке розсічення, очі були залиті кров`ю, голова на затилку також була в крові, взагалі вона була вся в крові, під грудями була велика гематома приблизно 15х10 см., до цього у матері ніяких тілесних ушкоджень не було. До побиття мати була активною, і хоча їй вже було 72 роки, проте, вона сама їздила на велосипеді в ОСОБА_12 хутір по гриби, займалася консервацією, мати також їздила з нею на рибалку. Після побиття мати фактично стала «овочем», вона не розуміє, що вона є її дочкою, кличе її ОСОБА_13 , її чоловіка також називає іншим ім`ям, в туалет ходить під себе, фактично не говорить, може собі на голову натягнути постільну наволочку, перекинула з ходунків дитину, фактично мати внаслідок побиття стала неадекватною, іноді говорить, що їй 50 або 27 років, говорить що це не її дім, закрила двері на шпингалет внаслідок чого викликали МЧС.

В наслідок скоєного злочину мати потребує постійного догляду та лікування.

Її син, ОСОБА_9 , бачив побиття його бабусі був дуже переляканий 3- діб не спав, плакав, приймав ліки.

В лікарню дружина обвинуваченого принесла їй кошти на лікування спочатку 1000 грн., а потім оплачувала ліки по чекам 843 грн. 39 коп., ОСОБА_14 подальшому 23.03.17 р., вона також від обвинуваченого отримала кошти в рахунок відшкодування матеріального збитку 3000 грн., а також 30.03.17 р. в рахунок відшкодування матеріальних та моральних збитків обвинувачений відшкодував 15 000 грн., а також 05.04.17 в рахунок погашення морального збитку відшкодував 8 200 грн.

Пояснила також, що сім`я потерпілої просить не призначати обвинуваченому реальну міру покарання з позбавленням волі та призначити покарання з випробувальним терміном про що надала відповідний лист.

Допитаний в судовому засіданні в присутності законного представника матері ОСОБА_8 , неповнолітній свідок ОСОБА_9 , 30.06.2002 р. пояснив, що він знаходився вдома у бабусі та чекав на її повернення, хвилювався, що бабусі довго не було. В цей час він почув стук у вхідні двері та крик сусідки, що на площадці б`ють бабусю. Він вискочив на площадку та побачив, що обвинувачений б`є його бабусю, він дуже сильно злякався, обвинувачений направився до нього, він одразу закрив двері та у дверний глазок спостерігав обставини які відбувалися на площадці, подзвонивши матері про побиття бабусі. Обвинувачений бив бабусю руками та ногами, він бачив удари, які відбувалися приблизно 5 хв., удари наносилися правою рукою по голові приблизно 5-7 раз, та ногами по тулубу 4-5 раз, в око, по обличчю, під ребра з правої сторони, нахилявся над нею та бив. Обвинувачений також стукав у двері та говорив, що він покликав його матір.

Сусідка, яка стукала у двері викликала швидку та поліцію. Сусід допоміг бабусі відтягнув обвинуваченого від бабусі. Бабуся під час побиття лежала та питала « ОСОБА_15 за що ти б`єш», у відповідь на це обвинувачений висловився непристойно на адресу бабусі. Після приїзду швидкої він вийшов на площадку та бачив лежачу бабусю в крові.

Від побаченого він був дуже переляканий, на декілька хвилин він відходив від дверного глазку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , пояснила, що обвинуваченому вона доводиться дружино. Їй на роботу подзвонив сусід ОСОБА_16 і сказав, що її чоловік 29.11.16 року о 15-й годині побив сусідку ОСОБА_7 . Вона одразу з роботи приїхала до лікарні та привезла на лікування потерпілої 1000 грн., в подальшому оплачувала по чекам на лікування. Вона бачила потерпілу в лікарні, потерпіла не говорила, під оком був синець, що було на голові не пам`ятає.

