Справа 127/4404/17
Провадження 1-кс/127/1737/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , за відсутності клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксації, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася в с. Витава, Тиврівського району Вінницької області, українка, громадянка України, із вищою освітою, не працює, не заміжня, раніше не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27.02.2017, слідчий ОСОБА_3 , звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 , яке мотивує тим, що в нього в провадженні перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001761 від 10 березня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Крім того, з матеріалів клопотання встановлено, що у вересні 2014 року ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник» (код ЄДРПОУ №31615877), знаходячись у службовому кабінеті, який розташований в адміністративному приміщенні по вул. Сергія Зулінського (Тарногродського), буд. 46 м. Вінниці, зустрілась з ОСОБА_6 , який висловив їй свій намір придбати будівлю механіко-монтажного цеху площею 2302, 3 м.2, літера «Е», корпус 52, за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що будівля механіко-монтажного цеху площею 2302,3 м.2, літера «Е», корпус 52, за адресою: м. Вінниця вул. Тарногродського,46, не належить ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник», не маючи від дійсного власника вказаної будівлі ТОВ «Централізована резервна компанія» () доручення на право укладення будь-яких угод з відчуження майна, усвідомлюючи, що вона не має реальної можливості розпорядження вказаним майном, вирішила заволодіти коштами ОСОБА_6 , для чого повідомила йому неправдиві відомості про належність будівлі цеху ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник» та запевнила що отримає згоду учасників товариства на її продаж за умови здійснення передоплати в розмірі 50 відсотків від вартості будівлі, яку визначила в сумі 110000 доларів США.

03.10.2014 року ОСОБА_4 перебуваючи в службовому кабінеті директора ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник», реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на заволодіння коштами ОСОБА_6 , повідомила останньому неправдиві відомості про надання згоди учасниками ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник» на продаж будівлі механіко-монтажного цеху площею 2302,3 м.2, літера «Е», корпус 52 по вул. Тарногродського,46 в м. Вінниці та необхідність внесення передоплати для укладення договору купівлі-продажу, після чого зловживаючи його довірою отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10000 доларів США, що по курсу Національного банку України становило 129404,96 грн., якими заволоділа та розпорядилась на власний розсуд. Про отримання грошових коштів в сумі 10000 доларів США ОСОБА_4 написала розписку, яку засвідчила відтиском печатки ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник», надаючи таким чином своїм протиправним діям видимості законності укладення угоди.

Крім того, 28.11.2014 року ОСОБА_4 , зустрівшись з ОСОБА_6 у кабінеті директора ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник», зловживаючи довірою ОСОБА_6 увівши останнього в оману отримала від нього грошові кошти в сумі 10000 доларів США, що по курсу Національного банку України становило 149692,69 грн., якими заволоділа та розпорядилась на власний розсуд. Надаючи своїм протиправним діям видимості законності, ОСОБА_4 склала та підписала з ОСОБА_6 попередній договір від 28.11.2014 року, відповідно до якого ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник» в особі директора ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) уклали угоду про намір купівлі продажу будівлі механіко-монтажного цеху площею 2302, 3 м.2 за адресою: АДРЕСА_2 , за суму 1646700 грн., що на день підписання договору еквівалентна 110000 доларів США.

Продовжуючи свої злочинні дії, 27.12.2014 року ОСОБА_4 , зустрівшись з ОСОБА_6 у кабінеті директора ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник», зловживаючи його довірою отримала від нього грошові кошти в сумі 25000 доларів США, що по курсу Національного банку України становило 394221,62 грн., якими заволоділа та розпорядилась на власний розсуд. Про отримання грошових коштів в сумі 25000 доларів США ОСОБА_4 написала розписку, яку засвідчила відтиском печатки ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник», надаючи своїм протиправним діям видимості законності укладення угоди.

В середині січня 2015 року, точної дати встановити слідством не представилось можливим, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, зустрівшись з ОСОБА_6 у кабінеті директора ТОВ «Торговий дім «Вінницький підшипник», зловживаючи його довірою під приводом остаточного розрахунку за договором купівлі-продажу приміщення цеху отримала від нього грошові кошти в сумі 15000 доларів США, що по курсу Національного банку України становило 236641,42 грн., якими заволоділа та розпорядилась на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_4 зловживаючи довірою ОСОБА_6 , шляхом обману заволоділа його грошовими коштами в сумі 60000 доларів США, що по курсу НБУ на дату вчинення злочинів становить 909960,7 грн. та в 1533 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та згідно із ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а також ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування; знищення, переховування або спотворення будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. В обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання вчинення нею інших кримінальних правопорушень, а також спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказують ті факти, що остання з травня 2016 року переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, також невідомо її місце роботи та місце проживання, оскільки по місцю останньої реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 вона виписалась 09.09.2015 та по відомим місцям проживання: АДРЕСА_4 і по АДРЕСА_1 не проживає. Крім цього, згідно отриманої оперативної інформації ОСОБА_4 має намір укласти шлюб із громадянином Азербайджану та виїхати за межі України. Також на обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказує розмір майнової шкоди завданої потерпілому ОСОБА_6 , який становить 909960,7 грн. та в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Беручи до уваги вищезазначені ризики, які свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, виникла необхідність звернутись до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, п. 3 ч. 2 ст. 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив суд клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому. При цьому, довести суду з посиланням на докази перебування ОСОБА_4 у міжнародному розшуку не зміг.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статі.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 , на теперішній час не оголошена у міжнародний розшук.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу є присутність учасників кримінального провадження сторони обвинувачення та сторони захисту, або перебування підозрюваного у міжнародному розшуку, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є необґрунтованим та передчасним.

В ході розгляду клопотання встановлено, що слідчим всупереч вищевказаній нормі закону не було доставлено у судове засідання підозрювану ОСОБА_4 , тому враховуючи вище вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 183, 186, 193 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя