Справа № 201/436/17-к
Провадження № 1-кс/201/680/2017
УХВАЛА
Іменем України
12 січня 2017 року м. Дніпро
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести до ЄРДР відомості за заявою від 03.01.2017 про вчинення кримінального правопорушення суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 за ознаками ст.ст. 374, 382, 396 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою про зобов`язання прокурора Дніпропетровській області внести до ЄРДР відомості за його заявою про вчинення злочину суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 за ознаками ст.ст. 374, 382, 396 КК України.
В обґрунтування скарги вказав, що 03.01.2017 він подав до прокуратури Дніпропетровської області заяву про злочин, вчинений суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , який порушив його право на захист, не виконав судове рішення суду вищої інстанції та приховав тяжкий злочин, вчинений прокурором, що є кримінальними правопорушеннями за ознаками ст.ст. 374, 382, 396 КК України. Заява прийнята черговим прокурором прокуратури Дніпропетровської області 03.01.2017. Відомості до ЄРДР в порядку ст. 214 КПК України не внесені. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. Враховуючи викладене, просить скаргу задовольнити.
Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з підстав в ній викладених, просив скаргу задовольнити, розглядати справу без його участі.
Прокурор надав заперечення на скаргу, в яких відзначив, що проти вимог скарги заперечує, вважає її безпідставною. Відзначив, що заявнику була надана відповідь про відмову у внесенні до ЄРДР, оскільки заява не містить відомостей про злочин. Тому просив відмовити у задоволенні скарги.
Вислухавши в судовому засіданні сторін, дослідивши матеріали скарги, встановлено таке.
В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 до прокуратури Дніпропетровської області, в якій викладено обставини як на його думку скоєння суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 злочинів за ознаками ст.ст. 374, 382, 396 КК України.Заявник вказує, що положення cт. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 cт. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР, що є обов`язком слідчого, прокурора. Тому заявник просив порушити кримінальне провадження відносно судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 , прийняти та зареєструвати заяву.
Частиною ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Стосовно доводів заявника про вчинений злочин суддею, зазначаю, що процесуальні дії судді при відправленні ним правосуддя не можуть свідчити про вчинення злочину. Можливі наявні порушення суддею норм матеріального чи процесуального права при розгляді справ за участю заявника не є самі по собі злочином та можуть бути підставою для перегляду судових рішень судам вищих інстанцій. Ця позиція закріплена у ст. 126 Конституції України, яка гарантує незалежність і недоторканість суддів та забороняє вплив на суддів у будь-який спосіб.
Дане також випливає з аналізу положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII, якими визначено засади незалежності та самостійності суддів.
Відповідно до ст. 6 цього закону, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи повинні утримуватися від заяв та дій, що можуть підірвати незалежність судової влади. Для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів відповідно до цього Закону діє суддівське самоврядування..
Із заяви ОСОБА_3 вбачається, що він вважає, що суддя підлягає саме кримінальній відповідальності за невірне розуміння норм процесуального закону, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.
Зазначаю, що виокремлюються види юридичної відповідальності суддів, застосування яких відбувається з огляду на особливий статус судді - дисциплінарну, адміністративну, кримінальну, конституційну та інші види відповідальності судді, пов`язані зі здійсненням правосуддя.
В свою чергу, дисциплінарна відповідальність завжди пов`язана із невиконанням або неналежним виконанням трудових обов`язків, тобто порушенням трудової дисципліни.
Дисциплінарна відповідальність суддів як вид юридичної відповідальності полягає в накладенні на порушника суддівської дисципліни несприятливих позбавлень морального, матеріального та організаційного характеру і є одним із засобів забезпечення відповідності діяльності і поведінки суддів професійним стандартам (суддівської дисципліни).
Підставою дисциплінарної відповідальності для судді є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто винного, протиправного порушення службових обов`язків. Дисциплінарна відповідальність суддів є одним із засобів забезпечення виконання їх професійних (службових) обов`язків, а відтак суддівської дисципліни.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», яка передбачає недоторканність та імунітет судді, суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.
Статтею 106 Закону встановлені підстави дисциплінарної відповідальності судді, зокрема, за незаконну відмову в доступі до правосуддя (у тому числі незаконна відмова в розгляді по суті позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги тощо), незазначення в судовому рішенні мотивів прийняття або відхилення аргументів сторін щодо суті спору, порушення засад рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом,
Статтею 107 Закону передбачено право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою). Згідно зі ст. 108 Закону дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України "Про Вищу раду правосуддя", з урахуванням вимог цього Закону.
Отже, законом встановлений певний індемнітет стосовно суддів на притягнення до дисциплінарної відповідальності. Процесуальні дії судді та постановлені судом рішення перевіряються у процесуальному порядку, позапроцесуальний контроль за розглядом справи та судовими рішеннями не допускається.
Водночас, оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР є гарантією відновлення права на початок досудового розслідування. У цьому випадку суддя слідчий здійснює захист права заявника, якому відмовлено у прийняття та реєстрації заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення.
Слід відокремлювати заяви на ті, що містять в собі ознаки злочину та на ті, що не містять таких. При цьому виходити в такому випадку слід саме зі змісту поданої заяви.
Виходячи з ознак, притаманним кримінальному правопорушення та ознак, притаманним іншим правопорушенням, приходжу до висновку, що в заяві ОСОБА_3 , яку останній розцінює як заяву про вчинений злочин, відсутні ознаки складу саме кримінального правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні скарги щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 110, 214, 303 307, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про зобов`язання уповноваженої особи прокуратури Дніпропетровської області внести до ЄРДР відомості за заявою від 03.01.2017 про вчинення кримінального правопорушення суддею Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 за ознаками ст.ст. 374, 382, 396 КК України. відмовити.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 12 січня 2017 року. Повний текст ухвали складений та оголошений 17 січня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1