Справа №639/5089/15-к
Провадження №1-кп/639/86/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0000749, зареєстроване в ЄРДР 18 квітня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ічня Чернігівської області, громадянина України, розлученого, раніше судимого 19.06.1997 року Чернігівським обласним судом за ст. 93 КК України до 15 років позбавлення волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 358, ч.4 ст.358, ч. 1 ст. 222 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2014 року біля 12 год. 00 хв. ОСОБА_7 , знаходячись біля кафе «Стопка», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Полтавський Шлях, б. 153 на землі знайшов паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 07 квітня 2004 року Харківським РВ ГУМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ідентифікаційний код на теж ім`я, що знаходився в обкладинці паспорту. ОСОБА_7 діючи з умислом, спрямований на підробку особистого документа особи, а саме паспорту, котрий видається у встановленому законодавством України порядку, бажаючи його в подальшому використати для отримання кредитних коштів у банківській установі та не маючи в подальшому наміру повертати отримані грошові кошти. 27 лютого 2014 року ОСОБА_7 знаходився біля станції метро «Холодна Гора», де у салоні сфотографувався на документи, після чого вклеїв фотокартку зі своїм зображенням до вказаного паспорту. Того ж дня, ОСОБА_7 , на громадському транспорті, направився до відділення «Приват Банку», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 148 та продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на незаконне збагачення, шляхом отримання грошових коштів, з використанням підробленого ним особистого документа особи та маючи намір, спрямований на пред`явлення, заздалегідь підробленого ним особистого документа особи, а саме паспорта України НОМЕР_1 , виданого 07 квітня 2004 року Харківським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_8 о 11 год. 15 хв. пред`явив робітниці банку, паспорт громадянина України, що згідно висновку експерта має зміни первинного змісту документа у вигляді зміни первинного змісту документа у вигляді заміни фотокартки, видаючи його за свій. Дії ОСОБА_7 були викриті робітницею банку, яка сповістила співробітників міліції, котрі 7 лютого 2014 року о 14 год.00 хв. у присутності понятих вилучили у ОСОБА_7 вищевказаний паспорт з ознаками підробки. 27 лютого 2014 року о 11 год. 15 хв. ОСОБА_7 прибув до відділення «Приват Банку», що розташований за адресою м. Харків, вул. Академіка Павлова, б. 148, де звернувся до співробітника філії ОСОБА_9 з питанням, щодо отримання споживчого кредиту у сумі 16000 грн. Співробітниця банківської установи ОСОБА_9 надала ОСОБА_7 анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «Приват Банку», котру ОСОБА_7 заповнив власноруч від імені ОСОБА_8 , при цьому вніс у вказану анкету-заяву неправдиві данні про свою адресу реєстрації, а саме АДРЕСА_2 . Крім того, з метою покращення свого істинного соціального рівня ОСОБА_7 вказав неправдиві відомості про рівень своїх доходів у розмірі 5000 грн. та посаду, яку в дійсності він не займає. Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій намір та маючи намір, спрямований на пред`явлення заздалегідь підробленого ним особистого документа особи, а саме паспорта на ім`я ОСОБА_8 о 11 год.15 хв. пред`явив робітниці банку вказаний паспорт. Дії ОСОБА_7 були викриті робітницею банку, яка сповістила співробітників міліції, котрі 7 лютого 2014 року о 14 год. 00 хв. у присутності понятих вилучили у ОСОБА_7 вищевказаний паспорт з ознаками підробки.

17 квітня 2015 року ОСОБА_7 о 22.00 год., знаходився поблизу наметового кафе «Чернігівське», розташованого біля 13 платформи посадочного терміналу автостанції «Холодна Гора», де до нього підійшов малознайомий ОСОБА_5 . В подальшому між ними виник словесний конфлікт. Саме в той час у ОСОБА_7 на ґрунті неприязних відносин, виник умисел, на спричинення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень із застосуванням в якості знаряддя злочину складального ножа, який він носив з собою в кармані спортивної куртки. Для доведення свого умислу до кінця ОСОБА_7 , усвідомлюючи небезпечність та протиправність своїх дій, бажаючи їх настання, достав з правої кишені спортивної куртки складальний ніж, який він носив із собою, взяв його в праву руку, а потім, розкривши лезо довжиною приблизно 7 см., наніс ним один удар в область живота потерпілого. Отримавши зазначене ножове поранення, ОСОБА_5 , побоюючись продовження протиправних дій з боку ОСОБА_7 , та з метою уникнення небезпеки для його здоров`я, змушений був залишити місце скоєння відносно нього протиправного діяння. В свою чергу ОСОБА_7 також з місця скоєння злочину зник. З отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_5 18 квітня 2015 року о 00 год. 44 хв. був доставлений до Харківської міської клінічної лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги, де йому було надано кваліфіковану медичну допомогу та в подальшому прооперовано. В наслідок дій ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_5 спричинена колото-різана рана околопупочної ділянки с пошкодженням підшкірної клітковини, прямих м`язів живота та проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням серозної оболонки поперечно-ободової кишки, ускладнена внутрішньою кровотечею в черевну порожнину, які стосовно живої людини відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні, в порядку ст. 351 КПК України, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованих злочинах від 26 лютого 2014 року, 27 лютого 2014 року визнав повністю, за епізодом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вину визнав частково.

ОСОБА_7 повідомив, що 26 лютого 2014 року він перебував біля кафе «Стопка» за адресою м. Харків, вул. Полтавський Шлях 153 де знайшов паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 . Оскільки у нього було тяжке матеріальне становище, він вирішив залишити знайдений паспорт у себе для подальшої зміни даних та отримання грошових коштів в банківській установі. Наступного дня він сфотографувався та вклеїв в паспорт на ім`я ОСОБА_8 свою фотографію. Того ж дня він, на громадському транспорті, прибув у відділення Приват Банку та звернувся до співробітника банку для отримання кредиту. Заповнюючи необхідні документи, він вказав дані ОСОБА_8 та віддав документи менеджеру. Після нетривалої перерви він був затриманий співробітниками міліції, а документи та паспорт були вилучені.

За епізодом нанесення ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 показав, що з потерпілим знайом не тривалий час. Він допомагав ОСОБА_5 як особі, яка звільнилась з місць позбавлення волі. ОСОБА_5 не працював, зловживав спиртними напоями та він намагався йому допомогти з працевлаштуванням. Потім, коли йому ( ОСОБА_7 ) стало зрозуміло, що ОСОБА_5 не має наміру працювати та кинути вживати спиртні напої, спілкування зупинилось. 17 квітня 2015 року він ( ОСОБА_7 ) приїхав разом зі своїм братом біля 22 год.00 хв. до кафе «Чернігівське», яке розташоване біля терміналу автостанції «Холодна Гора», де Вони зупинились випити чаю в цей час до них підійшов ОСОБА_5 . Останній був в нетверезому стані та став ображати їх, висловлюватися нецензурно в їх бік. Він ( ОСОБА_7 ) зробив декілька разів зауваження ОСОБА_5 але той почав штовхати його. Вказані дії ОСОБА_5 призвели до конфлікту між ними, коли вони вийшли на вулицю ОСОБА_5 почав наближатися до нього та він побачив, що потерпілий має намір нанести удар, витягнув з кишені куртки руку, до якої зачепилися ключі з брелком у вигляді ножа, тоді він наніс удар рукою в область живота ОСОБА_5 та від удару брелок відкрився та лезо ножа висунулось. Після чого він направився в сторону термінала, а ОСОБА_5 його не переслідував. Йому відомо, що ОСОБА_5 було госпіталізовано, але з незрозумілих підстав потерпілого відпустили з лікувального закладу не надавши необхідної медичної допомоги, що в подальшому ускладнило стан здоров`я потерпілого та призвело до тяжких наслідків. Він не заперечує, що саме від нанесеного удару у ОСОБА_5 з*явлось колото-різане поранення, але при вищенаведених ним обставинах.

