Справа №175/2118/13-к
Провадження № 1-кп/175/201/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2017 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000020 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іллірія Успенського району Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого слюсарем-ремонтником Комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі», проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 10 лютого 2011 року близько 17 години 20 хвилин знаходився поблизу зупинки громадського транспорту, розташованої по вул. Центральній у с. Новоолександрівка Дніпропетровського району Дніпропетровської області, де між ним та потерпілим ОСОБА_5 на ґрунті раніше неприязних відносин відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_8 завдав ОСОБА_9 не менше 3-х ударів по різним частинам тіла, від яких ОСОБА_10 впав на землю.

Перебуваючи на землі, ОСОБА_10 дістав із сумки, що знаходилася при ньому, складний ніж, не маючи при цьому наміру на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, і тримаючи його в лівій руці, не роблячи при цьому ніяких активних дій, маючи можливість передбачити настання небезпечних наслідків своїх дій, проте легковажно розраховував на їх відведення. У цей час потерпілий ОСОБА_8 спробував нанести ОСОБА_9 тілесні ушкодження, але його стали утримувати за руки двоє невстановлених слідством чоловіків, що знаходилися за спиною ОСОБА_11 , намагаючись запобігти конфлікту, проте останній продовжив вириватися з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 і в цей момент, не втримавшись на ногах, впав з висоти власного росту (неповне падіння тіла) у напрямку зверху вниз і ззаду на перед на лежачого на землі ОСОБА_7 , у якого у лівій руці знаходився складний ніж.

Таким чином, потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота з вхідною раною в області правого підребер`я з наскрізним пошкодженням правої частини печінки, крапковим пошкодженням жовчного міхура, великого сальника і брижі попереково-ободкової кишки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Ці необережні дії ОСОБА_7 , що виразилися у спричиненні необережного тяжкого тілесного ушкодження, органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.128 КК України.

При виконанні вимог ст.363 КПК України захисник ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 , підтримав клопотання захисника та дав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, та дав пояснення про те що йому зрозумілі правові наслідки застосування ч.1 ст.49 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання захисника, але клопотав перед судом про визнання винним ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого обвинуваченому злочині.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 і потерпілий ОСОБА_5 заперечували проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки вважають, що умисні дії обвинуваченого повинні бути кваліфіковані за ст.121 КК України, а також посилаючись на те, що органом досудового слідства не встановлені два свідки які 10 лютого 2011 року близько 17 години 20 хвилин утримували потерпілого в момент падіння на обвинуваченого , про що свідчила у свої поясненнях у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 .

Крім того особи, які були винні у втраті речових доказів по даному кримінальному провадженню, а саме куртки потерпілого ОСОБА_5 та інших доказів не понесли покарання.

Ретельно дослідивши у нарадчій кімнаті зібрані докази, суд приходить до висновку, що в межах пред`явленного обвинувачення ОСОБА_7 клопотання прокурора, захисника ОСОБА_4 , та обвинуваченого слід задовольнити по наступних підставах:

За час який минув з моменту інкримінованого обвинуваченому злочину, а саме з 10 лютого 2011 року по справі було постановлено 5 постанов про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження, які були скасовані Апеляційним судом Дніпропетровської області.

В черговий п`ятий раз Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2015 року ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасовано з підстав вказаних апелянтом та справу було спрямовано на новий судовий розгляд та при новому розгляді висловлені в апеляції зауваження були прийняти до уваги судом ретельно перевірялись та досліджувались в період з грудня 2015 року.

Крім того відповідно до вказівок апеляційного суду було постановлено ухвалу та дано доручення відповідним підрозділам ГУ НП в Дніпропетровскої області провести службове розслідування з метою встановлення фактичного місце знаходження речових доказів по даному кримінальному провадженню, а саме куртки пуховика світло-коричневого кольору , сорочки мікровельветової темно-синього кольору, а також ножа.(т. 6 а.с. 81)

Суду 22.07.2016 року була надана відповідь від ГУ НП в Дніпропетровскої області про проведення службового розслідування з приводу втрати речових доказів, та визначена посадова особа яка підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності , а саме слідчий СУ ГУНП Дніпропетровскої області ОСОБА_14 ( а.с. т. 6 а.с. 91,92)

У судовому засіданні була допитана експерт ОСОБА_15 , яка підтвердила висновки останньої додаткової комісійної судово-медичної експертизи № 128-Д/2 від 22.06.2015 року про механізм спричинення тілесного ушкодження , який був визначений при проведенні первинної комісійної судово-медичної експертизи, та про те що у експертній комісії на цей час не має підстав для змінення підсумків первинної комісійної експертизи відносно механізму спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .

Щодо клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 і самого потерпілого ОСОБА_5 про встановлення двох свідків, які 10 лютого 2011 року близько 17 години 20 хвилин утримували потерпілого в момент падіння на обвинуваченого ОСОБА_7 судом було прийнято процесуальне рішення про відмову у його задоволенні тому, як стороною якою було заявлено клопотання не були зазначені відомості, щодо цих осіб, врахувавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника. Заявникам відомо , що за тривалий час проведення як досудового слідства та під час судового розгляду справи було встановлено вичерпне коло свідків, а деякі з них навіть померли.

Суд звертає увагу, що заявлене клопотання заявлено після оголошення судом про закінчення стадії судового слідства, тому суд розцінює це клопотання, як стратегію захисту чіплятися за дрібниці, які б дали привод та можливість вказувати в наступній апеляції на неповноту судового слідства, та любою ціною добитися бажаного ними результату, а тому посилання адвоката ОСОБА_6 на наявність у діях обвинуваченого більш тяжкого злочину та перекваліфікацію його дій за ст. 121 КК України, суд вважає необґрунтованими, а тому у задоволенні цього клопотання також варто відмовити на підставі наступного:

Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення (ч.2 ст.337 КПК України). З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження (ч.3 ст.337 КПК України).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

Виходячи з того, що з дня вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, за який передбачено покарання у виді громадських робіт, або виправних робіт, або обмеженням волі, тобто який відповідно до ч.2 ст.12 КК України віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, - минуло понад три роки, клопотання захисника підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, а за приписом вказаної статті кримінального закону і п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Виходячи з цих вимог Закону і враховуючи висунуте ОСОБА_9 обвинувачення, яке прокурором не змінено, суд звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, що є обов`язковим видом звільнення.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, суд залишає без розгляду. З таким позовом потерпілий вправі звернутись до суду в порядку цивільного судочинства, оскільки вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження на підставі ст.284 КПК України не передбачено ст.129 КПК України.

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.129, 284, ст.337, 363, 369 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину (правопорушення) передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання по ст. 128 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ст.337 ЦПК України у задоволенні клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 і потерпілого ОСОБА_5 про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 зі ст. 128 КК України на ст.121 КК України - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст.128 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши відносно нього кримінальне провадження № 0000020.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1