Справа № 734/3115/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/645/2017
Категорія - ч.4 ст.407 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000106 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не одружений, освіта середня, не працює, раніше не судимий,

засуджений за ч.4 ст.407 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не застосовувався.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 , проходячи військову службу в умовах особливого періоду за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , діючи умисно, маючи на меті тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, без поважних причин, не отримавши відповідного дозволу, 29 серпня 2016 року, у вечірній час, самовільно залишив територію військової частини польова пошта В НОМЕР_2 , яка дислокується в АДРЕСА_3 , та відправився до місця свого проживання, де займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби, тобто, проводив час на власний розсуд до 15 вересня 2016 року, чим здійснив ухилення від військової служби, що виявилось у самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах особливого періоду.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій, доведеність своєї вини, просив змінити вирок місцевого суду та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнивши від відбування призначеного покарання, на підставі ст.75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. В обґрунтування скарги зазначив, що призначене судом покарання є явно несправедливим, унаслідок його суворості, так як він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся в скоєному. Зазначив, що судом першої інстанції не було взято до уваги позитивні данні про його особу та обставини, які пом`якшують покарання.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених вище підстав; думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Частиною 1 статті 408 КПК України передбачено випадки, коли суд апеляційної інстанції має право змінити вирок суду першої інстанції. При цьому зазначено, що зміна вироку не може погіршувати становища обвинуваченого.

Згідно положень ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд з достатньою повнотою врахував його щире каяття, визнання ним своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, що були визнані судом обставинами, які пом`якшують призначене покарання та істотно знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його молодий вік; відсутність обставин, які обтяжують покарання; та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті КК, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, а саме у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу, оскільки згідно змісту апеляційної скарги останнього, він просив змінити вирок та призначити покарання хоча й із застосуванням ст.75 КК України, проте у виді позбавлення волі на строк більший, ніж визначив місцевий суд, що суперечить вимогам ч.1 ст.408 КПК України та значно погіршує його становище як обвинуваченого.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання є непереконливими та спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінально-процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4