На даний час чоловік з нею не проживає, мешкає за місцем реєстрації в м. Шостка. Після повернення чоловіка з АТО на її думку в поведінці чоловіка нічого не змінилось. До цих подій ніяких скандалів не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , пояснила, що вона є сусідкою потерпілої. 29.11.16 року о 15-й годині вона виносила сміття в сміттепровід, а потерпіла йшла до ліфту. В цей час зверху йшов обвинувачений. В цей час вона почула, що в кабіні ліфту кричить ОСОБА_7 та сказала, щоб вона викликала ліфтера, оскільки ліфт зупинився і вона не може вийти з нього. Обвинувачений підійшов до ліфту та почав стукати ногами по дверям кабіни ліфта. Двері відчинилися, в цей час обвинувачений схопив потерпілу за грудки та почав бити її об стінку ліфта, потім витягнув її з кабіни, потерпіла питала за що він її б`є, а у відповідь обвинувачений лаявся нецензурною лайкою. Вона кричала щоб він відпустив бабусю, в цей час з квартири вибіг онук потерпілої, але потім злякався, оскільки потерпілий почав рухатися до онука, і він закрив двері. Вона бачила, що під час побиття потерпіла спочатку знаходилася в полусидячому стані, а потім лежала біля кабіни ліфту за 2 метри, а обвинувачений нахилившись над нею наносив чисельні удари руками по голові та ногами по всьому тулубу. Потерпіла лежала в лужі крові. В цей час поверхом вище спускався сусід, який почав обвинуваченого рознімати та сів на нього зверху і утримував обвинуваченого аж до приїзду поліції. Все обличчя потерпілої було в крові. Вона викликала поліцію та швидку.

За що міг обвинувачений бити потерпілу не знає, у нього з нею ніколи не було ніяких суперечок та сварок. Обвинувачений був у нетверезому стані.

До побиття потерпіла була активною, незважаючи на свої 72 роки, вони часто з нею спілкувалися.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 , заявлений позов потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, враховуючи настання тяжких наслідків, пояснив також, що він як представник потерпілої підтримує заяву сім`ї потерпілої про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Таким чином суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 121 ч.1, ст. 296 ч.1 КК України доведена повністю та його дії суд кваліфікує за:

- ч. 1 ст. 121 КК України т. я він умисно спричинив ОСОБА_7 , умисне тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, що спричинило психічну хворобу;

- ч. 1 ст. 296 КК України т. я він грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, що завдали потерпілій ОСОБА_7 , легких тілесних ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, що скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання, суд також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, те, що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості та тяжкий, особу винного, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг від сусідів та компроментуючих матеріалів не надходило ні за місцем реєстрації ні за місцем фактичного проживання, є учасником бойових дій, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України з 01.04.2016 року по 09.10 2016 року за що був нагороджений чотирма грамотами командування за сумлінне виконання службових обов`язків,

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини скоєних злочинів та щире каяття обвинуваченого, повне добровільне відшкодування завданого матеріального збитку та часткове відшкодування морального збитку, щире публічне вибачення перед потерпілим, а також думку потерпілої сторони про призначення покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Обставини, які обтяжують покарання, скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Крім цього, суд також враховує наслідки, що настали, після скоєних злочинів відносно потерпілої, а саме, спричинені ОСОБА_4 тілесні ушкодження ОСОБА_7 у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №74 від 27.02.2017 потягли за собою розлад психіки та поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку з вираженим зниженням пам`яті та інтелекту, астенічний синдром, що згідно висновку судово-медичної експертизи №38 від 02.03.2017, внаслідок чого потерпіла продовжує лікування до теперішнього часу, а також неодноразово оглядалась невропатологом та терапевтом на дому та за станом здоров`я потерпіла не могла бути присутньою в судовому засіданні, брати в ньому участь та давати покази, що підтверджується відповідним листом головного лікаря Шосткинської ЦРЛ ОСОБА_17 від 04.04.2017 року.

Крім цього, суд також враховує не тільки наслідки скоєних злочинів, а й характер та мотиви, те, що злочин вчинено з хуліганських дій, тобто грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки в суспільстві та спричинив потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.

Тому з урахуванням вищевказаного доводи обвинуваченого та його захисника про призначення покарання із застосуванням випробувального терміну ст. 75-76 КК України не є слушними.

