Справа № 610/422/17
Провадження № 1-кп/610/94/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2017 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі в м. Балаклія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.12.2016 року за № 0002060 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2017 року до Балаклійського районного суду Харківської області із Балаклійського відділу Лозівської місцевої прокуратури Харківської області надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0002060 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Ухвалою судді від 03 березня 2017 року зазначене кримінальне провадження призначено в підготовче судове засідання.

При проведенні підготовчого судового засідання захисником обвинуваченої адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що прокурором не було виконано вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме: в обвинувальному акті не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в зв`язку з чим є незрозумілим, які саме обставини прокурор вважає встановленими та в чому обвинувачується ОСОБА_5 ; в обвинувальному акті невірно визначено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, так як діяння, в якому обвинувачується остання, містить у собі ознаки повторності, а не є продовжуваним злочином; обвинувальний акт не містить у собі опису дій обвинуваченої, які свідчать про наявність в її діях ознак зловживання службовим становищем, не прописано, які дії свідчать про те, що вона діяла всупереч інтересам служби, що свідчить про відсутність об`єктивної сторони злочину. Крім того, стороною обвинувачення не зазначено, в чому полягає прямий умисел та що вона мала єдиний умисел на розтрату бюджетних коштів на час підписання відповідних документів, тим паче, обвинувальний акт не містить інформації щодо наявності корисливого мотиву.

Прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд по даному кримінальному провадженню, вказуючи на те, що у кримінальному провадженні є всі матеріали, необхідні для його розгляду в судовому засіданні. Посилався на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а вина особи доводиться під час судового розгляду.

Представник потерпілого просив вирішувати клопотання сторони обвинувачення та захисту на розсуд суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про наявність підстав для повернення прокуророві обвинувального акту.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України визначено вимоги до обвинувального акту. Пунктом 5 частини 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення має містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, зокрема, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.

Згідно п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України (вимоги ч.4 ст. 110 КПК України).

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту і лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, згідно ч.1 ст. 337 КПК України суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

Як вбачається із матеріалів справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, так як не містить формулювання висунутого їй обвинувачення, а лише викладено обставини, які слідчий вважає за доцільне викласти за результатами досудового розслідування та правова кваліфікація з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

В обвинувальному акті зазначено, що між Управлінням житлово-комунального господарства, будівництва та розвитку інфраструктури м. Балаклія та ТОВ «УНИКА-БУД» було укладено договори на проведення поточних ремонтів покрівель житлових будинків.

Відповідно до листа Держкомбудархітектури від 30.04.2003 року № 7/7-401 проведення поточного ремонту передбачає систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей та попередження передчасного зносу конструкцій і інженерного обладнання. Цим листом також визначено поняття капітального ремонту, який передбачає комплекс робіт, спрямованих на зміну, відновлювання та модернізацію конструкцій і обладнання будівель у зв`язку з їх фізичною зношеністю.

В обвинувальному акті прокурор посилається на порушення ОСОБА_5 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідно до якої технічний нагляд здійснюється замовником, та на положення Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 903 від 11.07.2007 року.

Згідно ч.1 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат(ч.2 ст. 11 ЗУ «Про архітектурну діяльність»).

Технічний нагляд здійснення замовником контролю за дотриманням проектних рішень та вимог державних стандартів, будівельних норм і правил, а також контролю за якістю виконаних робіт та їх обсягами під час будівництва або зміни об`єкта містобудування ( пункт 12 ч.1 Закону України «Про архітектурну діяльність»)

Постанова Кабінету Міністрів України № 903 від 11.07.2007 року визначає механізм здійснення технічного нагляду під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель та споруд, а також технічного переоснащення діючих підприємств.

Системний аналіз зазначених нормативних актів свідчить, що їх дія не розповсюджується на проведення робіт з поточного ремонту.

Крім того, посадова інструкція обвинуваченої також не покладає обов`язку на неї здійснювати технічний нагляд.

З обвинувального акту вбачається, що поточні ремонти по кожному з об`єктів проводилися на підставі окремого цивільно-правового договору, по кожному з них складалася кошторисна документація, оплата проводилася окремо по кожному з договорів.

Прокурор вказує на розтрату бюджетних коштів на загальну суму 305 582 грн, чим було спричинено шкоду Управлінню житлово-комунального господарства у великих розмірах, що потягло за собою кваліфікацію за частиною 4 ст. 191 КК України, тобто фактично обвинуваченій інкримінується вчинення продовжуваного злочину, не беручи до уваги норми ст. 32 КК України.

Крім того, формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.

Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й на точне формулювання, зокрема, об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Однак обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не містить посилання на те, які дії вчинено обвинуваченою з точки зору ознак складу злочину, не зазначено, форми вини, не прописаний мотив і мету вчинення злочину, а посилання на частину на номер статі не можна вважати сформульованим обвинуваченням.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 191 КК України може бути вчинений: у формі 1) привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні; 2) розтрати такого майна зазначеною особою, 3) привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні. В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.

Зловживання службовим становищем - це будь-яке умисне використання службовою особою всупереч інтересам служби своїх прав і можливостей, пов`язаних з її посадою.

Всупереч інтересам служби передбачає, що службова особа не бажає рахуватися з покладеними на неї законом чи іншими нормативно-правовими актами обов`язками, діє всупереч їм, не звертає уваги на службові обов`язки.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 не містить у собі опису її дій, які свідчать про наявність ознак зловживання службовим становищем, не зазначено всупереч яким інтересам служби вона діяла та в чому полягали такі дії.

Отже, в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, виклад фактичних обставин справи кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, не відповідають вимогам КПК України, в зв`язку з чим суд вважає за необхідне обвинувальний акт повернути прокурору.

З огляду на те, що обвинувальний акт повертається прокурору, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 та клопотання захисника про тимчасовий доступ до речових доказів не розглядається

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 91, 110, 291, 314 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002060 від 26.12.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України - повернути прокурору Балаклійського району Харківської області для усунення, вказаних в ухвалі недоліків та приведення у відповідність із вимогами діючого КПК України, протягом розумного строку.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя