Справа № 183/4317/15
№ 1-кп/183/23/17
В И Р О К
іменем України
30 січня 2017 року Колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000833, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, що має на утриманні неповнолітню дитину, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.09.1995 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2,3 ст. 143 КК України (1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-12.06.2003 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 190 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

-20.04.2004 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднаний не відбутий термін покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.06.2003 року, до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

-19.10.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:
21 травня 2015 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_7 прийшов на територію домоволодіння за АДРЕСА_2 , де між ним та раніше йому не знайомою ОСОБА_8 виникла словесна сварка, в ході якої ОСОБА_7 залишив територію зазначеного домоволодіння, однак в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 21 травня 2015 року приблизно о 15 годині 05 хвилин через незачинену дерев`яну хвіртку повернувся на територію домоволодіння за АДРЕСА_2 , де підійшов до вхідних дверей будинку та постукавши в них, дочекався коли ОСОБА_8 відчинить двері будинку. В той момент, коли ОСОБА_8 відчинила двері будинку, ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень до кінця, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого остання впала на підлогу у коридор будинку, а ОСОБА_7 , діючи умисно, наніс потерпілій ще не менше 4 ударів кулаками в область обличчя, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу з носовою кровотечею, синці лоба, правої половини обличчя, верхньої та нижньої губ ліворуч, параорбітальної гематоми (синці повік обох очей), підборіддя, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6-ть діб, але не більше, ніж 21-а доба.

Спричинивши потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження, у ОСОБА_7 раптово виник умисел, направлений на відкрите заволодіння майном потерпілої, реалізуючи який ОСОБА_7 21 травня 2015 року приблизно о 15 годині 05 хвилин, перебуваючи на порозі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, відкрито заволодів сережками потерпілої, одна з яких впала на підлогу при падінні потерпілої від удару ОСОБА_7 , а іншу він зняв з вуха потерпілої після спричинення їй тілесних ушкоджень.

З викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 майновий збиток на загальну суму 1230,80 грн.

Крім того, 21 травня 2015 року приблизно о 15 годині 07 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись на порозі будинку АДРЕСА_2 побачив ОСОБА_10 , яка стала свідком вчинення ним злочину проти ОСОБА_8 .

В цей момент у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

З цією метою ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, наблизився до ОСОБА_10 , та, діючи умисно, наніс їй один удар кулаком правої руки по обличчю, чим спричинив їй тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, синців на правій надбрівній області, навколо правого ока, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6-ть діб, але не більше ніж 21 доба.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України та надав показання про те, що 21 травня 2015 року в обідній час до нього прийшов раніше йому знайомий ОСОБА_11 , який являється інвалідом та часто ходить по селу та по людях просить допомоги і їжу. Він запросив його до себе додому, зателефонував ОСОБА_12 та попросив останню прийти до нього приготувати їжу. Під час обіду ОСОБА_11 почав йому скаржитися на те, що до нього дуже погано ставиться його дружина, не впускає до хати, не годує його, він змушений ночувати в сараї та збирати милостиню по селу. Коли ОСОБА_11 пішов від нього, він вирішив піти до нього додому та впевнитись в його словах, а також поговорити з його дружиною, щоб та не вчиняла таким чином з інвалідом. Коли він зайшов на територію домоволодіння за АДРЕСА_2 , то побачив два будинки і не зрозумів, в якому з них проживає ОСОБА_11 , однак помітив сарай, у якому дійсно на підлозі лежали матраци. В цей час з одного з будинків вийшла раніше йому не знайома ОСОБА_8 , яка почала на нього одразу сваритися та висловлюватися нецензурною лайкою, нагнала його з подвір`я. Він вийшов за хвіртку, однак вирішив повернутися, і коли постукав у двері будинку та побачив на порозі ОСОБА_8 , у нього виник єдиний умисел на спричинення їй тілесних ушкоджень, тому він дійсно наніс один удар кулаком в обличчя, від якого вона впала на підлогу в коридор будинку, і з її вуха випала сережка. В цей момент у нього виник умисел на відкрите заволодіння сережками потерпілої, тому одну сережку він підняв з підлоги, а іншу зняв з вуха ОСОБА_8 . Коли він стояв на порозі, то побачив як з іншого будинку вийшла раніше йому не знайома ОСОБА_10 , якій він також наніс тілесне ушкодження в область обличчя кулаком, від якого вона впала. Розуміючи, що ним вчинено злочин, він одразу пішов на зупинку, сів на автобус та доїхав до м.Новомосковська, де попросив свого знайомого ОСОБА_13 здати сережки до ломбарду.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді за ч.2 ст. 187 та ч.2 ст. 125 КК України, а потерпіла ОСОБА_8 за ч.3 ст. 187 КК України, вважає встановленою вину обвинуваченого, доведеною і підтвердженою доказами обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив та сприймав під час судового розгляду, а саме:

-потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні надала показання про те, що 21 травня 2015 року приблизно о 15.00 годині вона, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , у вікно побачила на території подвір`я малознайомого сусіда ОСОБА_7 . Коли вона вийшла у двір будинку, то ОСОБА_7 сховався за старою яблунею, тому вона його нагнала з подвір`я, однак він, виходячи вдарив кулаком по вхідним дверям будинку ОСОБА_9 , а потім по вхідним дверям її будинку. Через декілька хвилин, перебуваючи всередині свого будинку, вона почула стук у двері, і коли відчинила двері, то побачила на порозі будинку ОСОБА_7 , який нічого не говорячи та не вимагаючи, наніс їй один удар кулаком правої руки в обличчя, від якого вона впала на підлогу в коридор будинку та встигла покликати свою сестру ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 в цей час почав наносити їй численні удари по обличчю кулаком, від яких у неї запаморочилася голова, однак вона відчувала, як ОСОБА_7 знімав з неї сережки. Ще через деякий час вона почула голос своєї сестри ОСОБА_10 на порозі будинку, а коли змогла піднятися, то побачила лежачу біля порогу ОСОБА_10 , якій стало зле від удару ОСОБА_7 . Коли вона вийшла за хвіртку свого будинку, то побачила ОСОБА_7 , який заходив на територію свого подвір`я, а також побачила свого сусіда ОСОБА_14 , який викликав швидку допомогу та працівників міліції;

-потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні надала показання про те, що 21 травня 2015 року приблизно о 15.00 годині, перебуваючи у себе вдома всередині будинку на території подвір`я за АДРЕСА_2 , почула голос своєї сестри ОСОБА_8 , а коли вийшла з будинку та підійшла до будинку останньої, то побачила через двері лежачу на підлозі ОСОБА_8 , над якою знаходився ОСОБА_7 , він повернувся та, стоячи на порозі будинку, вдарив її кулаком у праве око, від чого вона впала на землю та сильно вдарилася головою об асфальтоване покриття подвір`я;

-свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні надав показання про те, що 21 травня 2015 року приблизно о 15.00 годині до нього прийшла потерпіла ОСОБА_8 , одяг якої та лице були в крові, він викликав швидку допомогу та міліцію, зі слів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 йому відомо, що ОСОБА_7 наніс їм тілесні ушкодження та викрав у ОСОБА_8 сережки;

-свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні надала показання про те, що 21 травня 2015 року після 15.00 години бачила ОСОБА_7 , який поспішав на зупинку, перебував у схвильованому стані, а коли прийшла додому, то побачила ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з тілесними ушкодженнями, з їх слів їй відомо, що тілесні ушкодження наносив ОСОБА_7 ;

-свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні надала показання про те, що 21 травня 2015 року вдень їй зателефонував ОСОБА_7 та попросив приготувати йому їжу, коли вона прийшла до нього додому, то в його будинку перебував ОСОБА_11 , який скаржився ОСОБА_7 на своє погане життя та погане ставлення дружини до нього, в той час коли вона перебувала в будинку ОСОБА_7 , останній не відлучався з будинку;

-свідок ОСОБА_11 надав суду показання про те, що дійсно періодично бував вдома у ОСОБА_7 , який його сам пригощав їжею. 21.05.2015 року вдень він також був в будинку у ОСОБА_7 , поїв та пішов по своїх справах, не був свідком подій, які відбувалися на території подвір`я будинку за АДРЕСА_2 , однак не спростовував того факту, що, коли він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, його не впускають в будинок, і він ночує в літній кухні;

-свідок ОСОБА_16 надав суду показання про те, що він за кошти ОСОБА_8 здійснював викуп золотих сережок з ломбарду «Скарбниця», що розташований в м.Новомосковську, в будинку № 35 по вул.Радянській;

