Дата документу Справа № 317/733/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 317/733/15-к Слідчий суддя 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/778/468/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст.15, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню №0000351, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2015 відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сергіївка, Юр`ївського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, пенсіонера, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України,
та останньому застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 17 червня 2017 року включно.
Згідно ухвали слідчого судді, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по кримінальному провадженню №0000351, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2015р., відносно ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України.
У клопотанні зазначив про те, що 04 березня 2015 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , маючи умисел на умисне вбивство ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, з метою уникнення матеріальних обов`язків перед останньою та не поверненні їй грошових коштів наданих йому у борг, прибув за місцем мешкання потерпілої, а саме за адресою: АДРЕСА_3 . За для реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_7 взяв із собою вогнепальну мисливську зброю, невстановленого досудовим розслідуванням зразка, яку сховав під куртку, яка була вдягнена на ньому.
Перебуваючи за місцем мешкання потерпілої, приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 почав примушувати ОСОБА_10 відмовитися від матеріальних претензій до нього та повернути наявні у неї боргові розписки, складені ним у минулому, та після відмови потерпілої, продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_10 , дістав з під куртки, яка була одягнута на ньому, вогнепальну мисливську зброю невстановленого досудовим розслідуванням зразка, споряджену мисливським патроном 16-го калібру, яку утримуючи в правій руці, направив у бік голови потерпілої. Для захисту свого життя і здоров`я, ОСОБА_10 , запобігаючи наявній небезпеці, обома руками схопилася за ствол зброї та спрямувала її у напрямок підлоги будинку, і в цей момент ОСОБА_7 , не очікуючи активного опору з боку потерпілої, здійснив постріл зі зброї, куля якої пошкодила килим та підлогу будинку, в результаті чого ОСОБА_10 були спричинені, згідно проведеної судово-медичної експертизи № 827 від 05.03.2015р., легкі тілесні ушкодження у вигляді опіку шкіри 1 ступеню області правої кисті. Одразу ж ОСОБА_10 забігла до сусідньої кімнати та зачинила двері, а ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії забрав складені ним в минулому боргові розписки та покинув місце скоєного злочину. Таким чином. ОСОБА_7 виконав всі дії які вважав необхідними для доведення умисного вбивства ОСОБА_10 до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, в силу активного опору останньої.
Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, п.6 ч.2 ет. 115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів.
18.04.2017 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, та в присутності захисника підозрюваного 18 квітня 2017 року о 15 год.00 хв. вручено клопотання про обрання запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, тобто до 17 червня 2017 року включно.
Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що хоча підозра про вчинення ОСОБА_7 злочину є обґрунтованою, слідчим та прокурором у судовому засіданні не було в повній мірі обґрунтовано та доведено наявність сукупності усіх ризиків, на які є посилання у клопотанні, як і те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.Належних та достатніх доказів які б свідчили про намір підозрюваного ухилятися від явки до слідчого, суду, не надано, як і ризик щодо незаконного впливу підозрюваного на потерпілу, свідків у провадженні, адже з часу вчинення інкримінованого злочину минуло більше двох років.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою. На думку апелянта, слідчим суддею не досліджено та не надано оцінки доказам сторони обвинувачення при прийнятті рішення, в порушення вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України не надано оцінки наявності обумовлених ризиків при розгляді клопотання, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 може зникнути і переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, знаходячись на свободі може впливати на свідків та інше.
Вислухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволеню.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою, суд також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року, у справі № 1-23/2003, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечитьКонституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (ст.29,62 Конституції України).
З урахуванням наданих матеріалів, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 ; слідчим експериментом за участю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в ході якого вказала на обставини вчиненого відносно неї кримінального правопорушення та особу, яка його вчинила; згідно висновку судово-медичної експертизи № 827 від 04.03.2015 р. у потерпілої ОСОБА_10 виявлено опік 1 степені в області правої кисті; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; слідчим експериментом за участю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході проведення якого повністю підтвердила обставини вчиненого відносно ОСОБА_10 кримінального правопорушення та особи яка його вчинила; протоколом пред`явлення для впізнання за участю свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під час проведення якого остання впізнала ОСОБА_7 як особу яка вчинила у відношенні ОСОБА_10 злочин; протоколом огляду місця події від 08.03.2015 р. в ході якого виявлено отвір в підлозі, з якого вилучено контейнер для пороху та деформований предмет схожий на кулю; висновком експерта від 22.05.2015 р. № 234 на представлених для дослідження деформованій кулі, пластиковому контейнері та змивах з обох долонь рук ОСОБА_10 виявлено сліди продуктів пострілу у вигляді нітрит-іонів та дифеніламіну, слідчий суддя дійшов висновку, що висунута ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою.

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки цей запобіжний захід є винятковим.

Слідчий суддя обґрунтовано дійшов до висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки даний запобіжний захід спростує ризик переховування підозрюваного від органу досудового слідства, виключить вплив на свідків та потерпілих, які проживають у м. Запоріжжі, а також унеможливить інший вплив на хід досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується також із тим, що вказаний вид запобіжного заходу із покладеними на підозрюваного процесуальними обов`язками, відображеними в ухвалі слідчого судді, у повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 під час досудового розслідування кримінального провадження та запобіжить ризикам, визначеним в ст.177 КПК України.

В сукупності із вищезазначеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 та інші обставини, які вказані у ст. 178 КПК України.

Підстави і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення щодо клопотання слідчого наведені в ухвалі суду, з якими колегія суддів погоджується.
Наведені в апеляційній скарзі ризики, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які на думку прокурора дають підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не знайшли свого підтвердження в суді першої інстанції та не встановлено їх наявності також під час апеляційного розгляду справи.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
П о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргупрокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області від 19 квітня 2017 року, якою частково задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці по кримінальному провадженню №0000351, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2015 відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:
1. 2. 3.