АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/2676/16-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1369/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_7 в січні 2016 року прийшов до гаражу, який розташований на території домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , з умислом на вчинення таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, з корисливого мотиву, з метою наживи, за допомогою ключа, який він заздалегідь взяв з будинку ОСОБА_10 , проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: мотокосу марки «STERNAUSTRIA» моделі «GGT950B» вартість якої, згідно висновку експерта від 21.03.2016 року № 1206 становить 1637,00 грн. та зварювальний апарат виготовлений кустарним способом, вартість якого згідно висновку експерта від 19.04.2016 року № 2050 становить 1186,00 грн.
Після цього з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 2823,00 грн.
Крім того, 02 березня 2016 року ОСОБА_7 прийшов до гаражу, який розташований на території домоволодіння ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , з умислом на вчинення таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, з корисливого мотиву, з метою наживи, за допомогою ключа, який він заздалегідь взяв з будинку ОСОБА_10 , проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав належне ОСОБА_10 майно, а саме: металеву бочку вартістю, згідно висновку експерта від 15.04.2016 року № 1795 становить 69,00 грн. та 2 паливні насоси вартістю, згідно висновку експерта від 27.04.2016 року № 176 становить 1400,00 грн.
Після цього з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1469,00 грн.
Крім того, 05 березня 2016 року ОСОБА_7 прийшов до гаражу, який розташований на території домоволодіння ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , з умислом на вчинення таємного викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, з корисливого мотиву, з метою наживи, за допомогою ключа, який він заздалегідь взяв з будинку ОСОБА_10 , проник до приміщення гаражу, звідки таємно викрав шліфувальну машинку марки «ДИОЛД» моделі «МШЛ-0.8 75» вартість якої, згідно висновку експерта від 15.04.2016 року № 1654 становить 555,00 грн. та рубанок торгової марки «HAMMER» вартість якого, згідно висновку експерта від 15.04.2016 року № 1654 становить 573,00 грн.
Після цього з місця скоєння злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 1128,00 грн.
В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції змінити, у зв`язку з суворістю призначеного покарання, і призначити менш суворе покарання із застосуванням ст.75 КК України. Посилається на те, що судом першої інстанції не враховано його сімейний стан, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, допомогу слідству, повне визнання вини, щире каяття, а також думку потерпілих, які не мають претензій;
- захисник ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з суворістю призначеного покарання, і зменшити звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 роки позбавлення волі за правилами ст.75 КК України з іспитовим строком на 2 роки. В обґрунтування посилається на те, що судом не враховано те, що ОСОБА_7 скоїв злочин в зв`язку з тяжким матеріальним становищем, викликаним втратою роботи; розкаявся у скоєному; викрадене майно повернув власникам у зв`язку з чим відсутні претензії від потерпілих; має на утриманні неповнолітню дитину, в силу ст..89 КК України не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, за місцем мешкання характеризується позитивно, працював на ДП «Укрспецвагон», тимчасово не працює.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора, який заперечував проте апеляційних скарг обвинуваченого і захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають , виходячи із наступного.
Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України в апеляційних скаргах не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину. Судом враховано конкретні обставини вчинення злочину та його шкідливі наслідки.
Судом враховані відомості про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України несудимий , не працює, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу зловживання алкоголем, за місцем проживання характеризується формально позитивно, неодружений, але має малолітню дитину сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обтяжуючих обставин судом не встановлено, в якості пом`якшуючих обставин суд визнав щире каяття ОСОБА_7 ..
Доводи сторони захисту про тяжке матеріальне становище обвинуваченого через втрату ним роботи колегія суддів оцінює критично, оскільки згідно запису в трудовій книжці ОСОБА_7 був звільнений з роботи в ДП «Укрспецвагон» за прогул ( а.с. 111).
Відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих обумовлена тим, що майно їм повернуто правоохоронними органами, а не через добровільне відшкодування обвинуваченим.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, дійшов правильного висновку, що виправлення ОСОБА_7 неможливо досягти без ізоляції його від суспільства, а тому правильно обрав йому покарання у виді позбавлення волі. Підстав вважати надто суворим призначене обвинуваченому покарання у найнижчій межі, встановленій санкцією ч.3 ст. 185 КК України, колегія суддів не знаходить.
Колегія суддів вважає необхідним у відповідності до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в ред.. 26.11.2015 року) зарахувати час перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 із 14.12.2016 року по 20.06.2017 року в строк відбування покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року до 27.07.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .
Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
З урахуванням викладеного, керуючись, ст.ст. 404,405,407, 418, ст. 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 грудня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в ред.. 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 14.12.2016 року по 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року до 27.07.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі .
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - з дня вручення копії ухвали.
Головуючий-
Судді -