-витягом з кримінального провадження № 0000833 підтверджується той факт, що 22.05.2015 року за заявою ОСОБА_8 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України (т.2 а.с. 1);

-21.05.2015 року о 15.00 годині від ОСОБА_10 прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , про що свідчить відповідний протокол (т.2 а.с. 2), того ж дня о 15 годині 35 хвилин від ОСОБА_8 прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 (т.2 а.с. 3);

-21 травня 2015 року в період часу з 15 години 40 хвилин по 16 годину 10 хвилин слідчим СВ Новомосковського МВ ГУУМВС України здійснено огляд території домоволодіння за АДРЕСА_2 , в ході якого біля будинку та в середині будинку виявлено плями бурого кольору, з яких вилучено зіскоби (т.2 а.с. 4,5), які визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню (т.2 а.с. 9,10);

-22 травня 2015 року ОСОБА_17 добровільно видано працівникам поліції договір застави № 262-0033927 від 21.05.2015 року, а також диск з відеозаписом з камер спостережень, встановлених в ломбарді «Скарбниця», що розташований в м.Новомосковську, по вул.Радянській, 35 (т.2 а.с. 12-14), які визнані речовими доказами (т.2 а.с. 15,16). Судом був оглянутий договір застави № 262-0033927, у відповідності до якого ОСОБА_13 21.05.2015 року о 15 годині 47 хвилин в ломбарді «Скарбниця» отримав грошові кошти у розмірі 684 грн. під заставу пари золотих сережок вагою 2,03 гр (а.с. 17,18), також судом переглянутий диск з відеозаписом з камер спостережень, встановлених в ломбарді «Скарбниця», у відповідності до якого о 15 годині 47 хвилин в ломбарді «Скарбниця» від ОСОБА_13 прийняті золоті сережки;

-22 травня 2015 року ОСОБА_16 добровільно надав працівникам міліції для огляду пару золотих сережок (т.2 а.с. 19-20);

-проведеною судово-товарознавчою експертизою № 2808-15 від 22.06.2015 року визначено вартість пари сережок, виготовлених з жовтого металу, яка станом на 21.05.2015 року складала 1230,80 грн. (т.2 а.с. 24-26);

-23 травня 2015 року ОСОБА_8 для впізнання було пред`явлено чотири пари сережок, виготовлених з жовтого металу, серед яких вона впізнала сережки, які були видані для огляду ОСОБА_16 (т.2 а.с. 35-37), зазначені сережки визнані речовими доказами по кримінальному провадження (т.2 а.с. 38), передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 (т.2 а.с. 39);

-25 травня 2015 року ОСОБА_8 для пізнання було пред`явлено 4 фотознімки, серед яких вона опізнала ОСОБА_7 , який спричинив їй тілесні ушкодження та відкрито заволодів її майном (т.2 а.с. 44-45);

-в ході обшуку домоволодіння за АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_7 було вилучено кепку чорного кольору, п`ять курток та піджак (т.2 а.с. 52-59);

-12 червня 2015 року за участю ОСОБА_10 на території домоволодіння за АДРЕСА_2 було проведено слідчий експеримент, в ході якого остання показала місце спричинення їй тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення та їх кількість (т.2 а.с. 61-65);

-12 червня 2015 року за участю ОСОБА_8 на території домоволодіння за АДРЕСА_2 було проведено слідчий експеримент, в ході якого остання показала місце спричинення їй тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення та кількість ударів. В ході проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_18 пояснила, що ОСОБА_7 наніс їй не менше 10 ударів в область обличчя (т.2 а.с. 67-76);

-згідно висновку судово-медичної експертизи № 467/Е потерпілої ОСОБА_8 у останньої при експертизі виявлено тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, перелому спинки носу, травматичного вивиху 1-го зуба на верхній щелепі зліва, синців на лобі, навколо обох очей, правій половині обличчя, обох губах, підборідді, забійної рани на слизовій оболонці верхньої губи, садна на обличчі, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6-ть діб, але не більше ніж 21-а доба. Всі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути рука людини, зажата в кулак. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень судово-медичний експерт ОСОБА_19 дійшла до переконання, що потерпілій було спричинено не менше 10 травматичних дій (т.2 а.с. 83-84);

-згідно висновку судово-медичної експертизи № 468/Е потерпілої ОСОБА_10 у останньої при експертизі виявлено тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, синців на правій надбрівній області, навколо правого ока, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6-ть діб, але не більше ніж 21-а доба. Всі тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути рука людини, зажата в кулак. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень судово-медичний експерт ОСОБА_19 дійшла до переконання, що потерпілій було спричинено не менше 2 травматичних дій (т.2 а.с. 85-86);

-24 червня 2015 року біля приміщення Новомосковського бюро СМЕ за участю потерпілої ОСОБА_8 було проведено слідчий експеримент, в ході якого потерпіла показала, що ОСОБА_7 спочатку наніс їй 2-3 удари в обличчя кулаком, від яких вона впала на підлогу, після чого він наніс їй ще 5-7 ударів в область обличчя та грудної клітини, а потім ще один удар, від кого вона впала знову на підлогу (т.2 а.с. 87-91);

-судово-медичний експерт ОСОБА_19 при проведенні судово-медичної експертизи № 508/Е/Д дійшла до переконання, що механізм виникнення тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 не суперечить механізму утворення, на який вказувала потерпіла при проведенні слідчого експерименту 24.06.2015 року (т.2 а.с. 92). Однак при цьому слід звернути увагу, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, показаних потерпілою ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту відмінний від механізму спричинення їй тілесних ушкоджень, показаних 12 червня 2015 року, а також при її допиті в суді;

-24 червня 2015 року на території Новомосковського бюро СМЕ було проведено слідчий експеримент за участю потерпілої ОСОБА_10 , в ході якого остання показала механізм спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т.2 а.с. 93-95);

-згідно висновку судово-медичної експертизи № 507/Е/Д від 26.06.2015 року, механізм виявлених у потерпілої ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не суперечить механізму утворення, на який вказує потерпіла під час проведення слідчого експерименту 24.06.2015 року (т.2 а.с. 96);

-за клопотанням сторони захисту, зважаючи на суперечливі показання потерпілої ОСОБА_8 щодо механізму спричинення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , а також зважаючи на розбіжності щодо кількості тілесних ушкоджень, судом було призначено комісійну судово-медичну експертизу, у відповідності до висновку якої № 202 по наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 комісія експертів вважає, що їй було спричинено не менше чотирьох (можливо і більше) травматичних дій: лобна частина синець; область носа перелом кісток носа, параорбітальні гематоми; область губ синці верхньої та нижньої губ, травматичний вивих першого зуба на верхній щелепі ліворуч; область підборіддя синець (т.3 а.с. 12-23).

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо потерпілої ОСОБА_8 слід кваліфікувати окремо за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинене повторно.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 щодо потерпілої ОСОБА_10 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався в тому, що 21 травня 2015 року приблизно о 15 годині 05 хвилин ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу, через незачинену дерев`яну хвіртку потрапив на територію домоволодіння за АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 травня 2015 року приблизно о 15 годині 06 хвилин ОСОБА_7 підійшов до вхідної двері будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_7 , постукавши у двері та дочекавшись коли ОСОБА_8 відчинить вхідні двері, з метою подавити її волю до опору, наніс їй один удар кулаком в область обличчя, від чого остання впала на підлогу у коридорі будинку. В свою чергу, ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно наніс потерпілій ОСОБА_8 не менше 4 ударів кулаками по обличчю, заподіявши таким чином останній тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу з носовою кровотечею, синці лоба, правої половини обличчя, верхньої та нижньої губ ліворуч, параорбітальної гематоми (синці повік обох очей), підборіддя, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6-ть діб, але не більше, ніж 21-а доба.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 відкрито підняв з полу коридорного приміщення вищевказаного домоволодіння сережку, виготовлену з жовтого металу, яка впала в результаті нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, а іншу сережку зняв з вуха потерпілої шляхом відкриття зцеплювального механізму, і в такий спосіб заволодів майном потерпілої, вартість якого складає 1230,80 грн.

Умисні дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Таке обвинувачення було обґрунтоване прокурором, виходячи з того, що потерпіла ОСОБА_8 піддалася нападу саме з метою заволодіння її майном, і цей напад обумовлювався додатковим об`єктом життям та здоров`ям потерпілої.

Між тим, під нападом за статтею 187 КК, відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 року слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Отже, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.187 КК України, характеризується лише прямим умислом коли особа усвідомлює, що посягає на чужу власність, вилучає чуже майно, передбачає спричинення матеріальної шкоди і бажає спричинити таку шкоду, вольовою ознакою прямого умислу є бажання настання передбачуваних наслідків такого діяння, а мотив та мета злочину являються необхідною умовою для правильної кваліфікації злочину.

Детальний аналіз показань обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 надають суду достатньо даних про відсутність у ОСОБА_7 мотиву та мети нападу, направленого на негайне вилучення конкретного майна. Так, в ході судового розгляду встановлено, що потерпіла та обвинувачений проживають в с.Орлівщина Новомосковського району, неподалік один від одного, однак до події злочину 21 травня 2015 року один одного не знали. ОСОБА_7 після розмови зі свідком ОСОБА_11 переслідував на меті з`ясування відомостей про те, що останній дійсно проживає в неналежних умовах, не створених для людини з обмеженими фізичними можливостями. Перебуваючи 21 травня 2015 року приблизно о 15.00 годині на території домоволодіння за АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 не був обізнаний про розташування двох будинків на території одного подвір`я, в одному з яких проживала дружина свідка ОСОБА_11 , а в іншому сестра потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_8 , яка, помітивши на території домоволодіння сторонню особу, тобто ОСОБА_7 , вийшла з будинку та прогнала останнього з подвір`я. Через невеликий проміжок часу ОСОБА_7 повернувся на територію домоволодіння за АДРЕСА_2 , вже маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який у нього виник раптово і його поява поєднана, в даному випадку, з негайною реалізацією зовні. Саме тому, ОСОБА_7 дочекався коли ОСОБА_8 відчинить йому двері будинку, а він, не проникаючи до житлового будинку, перебуваючи на порозі наніс їй один удар кулаком в обличчя, від якого вона впала на підлогу в коридор житлового будинку. Після нанесення потерпілій ОСОБА_8 ще не менше чотирьох травматичних дій в область обличчя, у ОСОБА_7 виник умисел на відкрите заволодіння майном, що знаходилося на потерпілій, тобто золотими сережками, одна з яких випала на підлогу, а іншу він зняв з її вуха.

При заздалегідь обдуманому умислі на напад, мотив і мета злочину, а також його безпосередня реалізація, відокремлені між собою певним проміжком часу, протягом якого винний розробляє план вчинення злочину, обмірковує його деталі, обирає спосіб, час і місце вчинення злочину, а в даному випадку дії ОСОБА_7 характеризувалися раптово виниклим умислом спочатку на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , а потім раптово виниклим умислом на відкрите заволодіння майном, що знаходилося на ній.

За таких обставин, частина пред`явленого прокурором обвинувачення ОСОБА_7 , є не обґрунтованою, помилковою в частині послідовності дій обвинуваченого, та тягне за собою зміну кваліфікації дій обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні, після зміни обвинувачення прокурором, відповідно до вимог ч.3 ст. 338 КПК України, підтримувала обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, а саме обвинувачувала ОСОБА_7 в тому, що 21 травня 2015 року приблизно о 15 годині 05 хвилин ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднане з проникненням у житло, через незачинену дерев`яну хвіртку потрапив на територію домоволодіння за АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 травня 2015 року приблизно о 15 годині 06 хвилин ОСОБА_7 підійшов до вхідної двері будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_7 , дочекавшись коли ОСОБА_8 відчинить вхідні двері, з метою подавити її волю до опору, наніс їй один удар кулаком в область обличчя, від чого остання впала на підлогу у коридорі будинку. В свою чергу, ОСОБА_7 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно наніс потерпілій ОСОБА_8 не менше 10 ударів кулаками по обличчю, заподіявши таким чином останній тілесні ушкодження у виді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу з носовою кровотечею, синці лоба, правої половини обличчя, верхньої та нижньої губ ліворуч, параорбітальної гематоми (синці повік обох очей), підборіддя, які у своїй сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6-ть діб, але не більше, ніж 21-а доба.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 відкрито підняв з підлоги коридорного приміщення вищевказаного домоволодіння сережку, виготовлену з жовтого металу, яка впала в результаті нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, а іншу сережку зняв з вуха потерпілої шляхом відкриття зцеплювального механізму, і в такий спосіб заволодів майном потерпілої, вартість якого складає 1230,80 грн.

Потерпіла ОСОБА_8 обвинувачувала ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, і вважала що його дії слід кваліфікувати як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло.

