УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2016 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003666 від 24.04.2013р. та обвинувального акту по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 05.11.2013р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харків, громадянки України, українки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:
До Приморського районного суду м. Одеси на розгляд надійшли обвинувальні акти з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28, ч.3 ст.358, ч.2 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, -

Розглядаючи в порядку, передбаченому ч.3 ст.331 КПК України, питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченої до спливу продовженого строку та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу суд встановив наступне.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 на шістдесят діб.

Захисник та обвинувачена просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на наявність у обвинуваченої важких захворювань, які потребують лікування у спеціалізованому медичному закладі та відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку, що строк тримання під вартою необхідно продовжити виходячи з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується, у тому числі у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Ризики, передбачені ст. 177 чинного КПК України не зменшилися. Обвинувачена ОСОБА_5 може переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки прокурором доведені зазначені ризики та необхідність застосування саме такого запобіжного заходу.

Тому суд відмовляє у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, та вважає за доцільне продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще до 2 (двох) місяців, в межах визначених ст. 197 КПК України.

Суд не може погодитись з доводами сторони захисту про те, що тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 неможливо у зв`язку зі станом її здоров`я з огляду на висновки викладені у судово-медичній експертизі №154 від 09.09.2016р., яка вже була врахована судом під час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Наявність інших захворювань ОСОБА_8 , що унеможливлюють її тримання під вартою стороною захисту не підтверджено. Крім того, всі ці обставини було враховано раніше, при вирішенні питання щодо тримання під вартою обвинуваченої, і на даний час вони не змінилися.

Крім того, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , на підставі ст.9 Конституції України, на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд приходить до висновку, що тривале тримання під вартою зазначеної обвинуваченої може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v. Switzerland judgement» of 26 January 1993, Series A no.254-A, p. 15, §30).
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Разом з цим суд вважає доцільним повідомити начальника ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області про необхідність забезпечити обвинуваченій ОСОБА_5 належні умови тримання та, у разі потреби, достатню медичну допомогу, направивши йому копію цієї ухвали.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,199, 315, 331, 371, 372, 392 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 відмовити.

Продовжити строк дії обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 (шістдесят) діб, тобто до 21 лютого 2017 року.

Направити копію ухвали учасникам судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченої ОСОБА_5 начальнику ОУВП (21) УДПтС України в Одеській області .

Головуючий - суддя:

Судді:

22.12.2016