Справа № 333/3332/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002074 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Запоріжжя, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2016 року, приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля кафе «Белінський», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, буд. 25 В, діючи умисно, маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс не менше восьми ударів кулаками обох рук в обличчя потерпілого ОСОБА_4 , в результаті чого, потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження: струс головного мозку, закриті переломи носових кісток (всіх стінок правої гайморової пазухи, нижньої стінки правої орбіти з переходом на медіальну стінку), закриті переломи носової перегородки, перелом крилоподібного відростка основної кістки, з утворенням гемосінуса (скупчення крові в придаткових пазухах носа), з утворенням геморагічного вмісту в м`яких тканинах обличчя справа, утворення емфіземи в порожнині орбіти і крило піднебінної ямки, рана на нижньому повіці лівого ока, гематоми повік обох очей, гематома підщелепних областей, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_7 при допиті в судовому засіданні визнав себе частково винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Показав, що дійсно в квітні 2016 року він був разом з братом та його дружиною біля кафе «Белінський». До них підійшли потерпілий з другом, у якого він спитав про брата ОСОБА_8 . ОСОБА_9 підійшов разом з ОСОБА_4 , який втрутився в бесіду брата та його дружини. Він зробив йому зауваження та попросив ОСОБА_9 , щоб він забрав ОСОБА_4 і вони уходили звідси. ОСОБА_4 підійшов до нього, підняв і почав бити об клітку, хотів вдарити головою, але не встиг, так як він перший вдарив його рукою в щелепу. ОСОБА_4 запропонував битися один на один, він не погодився, тоді ОСОБА_4 знов почав чіплятись і він вдарив його ще два рази в щелепу, ОСОБА_10 впав на землю, потім піднявся і пішов в сторону парапетів, які знаходяться в парку Гагаріна. Від хлопців дізнався, що хтось зірвав з ОСОБА_4 ланцюг, тоді він побіг і забрав ланцюг та особисто віддав його потерпілому. Про те, що зникли ще телефон і годинник він нічого не знав.

Винність ОСОБА_7 в об`ємі вказаному у вироку підтверджується показаннями потерпілого, свідків та письмовими матеріалами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 допитаний в суді повідомив, що 26.04 2016 року він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_9 , з яким раніше працював, вони пішли до ОСОБА_9 додому, де розпивали алкогольні напої. Потім вийшли на вулицю, щоб прогулятись та провести його додому. В парк ОСОБА_11 на той час приїхав луна парк, вони вирішили туди пройтись, біля кафе «Белінський», яке знаходиться по вул. Чумаченка в м. Запоріжжі ОСОБА_9 зустрів своїх друзів, серед яких був ОСОБА_7 . Він обійшов ОСОБА_9 з правої сторони і людей, з якими він стояв та звернувся до когось, почались удари в голову, він почав закриватись і щоб не впасти вивертався, але не втримався і впав на спину. Продовжувались удари руками в обличчя, потім з нього зірвали золотий ланцюжок. Через деякий час він підвівся, хвилин через 20 ОСОБА_9 приніс води, щоб вмитись, він його повідомив, що хлопці зірвали з нього золотий ланцюг. ОСОБА_9 повідомив, що ланцюг знаходиться у хлопців, які пропонують здати його в ломбард. Також виявив, що зник телефон, який знаходився у правому кармані куртки і відсутній годинник, який був на лівій руці. До нього підходив брат ОСОБА_7 і пояснив, що мов він чіплявся до дівчини і тому його вдарили. Потім він зупинив перехожого, попросив подзвонити, повідомив батьків про те, що трапилось. ОСОБА_9 допоміг дійти йому додому, де вже батьки викликали швидку допомогу, яка відвезла його до лікарні. Він знаходився на стаціонарному лікуванні у 6-тій лікарні більше 21 дня, потім ще проходив курс лікування.

Свідок ОСОБА_9 допитаний в суді повідомив, що в квітні 2016 року він зустрівся з ОСОБА_4 , вони вживали алкогольні напої у нього вдома. Коли вони пішли в напрямку кафе «Белінський» ОСОБА_4 казав, що має намір побитися. Біля кафе вони зустріли ОСОБА_7 з друзями. Між ОСОБА_4 і ОСОБА_7 почалась бійка. ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 два удари, після чого останній впав на землю. Хтось з хлопців побачив у ОСОБА_4 золотий ланцюг, проте перешкодити його зірвати не зміг, так як його хтось ззаду збив з ніг, а коли він піднявся, то ланцюжка вже не було. Хтось з друзів ОСОБА_7 віддав йому золотий ланцюг з хрестиком і сказали, щоб хрестик він віддав ОСОБА_4 , а ланцюг здав в ломбард. Він пішов в ломбард, але за ланцюг давали дуже мало грошей, тоді він пішов в інший ломбард, але той був закритий. Повернувшись, він віддав золотий ланцюг ОСОБА_7 чи його брату, точно не пам`ятає, і сказав, що не буде цим займатись, навіть якщо його будуть бити. Потім він разом з ОСОБА_4 перейшли на інший бік дороги, у ОСОБА_12 текла кров з носу, були пухлини під очима, на голові шишка. До них знову підійшли ОСОБА_7 з братом і ОСОБА_13 ударив ще два рази ОСОБА_4 по голові, від чого останній знов впав на землю. ОСОБА_7 чи його брат віддали золотий ланцюг ОСОБА_4 та пішли. Потім він провів ОСОБА_4 додому і пішов.

За клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_6 допитаний в якості свідка ОСОБА_14 повідомив, що влітку 2016 року він відпочивав в кафе «Белінський». Коли він зі своєю компанією вийшли на вулицю покурити, до них підійшли двоє незнайомих хлопців, які знаходились у стані алкогольного сп`яніння, один з них вів себе агресивно, виражався нецензурною лайкою, чіплявся до дівчат. Потім агресивно налаштований хлопець підійшов до його дружини і почав до неї чіплятись, на що його брат ОСОБА_7 зробив йому зауваження. Проте, цей хлопець схватив ОСОБА_13 , підняв його і почав бити об клітку. Потім вдарив ОСОБА_13 головою в обличчя, після чого останній один раз вдарив ОСОБА_4 рукою в голову, від чого він впав на землю. ОСОБА_4 на цьому не зупинився і запропонував битися один на один, ОСОБА_7 відмовився. Тоді ОСОБА_4 став у стойку, почав махати руками, з метою нанесення удару по ОСОБА_13 , проте не зміг, тому що він уклонявся від ударів. ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 ще один удар рукою в обличчя, після чого останній впав на землю. Піднявшись ОСОБА_4 пішов разом зі своїм другом. ОСОБА_4 віддав свій золотий ланцюг другу ( ОСОБА_9 ) та запропонував здати його в ломбард. ОСОБА_7 забрав ланцюг у ОСОБА_9 і хотів віддати ОСОБА_4 , який схватив ОСОБА_13 руками за голову, після чого він знов вдарив ОСОБА_4 ще раз рукою по голові і від удару він впав на землю. У ОСОБА_4 був розбитий ніс, текла кров, у ОСОБА_7 була шишка на лобі. Про те, що зникло якесь майно при цій сварці він нічого не знає.

Згідно з висновку судово-медичної експертизи від 20.05.2016 року № 1902 у ОСОБА_4 виявлено струс головного мозку, закриті переломи носових кісто (всіх стінок правої гайморової пазухи, нижньої стінки правої орбіти з переходом на медіальну стінку), закриті переломи носової перегородки, перелом крилоподібного відростка основної кістки, з утворенням гемосінуса (скупчення крові в придаткових пазухах носа), з утворенням геморагічного вмісту в м`яких тканинах особи справа, утворення емфіземи в порожнині орбіти і крило піднебінної ямки, рана на нижньому повіці лівого ока, гематоми повік обох очей, гематома підщелепних областей, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Під час пред`явлення особи для впізнання потерпілий ОСОБА_4 впізнав ОСОБА_7 як особу, який наніс йому тілесні пошкодження, що підтверджується відповідним протоколом від 24.05.2016 року та фототаблицями до них.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у нанесенні потерпілому ОСОБА_4 тринадцяти ударів кулаками обох рук в обличчя останнього. Проте, в судовому засіданні знайшло своє підтвердження нанесення ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 не менше восьми ударів кулаком в обличчя, а не близько тринадцяти. Ці обставини підтверджуються висновком судово-медичної експертизи від 20.05.2016 року № 1902, 1903д та не спростовуються показаннями потерпілого, який не зміг вказати конкретну кількість ударів, нанесених йому обвинуваченим, він чітко вказує на нанесення обвинуваченим двох ударів, хто наносив інші удари він не неоподатковуваних мінімумів доходів громадян знає, бо не бачив цього. Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_14 та обвинувачений ОСОБА_7 , однаково в судовому засіданні вказували на нанесення ОСОБА_7 трьох-чотирьох ударів кулаками в область обличчя. Суд вважає, що в судовому засіданні не доведено, що ОСОБА_7 нанесено більше восьми ударів кулаками обох рук в обличчя потерпілого, оскільки це не підтверджено належними доказами. Вирішуючи питання про кількість ударів нанесених обвинуваченим ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 суд виходив із висновків судово-медичних експертиз №№ 1902, 1903д, які вказують, що всі тілесні ушкодження потерпілого знаходяться на голові та виникли не менше ніж від восьми травматичних впливів.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки своїми діями він спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_7 кримінальне правопорушення є злочином невеликої тяжкості.

ОСОБА_7 раніше не судимий, не працює, не знаходиться на обліку у лікаря психіатра, нарколога.

Пом`якшуючих покарання обставин суд не вбачає, оскільки відсутнє щире каяття з боку обвинуваченого.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України відсутні.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень у майбутньому буде справедливим та достатнім обрати йому покарання у вигляді штрафу.

Потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов не заявлено.

Судових витрат на проведення експертиз не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 грн.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуюча суддя: ОСОБА_1