Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
13 лютого 2017 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника -адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2017 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС криміналіста Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_9 та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід - тримання під вартою строком 60 днів.

Встановлено строк тримання під вартою з моменту затримання 28 січня 2017 року до 29 березня 2017 року.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення воля від 8 до 15 років з конфіскацією майна. Перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 просила вказану ухвалу скасувати та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування цих вимог захисник зазначила, що ОСОБА_6 не визнає себе винним у вчиненні розбійного нападу, оскільки будь-якої попередньої _______________________________________________________________________________

№11кп/787/62/ 2017 р. Головуючий в суді 1-ї інстанції ОСОБА_10
Категорія: запобіжний захід Доповідач ОСОБА_1
домовленості між ним та іншими особами щодо вчинення такого нападу не було.

Зброю щодо людей він особисто не застосовував, а зробив попереджувальний постріл. Також підозрюваний має намір активно сприяти органам досудового слідства у розслідуванні цього кримінального правопорушення та виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки. Крім того він має на утриманні дитину 8-ми річного віку.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили змінити запобіжний захід з триманні під вартою на домашній арешт, доводи прокурора ОСОБА_7 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 28 січня 2017 року ОСОБА_6 був затриманий на підставі ст.208 КПК України та 29 січня 2017 року його повідомлено про підозру у вчиненні розбою за матеріалами розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032.

ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 28 січня 2017 року, близько 14 год., він діючи в групі за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , маючи на меті незаконно заволодіти чужим майном, незаконно проник до господарського приміщення, яке розташовано по АДРЕСА_2 , де з використанням вогнепальної зброї, здійснив збройний напад на ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та незаконно заволодів майном останніх. Під час вчинення вказаного розбійного нападу було спричинено вогнепальне поранення в ділянку тулуба ОСОБА_14 , внаслідок чого потерпілий помер.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за який законом встановлена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, що стверджується сукупністю зібраних доказів показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також даними протоколу огляду автомобіля «Ford E350», у ході якого виявлено та вилучено подібне на бурштин-сирець каміння, загальною вагою 8 кг і лікарського свідоцтва про смерть №22 від 29 січня 2017 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_14 є травматичний шок, гостра масивна зовнішня і внутрішня кровотеча, проникаюче сліпе вогнепальне поранення грудної клітки та живота з ушкодженням органів грудної і черевної порожнини. Цим даним слідчий суддя дав належну оцінку.

Також враховано слідчим суддею і репутаційні дані підозрюваного, який є учасником бойових дій, позитивно характеризується.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність виключних, передбачених ст.183 КПК, обставин, які свідчать про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що незастосування даного запобіжного заходу чи менш суворий запобіжних захід не можуть забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст.177 КПК.

При розгляді клопотання, слідчим суддею дотримано вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК та прийнято законне і обґрунтоване рішення.

Під час апеляційного розгляду прокурор довів обгрунтованість ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Доводи скарги щодо наміру підозрюваного активно сприяти органам досудового слідства у розслідуванні цього кримінального правопорушення ні слідчий ОСОБА_9 , ні ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду не підтвердили.

Що стосується посилання захисника про наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв?язків та малолітньої дитини, то на думку колегії суддів, вказані дані не підтверджені належним чином, оскільки адвокатом суду не було надано як даних про склад сім?ї ОСОБА_6 , так і - щодо місця його реєстрації та проживання. Крім того, заявляючи вимогу про зміну запобіжного заходу на домашній арешт захисник не вказала, за якою саме адресою слід обрати даний запобіжний захід. У клопотанні слідчого місцем проживання в АДРЕСА_3 , тоді як у протоколі про затримання ОСОБА_6 АДРЕСА_1 (а.с.1-3, 13).

Не може слугувати як прецедент для скасування ухвали про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилання захисника на практику Європейського суду з прав людини, оскільки при розгляді клопотання було встановлено не лише наявність обґрунтованої підозри, але й наведено обґрунтування наявності реальних ризиків переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки він проживає в іншій місцевості і є військовослужбовцем, про що свідчать дані про відзнаки і нагороди. Тому, на думку колегії суддів, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатний запобігти даному ризику.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить висновку, що апеляційні доводи захисника адвоката ОСОБА_8 про відсутність підстав для обрання такого виду запобіжного заходу позбавлені підстав, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 січня 2017 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3