Показання ОСОБА_7 та його правова позиція про часткове визнання своєї вини в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а також його твердження щодо ненавмисного нанесення потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження спростовуються всією сукупністю досліджених судом доказів, показаннями потерпілого ОСОБА_5 та свідків, висновками експертів та їх показаннями.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив, що до обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальних та моральних претензій не має, з цивільним позовом до суду не звертався, хоча йому було роз`яснено таке право відповідно до ст. 127, ст. 128 КПК України. Потерпілий ОСОБА_5 неодноразово висловлював думку про можливість зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 з тримання під вартою на іншу, не пов`язану з позбавленням волі.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , відповідно до ст. 353 КПК України, дав наступні показання. 17 квітня 2015 року він з ранку вийшов на вулицю випити пива. У день він нічого не робив, а у вечорі направився до кафе «Чернігівське», що розташовано біля посадочного терміналу автостанції «Холодна Гора». В кафе також вживав спиртні напої. До нього підійшов ОСОБА_7 та запропонував вийти на вулицю. Після того як вони вийшли з кафе ОСОБА_7 наніс йому удар ножем у живіт. Після цього була викликана швидка медична допомога, та його було доставлено до лікарні, де він відмовився від лікування. Він знову повернувся до кафе де продовжив вживати спиртні напої та наступного дня його було госпіталізовано до лікарні і прооперовано. Як саме йому було спричинено тілесне ушкодження він не пам`ятає. Він ОСОБА_7 не ображав, а останній наніс удар ножем без будь-яких причин.

Свідок ОСОБА_10 повідомила, що потерпілого та обвинуваченого вона раніше не знала та ніколи не бачила. 17 квітня 2015 року біля 23 год.50 хв. вона спостерігала, як потерпілого вивели з приміщення наметового кафе «Чернігівське», розташованого біля 13 платформи посадочного терміналу автостанції «Холодна Гора» та положили на землю він був поранений у живіт. Через деякий час на місце приїхала бригада швидкої медичної допомоги та потерпілого було госпіталізовано. Як та хто наніс поранення потерпілому вона не бачила.

Свідок ОСОБА_11 показала, що з обвинуваченим ОСОБА_7 вона співмешкає, а потерпілого вона раніше не знала. 17 квітня 2015 року вона знаходилась дома, а ОСОБА_7 з ранку поїхав на роботу. Коли ОСОБА_7 повернувся до дому біля 24 год.00 хв. він розповів, що між ним та потерпілим виник конфлікт, який було спровоковано останнім. В наслідок конфлікту ОСОБА_7 наніс потерпілому удар ножем. ОСОБА_7 в той день був тверезим.

Свідок ОСОБА_11 характеризує обвинуваченого ОСОБА_7 виключно з позитивної сторони, як порядну та спокійну людину.

Свідок ОСОБА_12 показав, що з потерпілим він знайом поверхово. Обвинувачений ОСОБА_7 є його братом. 17 квітня 2015 року о 22 год.00 хв. він разом з ОСОБА_7 приїхали до наметового кафе «Чернігівське», розташованого біля 13 платформи посадочного терміналу автостанції «Холодна Гора». Коли вони присіли за стіл, до них підійшов потерпілий ОСОБА_5 . Він одразу почав провокувати конфлікт та штовхатися. Він декілька разів виводив потерпілого з кафе та намагався його заспокоїти. Після цього за потерпілим на вулицю вийшов ОСОБА_7 , ОСОБА_5 намагався нанести удари ОСОБА_7 . Останній наніс потерпілому удар у живіт, а потерпілий впав і одразу піднявся та побіг з місця. Потерпілий постійно зловживає спиртними напоями та жебракує.

Свідок ОСОБА_13 показала, що вона працює реалізатором біля наметового кафе «Чернігівське», розташованого біля 13 платформи посадочного терміналу автостанції «Холодна Гора». 17 квітня 2015 року біля 23 год. 30 хв. вона бачила, як біля кафе, на землі лежав чоловік з пораненням живота. Біля нього знаходився охорона та через деякий час приїхала швидка медична допомога та чоловіка було госпіталізовано.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_7 знає візуально, як особа котра заходила в кафе. В цьому кафе він ( ОСОБА_14 ) працював барменом. ОСОБА_7 пив чай або кофе. У квітні 2015 року він перебував з ранку в кафе. Відвідувачів було не багато. Біля 19.00 год. до кафе зайшов ОСОБА_5 , який почав розпивати спиртні напої. Біля 20.00 год. він почав чіплятися до людей. О 22.00 год. до кафе зайшов ОСОБА_7 разом з раніше невідомим чоловіком та заказав чай або кофе. Вони знаходились біля бара та розмовляли. ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_7 та почав його ображати, на що ОСОБА_7 намагався заспокоїти потерпілого. ОСОБА_7 вийшов на вулицю, а ОСОБА_5 пішов за ним. Через хвилин 30 він побачив, що ОСОБА_5 взявся за живіт та присів на сходини. Рядом з ним були охорона з терміналу. Через деякий час приїхала швидка допомога та забрала потерпілого. Через 2 години до приміщення кафе знову зайшов ОСОБА_5 , де продовжив розпивати спиртні напої. Він знову почав конфліктувати з відвідувачами кафе. Він ( ОСОБА_14 ) вивів потерпілого з приміщення та закрив кафе. Йому відомо, що ОСОБА_5 було нанесено ножове поранення, але хто це зробив йому не відомо.

Допитаний в порядку ст. 356 КПК України експерт ОСОБА_15 підтримав висновки, які зроблені ним та відображені в експертизах. Він повідомив, що проводив експертизу на підставі матеріалів кримінального провадження та проведених слідчих експериментів за участю обвинуваченого ОСОБА_7 . Під час проведення даної слідчої дії ОСОБА_7 показав механізм нанесення тілесного ушкодження потерпілому. Тяжкість тілесного пошкодження у потерпілого ОСОБА_5 встановлювався за критерієм небезпечності для життя, тобто небезпечне в момент спричинення або в клінічному перебігу може призвести до смерті. В даному випадку, мало місце колото-різане поранення живота, що відноситься до тяжких тілесних пошкоджень не дивлячись на подальше звернення потерпілого до лікарні. Не відповідність розміру клинка ножа та ранового каналу обумовлюється тим, що під час отримання поранення та подальшого операційного втручання макі тканини могли розійтися. Як встановлено під час слідчого експерименту та в подальшому дослідженні, показання ОСОБА_7 в частині механізму нанесення тілесних пошкоджень потерпілому, суперечать розташуванню ранового каналу, напрямку дії клинка ножа, а також положення предмету.

Експерт ОСОБА_16 в судовому засіданні також підтримав свої висновки та надала показання аналогічні поясненням експерта ОСОБА_15 .

Не зважаючи на частково визнання ОСОБА_7 своєї провини за епізодом умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , вина обвинуваченого підтверджується зібраними та проаналізованими судом доказами.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 квітня 2015 року за участю потерпілого ОСОБА_5 , який в присутності двох понятих вказав на фотознімок із зображення ОСОБА_7 та пояснив, що останній наніс йому тілесні ушкодження (т. 2 а.с. 11-13).

Висновком експерта №968-И/15 від 27 квітня 2015 року експерт імунолог встановив, що на брюках, які належать ОСОБА_7 , виявлено кров людини групи А з ізогемаглютініном анти В, походження якої від ОСОБА_17 не виключається, оскільки відповідно довідки з ХМКБСНМД група його крові А (ІІ) (т. 2 а.с. 23-24).

Висновком експерта №1851-ая/15 від 26 травня 2015 року судово-медичний експерт встановив, що у ОСОБА_5 мали місце: колото-різана рана околопупочної ділянки с пошкодженням підшкірної клітковини, прямих м`язів живота та проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням серозної оболонки поперечно-ободової кишки, ускладнена кровотечею в черевну порожнину. Це пошкодження утворилося від колото-різаної дії острого предмета, та могло бути отримане і в строк, вказаний в постанові. За ступенем тяжкості: колото-різана рана околопупочної ділянки с пошкодженням підшкірної клітковини, прямих м`язів живота та проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням серозної оболонки поперечно-ободової кишки, ускладнена кровотечею в черевну порожнину відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Суд звертає увагу, що експерту представлена медична картка стаціонарного хворого №10993 на ім`я ОСОБА_5 з викладенням його фізичного стану, а також (т. 2 а.с. 100-113).

Протоколом слідчого експерименту від 14 травня 2015 року за участю ОСОБА_7 . В ході даної слідчої дії обвинувачений показав механізм спричинення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 116-118).

Висновком експерта №2083-ая/15 від 29 травня 2015 року експертом встановлено, що у ОСОБА_5 мали місце: колото-різана рана околопупочної ділянки с пошкодженням підшкірної клітковини, прямих м`язів живота та проникаюча в черевну порожнину з пошкодженням серозної оболонки поперечно-ободової кишки, ускладнена кровотечею в черевну порожнину. Це ушкодження утворилось від дії колото-різаної дії плаского гострого предмета, яким міг бути клинок ножа, та, враховуючи клінічні прояви травми, свідчення про які мають місце у медичній картці стаціонарного хворого №10993, могло бути отримане незадовго до госпіталізації потерпілого у лікувальний заклад 18 квітня 2015 р. За ступенем тяжкості це тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя. Свідчення ОСОБА_7 на які він посилається в протоколі проведення слідчого експерименту від 14 травня 2015 року, не протирічать об`єктивним судово-медичним даним стосовно терміну, способу спричинення та механізму утворення тілесного ушкодження, що було встановлено у ОСОБА_5 (т. 2 а.с. 120-121).

Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 наполягав на тому, що він наніс потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження не навмисно, а при допиті обвинуваченого в судовому засіданні встановлена розбіжність його показань в частині механізму нанесення удару з тими, які він давав раніше, судом було доручено слідчому СВ Новобаварського ВП Киїського ВП ГУНП в Харківській області провести слідчий експеримент за участю ОСОБА_7 , двох понятих та захисника з метою відтворення обстановки та інших обставин, що відбулися 17 квітня 2015 року, для перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 01 грудня 2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 , понятих, захисника, експерта. В ході даної слідчої дії ОСОБА_7 , показав механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, а також розповів про ненавмисне нанесення ОСОБА_5 поранення ножем (а.с. 17-23).

Висновком експерта №7647-ая/16 від 27 грудня 2016 року судово-медичним експертом зроблено висновки з урахуванням даних, які отримані в ході проведення слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_7 . Експерт вказав, що згідно наданої медичної документації та проведених раніше судово-медичних експертиз у ОСОБА_5 було встановлено одне колото-різане поранення живота, з пошкодженням підшкірної клітковини, прямих м`язів живота та проникаюче в черевну порожнину з пошкодженням серозної оболонки поперечної-ободової кишки, яке в своєму розвитку було ускладнено внутрішньою кровотечею в черевну порожнину (близько 600 мл. темної крові). Дане поранення бере свій початок раною на шкірі, що розташована в навколопупкової ділянці, та має розміри 3.5х1.5 см., далі раньовий канал проникає в черевну порожнину з пошкодженням підшкірної клітковини, прямих м`язів живота в напрямку з переду назад, зверху вниз, зліва направо, де мається ушкодження серозної оболонки поперечно-ободової кишки. Вказане проникаюче колото-різане поранення утворилось внаслідок дії гострого предмету, що мав колюче-ріжучі властивості, в напрямку з переду назад, з верху в низ, з ліва на право, та могло бути отримане не пізніше дати звернення за медичною допомогою. Проникаюче колото-різане поранення черевної порожнини відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Показання ОСОБА_7 , що викладені у завіреній копії «Протоколу проведення слідчого експерименту» від 01 грудня 2016 року, суперечать у частині способу спричинення тілесного ушкодження, а саме - напрямку дії клинка ножа, на який він вказує. ОСОБА_7 зазначає положення предмету по відношенню до тіла ОСОБА_5 наступним чином «клинок розташований в горизонтальному положенні, з низу вверх, з ліва на право, с переди на зад», що не відповідає напрямку раньового каналу, що був встановлений у потерпілого (а.с. 31-35).

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 , що тяжкість наслідків від його дії у потерпілого ОСОБА_5 могла виникнути в наслідок несвоєчасного виконання співробітниками медичної установи своїх обов`язків спростовується наведеними висновками експертів та показаннями експерта, якого було допитано в судовому засіданні в порядку ст. 356 КПК України.

Крім того, вказівка обвинуваченого ОСОБА_7 , що наслідок заподіяного ушкодження може впливати на визнання його тяжкості є помилковим, оскільки до числа тяжких слід відносити тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, про що акцентував експерт при допиті в судовому засіданні. Ушкодження живота, з проникненням у черевну порожнину відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

З огляду на наведені вище докази, судом достовірно встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 умисно спричинив одне колото-різане поранення живота потерпілому ОСОБА_5 . З аналізу доказів по справі вбачається наявність дії (удару) обвинуваченого ОСОБА_7 із застосуванням ножа, наслідки такої дії у виді тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 , а також причинного зв`язку між діянням ОСОБА_7 та шкідливим наслідками, що настали для здоров`я ОСОБА_5 .

Обвинувачений вважав не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які він не оспорює, а саме за епізодами, які кваліфіковані за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення та захисту. За епізодом, який кваліфікований за ч. 1 ст. 121 КК України, обвинувачений ОСОБА_7 , його захисник, прокурор вважали необхідним дослідити докази в повному обсязі, допитавши потерпілого, свідків, обвинуваченого та вивчити і проаналізувати докази сторін.

Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини за епізодами, які кваліфіковані за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України, а також часткове визнання обвинуваченим своєї вини за фактом нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження з дослідженням доказів в повному обсязі за епізодом, кваліфікованим за ч. 1 ст. 121 КК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто підроблення офіційного документа, котрий видається та завіряється установою, що надає права, з метою використання його підроблювачем; за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа; за ч. 1 ст. 222 КК України, тобто надання завідомо неправдивої інформації банку з метою отримання кредиту при відсутності ознак злочину проти власності; за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

В судовому засіданні вивчені дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , встановлено що він на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, раніше судимий, розлучений, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає активне сприяння розкриттю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 222 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_7 його відношення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому йому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд вважає доцільним застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, передбаченим санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Прокурором було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 в інтересах КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім.. проф.. О.І. Мещанінова» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення у розмірі 3350 грн. 60 коп.

Згідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд вважає позовні вимоги прокурора про стягнення шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, так як підтверджується довідкою про фактичні затрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_5 .

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) ОСОБА_5 у строк відбуття покарання за цим вироком, зарахувати строк попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 19 квітня 2015 року (ухвала слідчого судді) по 03 квітня 2017 рік включно (дата постановлення вироку), із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

за ч. 1 ст. 222 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупності злочинів шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань УДПтСУ в Харківській області №27 відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 19 квітня 2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_7 у строк відбування покарання за цим вироком зарахувати строк попереднього ув`язнення - з 19 квітня 2015 року по 03 квітня 2017 року включно, із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення за 2 (два) дні позбавлення волі.

Цивільний позов прокурора задовольнити. Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова» в якості відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення 3350 грн. 60 коп.

Процесуальні витрати за проведення експертиз стягнути з ОСОБА_7 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів на користь держави на р/р НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області за проведення експертиз.

Речові докази знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1