Справа № 755/3644/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" березня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена, Менського району Чернігівської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
04 березня 2017 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції України в м. Києві ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що 03 березня 2017 року, приблизно о 00 год. 30 хв., ОСОБА_8 , 1995 року народження, спільно із ОСОБА_5 , 1996 року народження, перебуваючи біля будинку № 2 по вул. Раїси Окіпної у м. Києві, побачили ОСОБА_9 , який йшов повз даний будинок, тримаючи в руках мобільний телефон. В цей час, у них виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_8 , за попередньою злочинною змовою з ОСОБА_5 , підбігли із-заду до ОСОБА_10 , та ОСОБА_5 , застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, умисно наніс удар кулаком в потилицю ОСОБА_10 . В цей час ОСОБА_8 знаходився поруч та спостерігав за оточуючою обстановкою, щоб в разі виникнення сторонніх осіб попередити ОСОБА_5 .
Подолавши таким чином волю до опору зі сторони потерпілого, ОСОБА_5 відкрито викрав з рук ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Nomi», вартістю 699 гривень із сім-картою мобільного оператора зв`язку.
Після чого, ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зникли, завдавши ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 699 грн.
Крім того, 03 березня 2017 року, близько 01 год. 00 хв., ОСОБА_8 вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_5 , знаходячись біля авто-майданчика, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4-Б, зайшли на другий поверх пункту охорони авто-майданчика та реалізуючи злочинний умисел спрямований на вчинення розбійного нападу, зайшовши всередину приміщення, підійшли до ОСОБА_11 , де ОСОБА_8 , з метою власного протиправного збагачення та подолання опору потерпілого, вдарив останнього в обличчя, від чого ОСОБА_11 впав на диван та втратив свідомість.
Через 1-2 хв., коли ОСОБА_11 прийшов до тями, до нього підійшов ОСОБА_8 та став вимагати від потерпілого грошові кошти. Почувши, що грошей немає, ОСОБА_8 , шляхом застосування фізичного насильства, повторно наніс удар кулаком в обличча ОСОБА_11 , від чого останній впав на диван. ОСОБА_5 , в цей час знаходився поруч з входом до пункту охорони та спостерігав за оточуючою обстановкою, щоб в разі виникнення сторонніх осіб попередити ОСОБА_8 .
Усвідомлюючи таку погрозу як небезпечну для життя та здоров`я і намагаючись захиститись від нападників, ОСОБА_11 підвівся з дивану та почав тікати до виходу з приміщення, але ОСОБА_8 та ОСОБА_5 наздогнали його та схопивши за комір светра, затягнули його назад до приміщення.
В цей час продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 штовхнули ОСОБА_11 , від чого останній впав на диван, а ОСОБА_8 почав наносити численні удари руками в обличчя, ОСОБА_5 , в свою чергу, наносив удари ногами по тулубу потерпілого, від чого ОСОБА_11 декілька разів втрачав свідомість.
В подальшому, користуючись безпорадним станом ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 почали обшукувати приміщення пункту охорони, з метою відшукання грошових коштів. Після чого, підійшовши до потерпілого, який на той момент, прийшов до тями, ОСОБА_8 із застосуванням погрози фізичного насильства та нанесенням удару ногою по нозі потерпілого, наказав ОСОБА_11 віддати мобільний телефон. Усвідомлюючи реальну загрозу для свого життя та здоров`я, ОСОБА_11 не став чинити опір та на вимогу останнього вказав, де знаходиться мобільний телефон «Нокіа», вартістю 356 грн., який ОСОБА_8 відкрито викрав зі столу, після чого, разом з ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли, а викраденим розпорядились на власний розсуд, завдавши ОСОБА_11 матеріального збитку на загальну суму 356 гривень.
03.03.2017 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
Згідно із клопотанням, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, протоколом огляду місця події від 03.03.2017 року; протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, вилученим речовим доказом, рапортами працівників поліції, протоколами пред`явлення особи для впізнання.
Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , в м. Києві не зареєстрований та не має постійного місця проживання, не працює, а тому не має постійного заробітку, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого та свідків, шляхом залякування, та може вчинити інші кримінальні правопорушення, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів та за які, передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до десяти років, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, виходячи із обставин, якими воно обґрунтовується.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти даного клопотання, вважав незаконним затримання підозрюваного, оскільки відсутній протокол його затримання, крім того, особа підозрюваного встановлена зі слів за відсутності даних посвідчуючих його особу, а підозра за ч. 2 ст. 187 КК України є необґрунтованою. Просив не приймати до уваги протокол особи для впізнання, як неналежний доказ, мотивуючи тим, що впізнання відбувалось без участі захисника, під час перебування ОСОБА_5 в якості свідка, що є порушенням вимог КПК України. Крім того, вважав за можливе обрати підозрюваному запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
03.03.2017 року (час фактичного затримання о 01 годині 20 хвилин), в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
ОСОБА_5 03.03.2017 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, протоколом огляду місця події від 03.03.2017 року; протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, вилученим речовим доказом, рапортами працівників поліції.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи обставини, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 враховує всі обставини скоєного, зокрема те, що злочин вчинено із застосуванням насильства, а також приймає до уваги, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років, раніше не судимий, офіційно не працює, а отже не має постійного заробітку, не одружений, а отже не має стійких соціальних зв`язків,зареєстрований за місцем проживання у Чернігівській області, постійного місця проживання у м. Києві не має.
Враховуючи всі чинники в їх сукупності, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті.
Проте, згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України (кримінальні правопорушення із застосуванням насильства), слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчим суддею встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховано особу підозрюваного, з урахуванням чого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування відносно останнього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язує його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення, а тому доводи захисника щодо необґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 187 КК України слід визнати безпідставними.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 183, 176-178, 186, 193-196 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національно поліції України в м. Києві ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мена, Менського району Чернігівської області, українця, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів з моменту його затримання (тобто до 02 травня 2017 року).
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя