Дата документу Справа № 336/7065/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №336/7065/16-к Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/778/152/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія оскарження ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
9 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною прокурора, яка брала участь в розгляді справи судом першої інстанції, ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з клопотанням, ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він 13 вересня 2015 року в період часу з 17:00 до 18:00 години, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, знаходячись у приміщенні медико-санітарної частини клініки «Мотор Січ», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 6, шляхом підбору ключа, проникнув до кабінету пластичної хірургії № 6, перебуваючи в якому, відшукав сейф моделі KS-20EW, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 8000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_9 , чим завдав останній матеріальну шкоду на суму 8000 гривень.

17 вересня 2015 року розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

24 лютого 2016 року слідчим Шевченківського відділення поліції Ленінського ВП ГУ НПУ в Запорізькій області ОСОБА_10 оголошено розшук ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено до встановлення місця знаходження особи.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23 листопада 2016 року повторно надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26 січня 2017 року ухвалою суду виправлено описку в резолютивній частині зазначеної ухвали суду в частині дати народження підозрюваного, ухвала на час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу не набрала законної сили.

27 січня 2017 року о 15 годині до суду здійснено привід ОСОБА_7 на виконання ухвали суду від 23.11.2016 року для розгляду клопотання.

За змістом клопотання під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілу ОСОБА_9 , що вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування, зокрема, встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України. Слідчий зазначає, що 24 лютого 2016 року підозрюваного оголошено у розшук, у зв`язку із чим кримінальне провадження зупинено.

Оскільки ОСОБА_7 ніде не працює, постійного джерела прибутку не має, у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, наявні достатні підстави вважати, що, знаходячись на свободі, підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, на думку слідчого, жоден із більш м`яких запобіжних заходів (домашній арешт, застава, особиста порука) не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, перебування підозрюваного у розшуку, дані, що характеризують його особу, відсутність осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитись за виконання особою процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею встановлено, що 17.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за №0003974, про що свідчить відповідний витяг з кримінального провадження.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що:

- не надано доказів на підтвердження законного затримання ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України, роз`яснення йому процесуальних прав та підстав затримання із забезпеченням права на захист. Зважаючи на те, що особа приведена до суду примусово, фактично затримано її о 13 годині у м. Нікополь, вбачається порушення прав особи, які гарантовані чинним законодавством. Крім того, виконуючи ухвалу слідчого судді про затримання особи та її привід у судове засідання, виконавцем не враховано, що ухвала, яка змінює зміст первісної ухвали, не набула законної сили. Така процесуальна дія, як затримання, взагалі відбулася поза межами приписів КПК України.

- не підтверджено факт отримання ОСОБА_7 повідомлення про підозру;

- всупереч ч. 2 ст. 184 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, до початку судового засідання підозрюваному не надані.

Також слідчий суддя, обґрунтовуючи рішення про відмову у задоволенні клопотання зазначив, що слідчим та прокурором не надано доказів крім протоколу огляду місця події від 17 вересня 2015 року, протоколу огляду СД-диск з камери спостереження від 10 лютого 2016 року показів потерпілої та свідків, що вказують на обґрунтованість існуючої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України саме ОСОБА_7 .

Під час судового засідання не надано доказів належного встановлення особи ОСОБА_7 крім фотокопії форми № 1.

В матеріалах кримінального провадження відсутні дані про уникнення ОСОБА_7 від участі у проведення слідчих дій, а відтак, підстави для оголошення особи у розшук на думку слідчого судді, сумнівні.

В апеляційній скарзі прокурор ухвалу слідчого судді просить скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування зазначає, що слідчим суддею при прийнятті рішення про відмову у застосуванні у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу не надано оцінки доказам сторони обвинувачення.

ОСОБА_7 підозрюється у чиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі. За станом здоров`я ОСОБА_7 , не має тяжких хвороб, на обліках в спеціалізованих медичної закладах не перебуває. Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 ніде не працює, постійного джерела прибутку не має, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, у підозрюваного відсутні стійки соціальні зв`язки.

Прокурор вважає, що з огляду на наведене ОСОБА_7 зникнути і переховуватись від органів досудового розслідування, а також вчинити нові злочини, якщо йому не буде обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, 24 лютого 2016 року слідчим винесено постанову про оголошення ОСОБА_7 у розшук у зв`язку з його переховуванням від органу досудового розслідування.

Також прокурор зазначає, що протокол затримання ОСОБА_7 складено не було через те, що судом було допущено описку в резолютивній частині ухвали, якою було надано дозвіль не його затримання.

