У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
24 лютого 2017 року м. Рівне

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 , засудженого вироком колегії суддів Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполь Донецької області від 19 червня 2015 року за ч.2 ст.186, ч.2 ст.153, ч.3 ст.152, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2016 року;

ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою заяву засудженого ОСОБА_2 про застосування відносно нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» залишено без розгляду.

Не погодившись з ухвалою, засуджений ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу до Апеляційного суду Рівненської області.

Проаналізувавши апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 вважаю, що її зміст не відповідає вимогам ст.396 КПК України, а тому її слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Зокрема, за вимогами вказаної норми закону, в апеляційній скарзі має бути зазначено судове рішення, яке оскаржується, дата його прийняття, назва суду, який його ухвалив, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обгрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необгрунтованість судового рішення; клопотання про дослідження доказів тощо.

У відповідності до ч.5 ст.539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Саме з урахуванням положень Розділу 8 КПК України, суд першої інстанції розглядав заяву засудженого ОСОБА_2 про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання та, керуючись ст.ст. 537, 537 КПК України ухвалив рішення про залишення без розгляду його заяви, так як питання про зарахування строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК (в ред. Закону України №838-VІІІ від 26 листопада 2015 року) вирішено ухвалою Іллічівського районного суду м.Маріуполь Донецької області від 22 лютого 2016 року.

Також, суд першої інстанції в ухвалі зазначив, що питання за вимогою засудженого ОСОБА_2 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання по вироку від 19 квітня 2010 року (в матеріалах провадження відомості про дане судове рішення відсутні) покарання за яким, йому

було частково приєднано до покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполь Донецької області від 19 червня 2015 року, так як, в особовій справі засудженого немає жодного документу, на підставі якого можливо було вирішувати це питання, зокрема відсутній вирок від 19 квітня 2010 року, протокол затримання по цій кримінальній справі, розпорядження коли вказаний вирок набрав законної сили.

З поданої апеляційної скарги засудженого вбачається, що він ухвалу Рівненського районного суду від 28.12.2016 р. не оскаржує, а фактично зобов`язує суд апеляційної інстанції встановити суд, який ухвалив вирок відносно нього 19 квітня 2010 року у м.Маріуполь та витребувати всі необхідні йому документи з цього суду, що підтверджували б відомості про строк його попереднього ув`язнення по цій кримінальній справі, що не входить до повноважень апеляційного суду та суперечить засадам розумності, вимогам кримінального процесуального закону та положенням розгляду судового провадження у суді. ( Для виконання вказаних дій засуджений вправі залучити адвоката).

Крім того, всупереч положенням п.4 ч.1 ст.396 КПК України, засуджений ОСОБА_2 , якщо він вважає ухвалу суду незаконною, в апеляційній скарзі не вказав у чому ж все-таки, полягає незаконність ухвали Рівненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2016 року про залишення без розгляду його заяви про застосування відносно нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» за його клопотанням, висловленим у судовому засіданні.

Згідно ч.1 ст.399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу. Копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.399 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 грудня 2016 року залишити без руху.

Надати засудженому ОСОБА_2 15 (п`ятнадцять) днів для усунення недоліків апеляційної скарги, який починає вираховуватись з дня отримання ним копії даної ухвали.

Копію цієї ухвали невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_2 на адресу Городищенської виправної колонії УДПС України в Рівненській області (№96): с.Городище, Рівненського р-ну, Рівненської обл., 35341.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач ОСОБА_1