Справа № 357/7495/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/514/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 22.05.2017

УХВАЛА
Іменем України
22 травня 2017 року м. Київ.
Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання: ОСОБА_5
з участю: прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вбачається, що в порушення вимог п.1 ч.2 ст. 109 КПК України він не містить часу проведення негласних слідчих (розшукових) дій та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, в зв`язку з чим реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам КПК України, а відповідно, оскільки реєстр є невід`ємною частиною обвинувального акту, обвинувальний акт також не відповідає вимогам КПК України.

Крім цього, на думку суду обвинувальний акт підлягає поверненню також і з тих підстав, що в порушення вимог ст. 293 КПК України, копія обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинуваченим була вручена слідчим, а не прокурором, а захисникам взагалі обвинувальний акт вручений не був.

Вказані порушення вимог КПК України на думку суду першої інстанції є суттєвими та тягнуть за собою повернення обвинувального акту прокурору для усунення зазначених недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною, а доводи на які посилається суд необґрунтованими, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування це окремий документ і не являється складовою частиною обвинувального акту, а тому те, що реєстр не відповідає вимогам ст. 109 КПК України не може бути підставою для повернення обвинувального акту.

Також, в обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що копії обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування були вручені обвинуваченим та їх захисникам, що підтверджується відповідними розписками, які разом з обвинувальним актом були направлені до суду.

Тому, на думку апелянта, доводи на які посилається суд в ухвалі, не перешкоджають призначенню розгляду справи на підставі даного обвинувального акту.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав та просив її задовольнити;

обвинувачених та їх захисників, які проти апеляційної скарги заперечували;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Однак, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може, з наступних підстав.

ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Ч.2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта; 9) дату та місце його складання та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акту, то в ньому викладенні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України є хибним.

Посилання суду першої інстанції, як на підставу для повернення обвинувального акту, на те, що в порушення вимог ст. 293 КПК України у даному кримінальному провадженні копії обвинувального акту обвинуваченим були вручені слідчим, а не прокурором є слушними, однак враховуючи те, що обвинувальний акт був вручений обвинуваченим, що підтверджується відповідними розписками, які містяться в матеріалах кримінального провадження та про що підтвердили обвинувачені під час розгляду апеляційної скарги, вказане порушення є несуттєвим та не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору (т.1 а.с. 75-78).

Твердження про те, що обвинувальний акт не був вручений захиснику ОСОБА_12 не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, оскільки прокурором надано копії розписок захисників, в тому числі і захисника ОСОБА_12 про отримання ними копій обвинувального акта та реєстру досудового розслідування (т.2 а.с. 137-139).

Згідно журналу судового засідання від 31.01.2017 року, на запитання суду захисником ОСОБА_12 було повідомлено, що обвинувальний акт йому було вручено слідчим без зазначення в розписці дати (т.2 а.с. 38-42).

Разом з цим, відповідно до роз`яснень, які містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 05.10.2012 року № 223-1446/0/4-12, головуючий має пересвідчитися, чи отримав обвинувачений копію обвинувального акту. Якщо не отримав, то для забезпечення обвинуваченому його права на захист (ознайомлення із зазначеним документом) суд відкладає судове засідання.

Крім цього, повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції, послався на недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження і зазначив їх в ухвалі, як підставу для повернення прокурору обвинувального акту.

Разом з тим, вимоги п.3 ч.3 ст. 314 КПК України передбачають можливість повернення обвинувального акту у разу його невідповідності вимогам КПК України, але норми діючого кримінально-процесуального закону не передбачають можливість повернення обвинувального акту через недоліки реєстру матеріалів кримінального провадження.

Посилання суду першої інстанції як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій та надання доступу до матеріалів досудового розслідування є безпідставним, оскільки в реєстр досудового розслідування містяться вказані слідчі дії (т.1 а.с. 45-74).

Тому, твердження суду першої інстанції в цій частині є помилковим.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції та повернення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні до суду першої інстанції для виконання вимог, передбачених ст. ст. 314, 315 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 березня 2017 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 скасувати.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263 КК України та ОСОБА_11 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст. ст. 314, 315 КПК України.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
/підпис/ ОСОБА_4