Крім того прокурор вважає, що висновки слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 , викладені в ухвалі від 27 січня 2017 року суперечать висновкам слідчого судді, викладеним в ухвалі про надання дозволу на його затримання від 23 листопада 2016 року. Також на думку прокурора, є суперечливими висновки слідчого судді, викладені у вказаних ухвалах з приводу наявності підстав вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити. Разом з тим повідомила, що інших доказів на обґрунтування підозри, ніж ті, що наявні в додатках до клопотання слідчого, у неї не немає. Крім того прокурор пояснила, що даних на підтвердження переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та його ухилення від участі у проведенні слідчих дій після відмови слідчим суддею у застосуванні відносно нього запобіжного заходу у неї не має також.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та пояснив, що злочину, в якому його підозрюють, він не вчиняв, від органів досудового розслідування не переховувався, постійно проживає за місцем своєї реєстрації у м. Нікополі Дніпропетровської області. Про те, що він є підозрюваним в даному кримінальному провадженні вперше дізнався 27 січня 2017 року, до того часу викликів від слідчого не отримував. У справі адреса його проживання зазначена невірно, останні чотири роки він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Вперше слідчий допитав його вже після того, як слідчий суддя відмовила у застосуванні до нього запобіжного заходу. Слідчий повідомив, що на відеозапису він проходить по коридору за місцем вчинення злочину, але цей відеозапис він не бачив.

Заслухавши доповідача, прокурора, підозрюваного, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність викладених вище ризиків, перелік яких встановлений п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого слідчий суддя дійшов до висновків, які колегія судів вважає обґрунтованими.

Так, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим і прокурором не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Судова колегія погоджується з такими висновками слідчого судді, оскільки дійсно за змістом клопотання слідчий обґрунтовує підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України лише протоколом огляду місця події від 17 вересня 2015 року, протоколом огляду CD-диску з камери відео спостереження в кабінеті пластичної хірургії від 10 лютого 2016 року, показаннями потерпілої ОСОБА_9 , показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України до клопотання про застосування запобіжного заходу додаються копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При цьому до клопотання додані лише фотокопія доручення про проведення досудового розслідування від 17 вересня 2015 року (а.с. 6), повідомлення про початок досудового розслідування від 17 вересня 2015 року (а.с. 7), рапорт від 17 вересня 2015 року про надходження повідомлення проте, що невідома особа у період часу з 12.09 по 14.09. 9.00 шляхом вільного доступу проникла до кабінету 6 пластичної хірургії та викрала майно (а.с. 8), копія протоколу огляду місця події від 17 вересня 2015 року (а.с. 9), копія протоколу прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення від 16 листопада 2015 року (а.с. 10), копія протоколу допиту потерпілої ОСОБА_9 від 16 листопада 2015 року (а.с. 12), копія постанови від 10 січня 2016 року про визнання в якості речового доказу та долучення до матеріалів кримінального провадження металевого гвоздодеру (а.с. 13) та копія постанови про визнання речовими доказами, з якої з огляду на якість її виготовлення, неможливо встановити що саме та коли визнано в якості речового доказу, але з цієї копії видно, що процесуальну дію проведено у кримінальному провадженні за фактом вчинення крадіжки у ОСОБА_14 (а.с. 14).

Жодних фактичних обставин, які могли б свідчити про причетність не лише ОСОБА_7 , а і взагалі будь-якої конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення наведені копії документів, додані слідчим до клопотання, не містять.

Копію протоколу огляду CD-диску з камери відео спостереження в кабінеті пластичної хірургії, або копію самого відеозапису слідчим, у супереч вимог п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, незважаючи на те, що він посилається на нього як на доказ в обґрунтування підозри ОСОБА_7 , до клопотання не додано.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу, разом з тим додані до клопотання копії матеріалів не дають підстав взагалі стверджувати, що підозра ОСОБА_7 на час розгляду клопотання слідчим суддею була обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги прокурора з приводу того, що висновок слідчого судді про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину суперечить висновкам, викладеним в ухвалі від 23 листопада 2016 року, згідно з якими ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, є безпідставними і такими, що суперечать положенням ст. 193 КПК України.

Не знайшли на час розгляду апеляційної скарги свого підтвердження і доводи апеляційної скарги прокурора з приводу того, що ОСОБА_7 в разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може зникнути і буде переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки ОСОБА_7 самостійно за викликом апеляційного суду з`явився до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання щодо застосування відносно нього найсуворішого запобіжного заходу. Фактів переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування після прийняття слідчим суддею рішення про відмову у застосуванні відносно нього запобіжного заходу апеляційному суду не повідомлено також.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4