УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , представника ПВК №90 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся з даною заявою вказуючи що він заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, вказуючи, що незалежно від його характеристики він є засудженим, який тільки становиться на путь виправлення, але ні є таким, що довів своє виправлення.
Представник ПВК №90 при вирішенні питання по суті заявлених вимог поклалась на розсуд суду.
Вислухавши думку учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Так, з наявних матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Салехардського міського суду Ямало-Нененського автономного округу Російської федерації від 25.10.2011 р. за ст. ст. 30 ч. 1, 228.1 ч. 3 п. "г", 188 ч. 2, 69 ч. 3 КК РФ до 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Южноураїнського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.11.2013 р. вирок Салехардського міського суду Ямало-Нененського автономного округу Російської Федерації від 25.10.2011 р. приведено у відповідність із законодавством України та вважати засудженим за ст. ст. 14 ч. 1- 307 ч. 2, 305 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 11 років позбавлення волі.

Ухвалою Лабитнангського міського суду Ямало-Нененського автономного округу Російської Федерації від 03.09.2015 р. засудженого ОСОБА_5 вирішено передати для відбування покарання до України. Згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 08.08.2016 р. зараховано в строк відбування покарання 10 місяців 2 дні.

Згідно ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 02.12.2016 р. вважати засудженим за ст. ст. 14 ч. 1- 307 ч. 2, 305 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 8 років позбавлення волі.

Кінець строку: 08.07.2018 року.

Раніш до цього був засуджений, в тому числі в Російській Федерації відбував покарання за прізвищем " ОСОБА_6 ":
- 17.12.1993 р. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст. 140 ч. 3, 46-1 КК України до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік.

- 04.04.1996 р. Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст. 140 ч. 3, 80,42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 12.05.1998 р. умовно-достроково. Невідбутий строк 2 роки 4 місяці 11 днів.

- 02.07.1999 р. Лабитнангським міським судом Тюменської області Російської Федерації за ст. 158 ч. 2 КК РФ до 2 років умовно. Штраф.

- 03.08.2000 р. Лабитнангським міським судом Тюменської області Російської Федерації за ст. 158 ч. 2 КК РФ до 3 років позбавлення волі.

- 16.02.2007 р. Салехардським міським судом Ямало-Тюменської області Російської Федерації за ст. ст. 158 ч. 1, 158 ч. 2 п. "в", 327 ч. 1, 69 ч. 2 КК РФ до 1 року 9 місяців позбавлення волі.

- 18.06.2007 р. Салехардським міським судом Ямало-Тюменської області Російської Федерації за ст. ст. 158 ч. 3, 69 ч. 5 КК РФ до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 02.04.2009 р. умовно-достроково. Невідбутий строк 1 рік 3 місяці 12 днів.

Рішенням комісії з питань розподілу, направлення та переведення для відбування покарання осіб, засуджених в Миколаївській області засудженому визначено середній рівень безпеки, для осіб, які раніше відбували покарання у вигляді позбавлення волі.

За період відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений зарекомендував себе наступним чином.

Відбуваючи покарання у виправних установах на території Російської федерації засуджений допустив 1 порушення встановлених правил відбування покарання, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. До засудженого 13 разів застосовувались заходи заохочення.

У Північній виправній колонії УДПтСУ у Херсонській області (№90) відбуває покарання з 20.07.2016 р. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав. З представниками адміністрації установи намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин. На заходи виховного впливу реагує, але не завжди своєчасно. На даний час на виробництві установи не працевлаштований, роботи з благоустрою установи не виконує. Участі в громадському житті відділення не приймає. За час відбування покарання характеризується посередньо.

Виходячи з встановленого суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи зазначене, а також враховуючи поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, дані про його попередні судимості, те що він вже звільнявся умовно-достроково про те знов вчинив злочин, суд вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення, так як вбачається що його позитивна поведінка та становлення до праці більш пов`язана примусом щодо нього режиму утримання, а ні дійсним ставленням його до додержання правил поведінки та праці.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.537 ст.539 КПК України
у х в а л и в:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 7-ти днів з дня проголошення повного тексту даної ухвали.

СуддяОСОБА_1