Дата документу Справа № 320/1241/17-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/989/17 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №320/1241/17-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.162 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2017 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мелітополя Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

та

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Івановка Івановського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.353 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2017 року повернуто прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.2 ст.353 КК, через невідповідність обвинувального акту вимогам КПК.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість судового рішення, вважає, що обвинувальний акт складений згідно всіх передбачених КПК вимог, тому апелянт просить ухвалу суду скасувати, призначивши новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; з`ясувавши думку прокурора, який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги; вивчивши правову позицію обвинувачених і їх захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду такою, що підлягає залишенню без змін; колегія суддів, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Міськрайонний суд, повертаючи обвинувальний акт прокурору, зазначив, що даний процесуальний документ не відповідає вимогам ст.291 КПК, оскільки пред`явлене обвинувачення є неконкретним. Прокурором не дотримано вимоги стосовно викладення фактичних обставин правопорушення, оскільки не враховано, що доказуванню підлягає подія кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, способу та інших обставин: не вказано мотив та мету злочину, передбаченого ч.2 ст.162 КК, однак з`ясування мотивів дозволяє відмежувати даний злочин від злочину, передбаченого ст.356 КК. Не зазначено яке саме насильство обвинувачені застосували до потерпілої яким чином і в якій формі, чи потягнуло воно за собою наслідки та які, та не вказано у який період часу обвинувачені закінчили свої дії. Крім того, суд зазначив, що твердження прокурором як встановленого факту, що обвинувачені вчинили злочин, є порушенням презумпції невинуватості.

Прокурор вказав, що в обвинувальному акті зазначено дату, час, місце та спосіб вчинення кримінальних правопорушень. При цьому, посилання суду на необхідність зазначення мети та мотиву вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.162 КК, є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам. Крім того, під час підготовчого судового засідання суд фактично вдався до оцінки доказів, що є неприпустимим на даній стадії процесу.

Проте з такими запереченнями прокурора в повній мірі погодитись не можна з огляду на таке.

Так, доводи апеляційної скарги взагалі не містять у собі заперечення прокурора, щодо незазначення в обвинувальному акті виду і характеру насильства, яке було застосовано до потерпілої. Проте дана обставина має істотне значення для правильної кваліфікації дій обвинувачених, виду і розміру покарання у випадку доведеності їх вини. Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачені протиправно, крім будинку, провели обшук іншого володіння потерпілої. Проте в акті не зазначено, про яке саме володіння йде мова і де воно розташоване. Відсутність таких даних позбавляє обвинувачених на належний захист, оскільки пред`явлене обвинувачення в цій частині є неконкретним.

Крім того, в змісті обвинувачення вбачаються неузгодженості і взаємопротиріччя, як між викладеними обставинами, так і у кваліфікації дій обвинувачених.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_12 не чинила перешкод обвинуваченим в період перебування їх за місцем її мешкання і одночасно до неї було застосовано насильство через те, що вона чинила спротив. Крім того, в обвинувальному акті зазначено, що обвинуваченими було проведено незаконний обшук житла та іншого володіння особи. Проте кваліфіковано дії ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , як проникнення до житла чи іншого володіння особи. Таким чином, обвинувачення чітко не визначилось з кваліфікацією дій обвинувачених щодо об`єктів незаконного проникнення одного (житла), обох (житла та іншого володіння) або лише іншого володіння особи.

Крім того, судова колегія звертає свою увагу, що має місце редакційно-логічна неузгодженість формулювання обвинувачення, оскільки не є правильним зазначати, що обвинувачений «увійшов на вказану територію, чим тим самим незаконно проник до будинку та порушив недоторканість житла», оскільки під житлом розуміється перш за все приміщення, а не територія.

На підставі викладеного, керуючись ст.405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 10 квітня 2017 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4