Суд також враховує ставлення обвинуваченого до цих злочинів та поведінку після вчинення злочинів.

Так, під час розгляду справи в суді обвинувачений дав визнавальні покази про обставини скоєних злочинів, у вчиненні яких щиро розкаявся, публічно вибачився перед потерпілою стороною.

З часу скоєння злочинів і до постановлення вироку обвинувачений вживав заходів залагодження провини перед потерпілим: виявляв увагу та дбав про потерпілого під час його лікування, а саме в день побиття 29.11.2016 року одразу відшкодував на лікування потерпілої в лікарні 1843 грн. 39 коп., та прийняв заходи до постановлення вироку про відшкодування матеріальних збитків в повному обсязі та частково відшкодував завданий моральний збиток.

Та обставина, що обвинувачений не повністю відшкодував заявленого потерпілим морального збитку, на думку суду не повинна ставити обвинуваченого у бік суворості покарання з огляду на матеріальний стан обвинуваченого, те, що він не працює.

З урахуванням сукупності зазначених пом`якшуючих обставин, та особи обвинуваченого, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, виходячи з принципу індивідуалізації покарання суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі - встановленої санкції ч. 1 ст. 121 КК України до обмеження волі.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Шосткинської міської ради відповідно до ст. 1206 ЦК України, сума витрачена на лікування потерпілого від злочину, підлягає стягненню на користь бюджету, з якого фінансується КЗ «Шосткинська ЦРЛ» з особи, яка вчинила злочин (кримінальне правопорушення).

Тому, з обвинуваченого на користь фінансового управління Шосткинської міської ради підлягає стягненню згідно з довідкою- розрахунком в сумі 3385 грн. 72 коп.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , підлягає задоволенню частково, а саме: матеріальні збитки обвинуваченим відшкодовані повністю, що знайшло своє підтвердження під час розгляду кримінального провадження, а моральні підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичні або юридичній особі неправомірним рішенням, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема:

- у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

- у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) - та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стан, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

На підставі викладеного та аналізуючи доводи про відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 грн., суд приймає до уваги доводи потерпілого-позивача, що внаслідок злочинних дій відповідача він зазнав певного фізичного та психічного болю, та у зв`язку з цим вимушених життєвих змін, які вимагали та вимагають дотепер від нього додаткових зусиль для організації та відновлення свого стану здоров`я та встановленого образу життя і в зв`язку з цим позивач має право на відшкодування моральної шкоди.

Разом з тим, суд зазначає, що заподіяння моральної шкоди на суму 100 000 грн., в судовому засіданні позивачем не доведено, а тому суд вважає за необхідне на підставі ст. 23 ЦК України з урахуванням обставин справи, а саме характеру та обсягу фізичних, душевних, психічних страждань позивача, їх тривалості, ступеня тяжкості вимушених змін та затрачених в зв`язку з цим додаткових зусиль для відновлення життєвих обставин зменшити розмір моральної шкоди на 50 000 грн., та враховуючи, що обвинуваченим під час розгляду кримінального провадження частково відшкодована моральна шкода, а саме 22 272 грн. 86 коп., тому підлягає стягненню решта суми - 27 727 тис. грн. 14 коп. (50 000 грн., - 22 272 грн. 86 коп.,).

Оскільки органом досудового слідства міра запобіжного заходу ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні не обиралася, тому суд вважає не обирати ОСОБА_4 , міру запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні до вступу даного вироку в законну силу.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених за ст. 121 ч. 1, ст. 296 ч. 1 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 296 КК України- 3 (три) місяці арешту;

- за ч. 1 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України 2 роки обмеження волі;

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання два роки обмеження волі.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 не обирати до вступу вироку в законну силу. Початок строку відбування покарання відраховувати з моменту його затримання, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 :

- на користь фінансового управління Шосткинської міської ради в сумі 3385.72 грн., витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення;

- на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок в рахунок моральної шкоди 27727 тис. грн. 14 коп.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим з дня отримання копії вироку.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1