Справа № 296/3034/17
У Х В А Л А

22 травня 2017 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою та просить визнати бездіяльність начальника відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 і зобов`язати вчинити певні дії , а саме внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Скарга обґрунтована тим, що 06.03.2017 року заявником на ім`я Генерального прокурора України подано повідомлення про вчинення злочину прокурорами Коростишівської місцевої прокуратури та слідчими СВ Коростишівського ВП ГУНП України в Житомирській області, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України. Листом прокурора ОСОБА_6 від 15.03.2017 року зазначене повідомлення перенаправлено прокуратурі Житомирської області. Листом ОСОБА_5 , прокурора відділу прокуратури Житомирської області від 07.04.2017 року відмовлено у внесенні повідомлення про вчинення злочину до ЄРДР. Заявник вважає вказану відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Судові засідання для розгляду поданої скарги відкладались неодноразово.

Заявник ОСОБА_4 в судові засідання на розгляд поданої ним скарги, що призначалися на 26.04.2017 року, 05.05.2017 року, 22.05.2017 року не з`являвся, 25.04.2017 року подав клопотання про розгляд скарги в режимі відеоконференції, однак ухвалою суду від 26.04.2017 року у задоволенні клопотання відмовлено. З огляду на викладені обставини, що свідчать про ухиляння скаржника від присутності в судовому засіданні при розгляді поданої ним скарги, враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду скарги без присутності скаржника за наявними в справі документами.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказав на її необгрунтованість.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06.03.2017 року ОСОБА_4 на адресу Генерального прокурора України було направлено повідомлення про вчинення злочину прокурорами Коростишівської місцевої прокуратури та слідчими СВ Коростишівського ВП ГУНП України в Житомирській області, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України.

Листом, за підписом прокурора другого наглядового відділу за додержанням законів при провадженні досудового розслідування та підтриманням державного обвинувачення ОСОБА_6 від 15.03.2017 року № 04/2/3-17 зазначене повідомлення перенаправлено прокуратурі Житомирської області.

Листом за підписом начальника відділу прокуратури області ОСОБА_5 № 17/2-1939-16 від 07.04.2017 року повідомлено, що зі змісту звернення не вбачається, що у повідомлені не наведено фактичних даних, які б свідчили про наявність в діях посадових осіб Коростишівської місцевої прокуратури та Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області ознак кримінальних правопорушень, передбачених Особливою частиною КК України.

Положеннями ст.303 КПК України встановлено певний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, у порядку ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що прокурор невідкладно, не пізніш 24 годин після подачі заяви, повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань та почати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до п.1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України № 139 від 06.04.2016 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013р., положення ч. 1 ст. 214 КПК 2012 р. зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто КК, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування, що до 21 листопада 2012 р. було передбачено ст. 94 КПК 1960 р.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Отже, відповідно до висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.2013р. слідчий, прокурор зобов`язаний внести до ЄРДР тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий висновок узгоджується з Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом МВС №1377 від 06.11.2015р. Так, згідно п.1 Розділу ІІІ Інструкції заяви і повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення та інші події реєструються цілодобово в чергових частинах органів поліції уповноваженими працівниками відразу після їх надходження, вносяться до журналу єдиного обліку (ЄО) та інтегрованої інформаційно-пошукової системи з усіма відомостями з журналу ЄО.

В пункті 5 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.

Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України "Про звернення громадян" або Кодексом України про адміністративні правопорушення.

В пункті 16 Розділу ІІІ інструкції вказується, що слідчий, який отримав у черговій частині для розгляду заяву або повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, у журналі ЄО ставить відмітку про час та дату її (його) отримання, зазначає посаду, прізвище та ставить підпис, а також невідкладно подає до чергової частини відомості в письмовому вигляді про реєстраційний номер журналу ЄО, номер кримінального провадження, дату та час внесення відомостей про заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Контроль за достовірністю внесених відомостей забезпечує працівник підрозділу інформаційно-аналітичного забезпечення.

В поданій скарзі, заявник вказав, що подання заяви про кримінальне правопорушення є підставою для негайного внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, при цьому у разі відмови у внесенні відомостей до ЄРДР, слідчий суддя повинен зобов`язати прокурора вчинити відповідні дії.

Однак, такі доводи заявника слід оцінювати виходячи з системного зв`язку норм ч.1 та ч.4 ст. 214 КПК України з положеннями Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, а також з урахуванням позиції Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України, з яких вбачається, що будь-яка заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення має бути зареєстрована органом досудового розслідування, проте відомості до ЄРДР вносяться не за кожною заявою (повідомленням), а лише у разі, якщо вона містить ознаки складу кримінального правопорушення (злочину) передбаченого КК України.

Про можливість застосування ч.1 ст. 214 КПК України за умови наявності певних юридично значимих обставин зазначається також в Ухвалі Конституційного Суду України від 24 вересня 2015 року у справі №2-39/2015. Так, вирішуючи питання про відкриття конституційного провадження у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_7 щодо офіційного тлумачення положень першого речення частини першої, частини четвертої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з неоднозначним, на думку суб`єкта звернення, їх застосуванням судами України при розгляді скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання ними заяви про кримінальне правопорушення (коли в одних випадках суди задовольняли скарги на невнесення відомостей до ЄРДР, а в інших відмовляли), Конституційний Суд України вказав, що з долучених до конституційного звернення матеріалів вбачається, що суди приймали рішення за різних юридично значимих обставин, що не можна вважати неоднозначним застосуванням відповідних положень Кодексу.

Враховуючи викладене можна зробити висновок, що заява про кримінальне правопорушення має містити достатні дані про наявність в описаній події ознак складу злочину, поняття якого визначено ст.11 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що обставини викладені у скарзі ОСОБА_4 не знайшли свого підтвердження, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Житомирської області - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1