Справа № 299/487/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.03.2017 року м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , з участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей Виноградівської райдержадміністрації - головного спеціаліста ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду від 21 лютого 2017 року,
в с т а н о в и в :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Виноградівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України .
Органом досудового слідства ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 16 лютого 2017 року близько 02-ої години, за попередньою змовою з іншою особою, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, шляхом пошкодження дверей з тильної сторони на торговій точці з продажу продуктів харчування, яка знаходиться на ринку МП «Урожай» по вул..Шевченка в м.Виноградів, повторно, таємно викрав продукти харчування на загальну суму 2795 грн., чим спричини потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на вказану суму.
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вказав про недоведеність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, оскільки наданий прокурором на підтвердження вартості викраденого майна, складений потерпілою, акт інвентаризації від 20.02.2017 року з переліком кількості та вартості викрадених продуктів харчування, не містить реквізитів документа, що свідчить про відсутність належних доказів вартості викраденого.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор зазначає, що прийняте щодо ОСОБА_6 рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки слідчий суддя вдався до оцінки доказів у кримінальному провадженні, чим порушив, визначений ч.3 ст.26 КПК України, принцип диспозитивності. На думку прокурора, вирішення на цій стадії досудового розслідування питання допустимості доказів, суперечить змісту та вимогам п.18 ч.1 ст.3 та ст..89 КПК України . Вважає, що слідчий суддя проігнорував наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, продовж року тричі притягався до кримінальної відповідальності, відтак існують ризики того, ОСОБА_6 може переховуватись від органів розслідування або суду та незаконно впливати на неповнолітнього свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 , який просив не застосовувати щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, думку його захисника адвоката ОСОБА_7 та представника служби у сравах дітей Виноградівської райдержадміністрації ОСОБА_8 про обґрунтованість апеляційної скарги прокурора та скасування рішення суду першої інстанції, оскільки неповнолітній підозрюваний проживає у свого брата і за ним немає будь-якого догляду , тому існують ризики його негативної поведінки, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.194 ч.1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у зв`язку з відсутністю належних доказів підтвердження вартості викраденого майна у потерпілої.
Як видно з матеріалів доданих до клопотання слідчого, причетність підозрюваного ОСОБА_6 до злочину підтверджується лише протоколом допиту потерпілої, яка не несе кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві свідчення. Інші докази, в тому числі і щодо вартості викрадених продуктів харчування, прокурором чи слідчим не надані, що не можна вважати достаньо обгрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Відтак, слідчим суддею, всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі надані матеріали, оцінено у сукупності всі обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , враховано дані про його особу, у тому числі ті, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор, та зроблено обґрунтований висновку про необхідність відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-179,193-194, 492 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного, в тому числі і неповнолітнього, та не являє собою вирішення слідчим суддею тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження, про що зазначає в своїй апеляції прокурор.
Як видно, прокурором в судовому засіданні не доведено наявність виключно всіх обставин передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що, відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України, є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування щодо неповнолітнього підозрюваного запобіжного заходу.
Інші посилання прокурора, наведені в апеляційній скарзі, зокрема, на попередні судимості неповнолітнього ОСОБА_6 та його соціальну незахищеність, не можуть розцінюватись як підстава для утримання його під вартою.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду від 21 лютого 2017 року про відмову в застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: