УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/362/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 307 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Житомира, українку, громадянку України, освіта вища, працюючу заступником директора салону-магазину «Парикмахер», заміжню, проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше несудиму, -
засуджено за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинувачену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України, покладено на обвинувачену ОСОБА_8 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишено в силі, в виді особистого зобов`язання.
Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_8 процесуальні витрати в сумі 1382 грн. 40 коп. за залучення на досудовому слідстві судових експертів, на користь держави.
Арешт накладений на майно обвинуваченої ОСОБА_8 скасовано, -
Згідно вироку суду, ОСОБА_8 в невстановлений слідством час 2014 року, вступила у попередню змову із особою матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, розподіливши між собою злочинні ролі, згідно яких, особою матеріали кримінального провадження відносно якого виділено в окреме провадження, по телефону домовлятиметься з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин про незаконний збут таких засобів та речовин ОСОБА_8 , а остання незаконно збуватиме та передаватиме наркотичні засоби та психотропні речовини в харчових передачах до СІЗО Житомирської установи виконання покарань №8 для нього.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 19 січня 2015р. діючи за попередньою змовою із особою матеріали кримінального провадження щодо якої виділено в окреме провадження, згідно вказівок останнього, в м. Житомирі в денний час, з метою подальшого збуту, незаконно придбала у невстановленої слідством особи особливо-небезпечний наркотичний засіб «канабіс» приблизно масою 5 грам, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000р. віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
В подальшому, для доведення спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_8 по вказівці особи матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, у вечірній час перевезла особливо небезпечний наркотичний засіб до буд. АДРЕСА_2 , де зустрілась із невстановленою слідством особою, якій збула особливо-небезпечний наркотичний засіб «канабіс», приблизно масою 5 грам, для подальшої незаконної передачі особі матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження. Невстановлена слідством особа, 20 січня 2015 року, незаконно збула в СІЗО Житомирської УВП №8, особі матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, переданий ОСОБА_8 особливо-небезпечний наркотичний засіб «канабіс» приблизною масою 5 грам.
Крім цього, 26.04.2015 року, близько 13 години, ОСОБА_8 , перебуваючи на території Малинського ринку, що по вул. Малинській в м. Житомирі, діючи за попередньою змовою із особою матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження та за вказівкою останнього, у невстановленої слідством особи, незаконно, повторно, придбала 0,113 грама особливо-небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований», який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» № 770 від 06.05.2000р. віднесений до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, з метою незаконної передачі в СІЗО Житомирської установи виконання покарання №8 засудженій особі матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження
В подальшому, ОСОБА_8 незаконно зберігаючи особливо-небезпечний наркотичний засіб при собі, перевезла його на громадському транспорті до місця свого проживання за адресою в АДРЕСА_1 , де незаконно, повторно зберігала для подальшої передачі в місця позбавлення волі.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 27.04.2015 року, діючи узгоджено за попередньою змовою із особою матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, з метою подальшої передачі особливо-небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований» в Житомирську установу виконання покарань №8, підготувала харчову передачу через засудженого ОСОБА_10 для особи матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, який утримувався під вартою, куди помістила 2 марлеві бинти попередньо просочені особливо-небезпечним наркотичним засобом «опій ацетильований» в кількості 0,113 грама.
Для доведення злочинного умислу до кінця, в цей же день ОСОБА_8 незаконно перевезла вулицями міста Житомира, вказану харчову передачу із особливо небезпечним наркотичним засобом до приміщення СІЗО Житомирської установи виконання покарань №8, розташованої по вул. Ватутіна, 172, в м. Житомирі, де близько 12 години цього ж дня повторно, незаконно передала передачу з особливо небезпечним наркотичним засобом для особи матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, однак, 27 квітня 2015 року о 12 год. 30 хв., в приміщенні кімнати прийому передач і посилок Житомирської установи виконання покарань №8, розташованої по вул. Ватутіна,172, в м. Житомирі, при огляді харчової передачі від ОСОБА_8 було виявлено та вилучено пачку цигарок «Прима Класична», всередині якої знаходилось два марлеві бинти просочені особливо-небезпечним наркотичним засобом «опій ацетильований» в кількості 0,113 грама, які ОСОБА_8 незаконно передала в СІЗО Житомирської установи виконання покарань №8 для особи матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченої, просить скасувати вирок суду, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винною та призначити покарання за ч.2 ст. 307 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Вважає, що призначене судом покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої. Вказує, що призначаючи ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України суд не навів жодних обґрунтувань та не зазначив з яких підстав не застосовано щодо останньої додаткового покарання у виді конфіскації майна. Зазначає про відсутність двох обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченої. Звертає увагу, що судом не повністю враховано дані про особу обвинуваченої та обставини вчинення злочинів.
Заслухавши доповідача, доводи прокурора в часткове підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом першої інстанції було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким із учасників процесу не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції не було, їй роз`яснено, що у даному випадку, вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропної речовини, незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та незаконному збуті і передачі особливо небезпечних наркотичних засобів в місця позбавлення волі відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та в апеляційній скарзі не оспорюється. Дії обвинуваченої ОСОБА_8 за ч.2 ст. 307 КК України кваліфіковані правильно.
Вина обвинуваченої ОСОБА_8 підтверджується її показаннями та матеріалами кримінального провадження.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченої, обставини, що обтяжують та пом`якшують її покарання.
Зокрема, судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченої ОСОБА_8 , яка раніше не судима, працює, заміжня, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в психіатричному диспансері не перебуває, наркотичні засоби не вживає, має молодий вік, скоїла тяжкий злочин.
Також, судом враховано обставини, що пом`якшують покарання й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, визнання ОСОБА_8 своєї вини.
Відповідно до вимог ст.69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з рішенням місцевого суду щодо можливості призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Така ж позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.05.2017 року (а.п.168-170).
Разом з тим, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок м`якості, а саме застосуванні ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд при звільненні ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням послався на ті ж обставини, які врахував при призначенні покарання із застосуванням ст.69 КК України і не сформулював висновку про можливість її виправлення та перевиховання без відбування покарання.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не в достатній мірі враховано наслідки вчиненого обвинуваченою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів..
Ухвалюючи вирок відносно обвинуваченої ОСОБА_8 судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому в частині призначення покарання він підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.
Так, відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.65 КК України апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини кримінального провадження, що обтяжують та пом`якшують її покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою ОСОБА_8 відноситься до категорії тяжких злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , апеляційним судом враховано особу обвинуваченої, яка раніше не судима, працює, заміжня, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку в психіатричному диспансері не перебуває, має молодий вік, скоїла тяжкий злочин, наркотичні засоби не вживає.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_8 апеляційний суд визнає щире каяття та визнання ОСОБА_8 своєї вини відповідно до вимог ч.2 ст.66 КК України..
Також, апеляційний суд враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої.
Враховуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України та позицію Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладену в ухвалі від 30.05.2017 року, колегія суддів приходить до висновку, що за наявності двох пом`якшуючих покарання обставин, які в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченої, судом першої інстанції обгрунтовано застосовано до обвинуваченої ОСОБА_8 ст. 69 КК України та призначено останній покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 307 КК України, яке буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої, а також для запобігання вчиненню нею нових злочинів.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових злочинів за коротший час, ніж це передбачено санкцією ч.2 ст.307 КК України.
Відповідно до ч.2 ст. 69 КК України на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.
Враховуючи викладене та те, що органами досудового слідства ОСОБА_8 не обвинувачується в корисливих мотивах скоєння злочину, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо незастосування додаткового покарання до обвинуваченої ОСОБА_8 у виді конфіскації майна, передбаченої санкцією ч.2 ст. 307 КК України.
За таких обставин, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд,
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок.
Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання засудженою ОСОБА_8 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
В решті вирок залишити без зміни.
Вирок набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
Судді: