ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Гарбузівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні двох малолітнії доньок, з середньо-спеціальною освітою, офіційно працевлаштований на ПАО «Запоріжкокс», на посаді бригадир слюсарів, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
11 листопада 2016 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодінням чужим майном, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, знаходячись біля кафе «Лагуна», за адресою: місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок № 186, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, наніс удари правою рукою в обличчя ОСОБА_4 , чим, відповідно до висновку судово-медичного експерта ЗОБ СМЕ № 4701 від 20.11.2016 року спричинив потерпілому синці в правій лобно-скроневій області і правій близькоочній області, чим спричинив потерпілому лігкі тілесні ушкодження, після чого відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Sigma C 65» вартістю 2000 гривень.
Продовжуючи свої корисливо-насильницькі дії ОСОБА_5 в телефонній розмові з потерпілим ОСОБА_4 запропонував повернути йому викрадений мобільний телефон за грошові кошти у розмірі 1000 гривень. Після чого був затриманий працівниками поліції.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення злочину при викладених вище обставинах, зазначив, що бажає стати на шлях виправлення, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що претензій до обвинуваченого ні матеріального, ні морального характеру він не немає, оскільки викрадене майно йому повернуто. Просить ОСОБА_5 суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом і його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна - грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, проте спричинених тяжких наслідків не настало, потерпілому шкода відшкодована шляхом повернення майна на стадії досудового розслідування, цивільний позов не заявлено.
Також суд враховує думку прокурора та потерпілого про міру призначення кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Враховуючи характеризуючі особу підсудного дані, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі. Разом з тим, враховуючи щире каяття обвинувачего, його позитивну характеристику за місцем проживання, роботи, перебування на утриманні двох малолітній дітей, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування покарання в місцях позбавлення волі, у зв`язку з чим вбачає правові підстави для застосування до нього ст. 75 КК України та призначення покарання з випробуванням. Таке покарання, на думку суду в даному конкретному випадку є достатнім для виправлення обвинуваченого та перевиховання, а також для попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.
Витрат, пов`язаних з проведенням експертизи немає.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді особистого зобов`язання, обраний ухвалою суду від 28.11.2016 слід залишити в порядку ст. 377 КПК України до набрання вироком законної сили без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання та встановити іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком, залишити попередній особисте зобов`язання.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Sigma C 65» чорно-помаранчевого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити за належністю ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1