Таке обвинувачення, яке підтримувала потерпіла ОСОБА_8 , не знайшло свого підтвердження в суді, виходячи з обставин, встановлених в суді, які частково прокурор виклав при зміні обвинувачення, а саме.

Дійсно, у відповідності до Постанови Верховного суду України від 15 листопада 2012 року по справі № 5-15кс12, під проникненням у житло слід розуміти фізичне входження, потрапляння до нього з метою заволодіння майном, що знаходиться в ньому або з метою доступу до майна, що знаходиться в приміщенні будь-яким способом (без фізичного входження до нього), який дає змогу заволодіти таким майном, вилучити його з приміщення.

Таку ж позицію висвітлено і у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 року, відповідно до якого під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Враховуючи те, що предметом відкритого заволодіння стали сережки, які знаходилися на потерпілій ОСОБА_8 , а не в приміщенні будинку, суд дійшов до переконання, що дії ОСОБА_7 , з урахуванням мотивів зміни обвинувачення судом, викладених вище, слід кваліфікувати самостійно за ч.2 ст. 125 та ч.2 ст. 186 КК України без кваліфікуючої ознаки проникнення у житло.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочини, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться: за ч.2 ст. 125 КК України до категорії невеликої тяжкості, за ч.2 ст. 186 КК України до тяжких.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше був судимим, має не зняту та непогашену судимість за вчинення особливо тяжкого злочину за ч.3 ст. 143 КК України, 1960 року, за місцем проживання ОСОБА_7 характеризується з негативної сторони, не займається суспільно-корисною працею, на утриманні має неповнолітню дитину.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Щире каяття ОСОБА_7 , яке виразилося у визнанні ним своєї вини за ч.2 ст. 186 та ч.2 ст. 125 КК України, суд не може розцінити, як обставини, що пом`якшують покарання, оскільки вони не ґрунтуються на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, яка маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення умисних корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробила та продовжила свою злочинну діяльність

До обставин, що обтяжують покарання, слід віднести вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

Суд вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки не знаходить достатніх підстав для призначення покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, або призначення покарання нижче від нижчої межі, згідно ст. 69 КК України. Призначаючи покарання у виді позбавлення волі на певний термін суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, вважає, що призначення такого покарання буде достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, однак не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.2 ст. 186 КК України.

Потерпілою ОСОБА_8 було подано цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 2032 грн. та моральної шкоди у розмірі 32698 грн.

У відповідності до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Потерпілою подано копію чеку про викуп сережок з ломбарду на суму 691 грн. та копії чеків придбання ліків на суму 1341 грн., а тому позов в частині відшкодування майнової шкоди обґрунтований та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення спричиненої моральної шкоди слід звернути увагу на наступне.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, що її спричинила.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Виходячи з засад розумності та справедливості суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 спричинену моральну шкоду у розмірі 10000 грн.

Потерпілою ОСОБА_10 подано позов про відшкодування майнової та моральної шкоди у розмірі 15000 грн.

До позовної заяви потерпілою подано копії чеків про придбання певних ліків, однак суду не подано доказів про призначення потерпілій такого курсу лікування, в зв`язку з чим суд, у відповідності до вимог ст.ст. 1166, 1192 ЦК України, не знаходить підстав для відшкодування майнової шкоди.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд, у відповідності до вимог ст.ст. 1167, 23 ЦК України, також виходячи з засад розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_20 спричинену моральну шкоду у розмірі 4000 грн.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 125, ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 2(два) роки.

-за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

У відповідності до ч.1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_7 , - продовжити.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту затримання, тобто з 22 травня 2015 року.

Зарахувати в строк відбування покарання строк утримання ОСОБА_7 під вартою, виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день тримання під вартою двом дням позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 спричинену майнову шкоду у розмірі 2032грн. (дві тисячі тридцять дві) та моральну шкоду у розмірі 10000 грн. (десять тисяч грн.).

Цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 спричинену моральну шкоду у розмірі 4000 грн. (чотири тисячі грн.)

Після набрання вироком законної сили, речові докази по кримінальному провадженню, а саме: пару сережок з жовтого металу залишити потерпілій ОСОБА_8 , диск з відеозаписом з камер спостережень зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 123 грн.,

Копію вироку вручити обвинуваченому негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3