1Справа № 335/4824/17 1-кс/335/3273/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 радника юстиції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 21.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000014 від 21.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
В обґрунтування клопотання зазначив, що Запорізькою місцевою прокуратурою № 2 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000014 від 21.03.2017, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366КК України.

В ході досудового розслідування з`ясовано, що до Запорізької місцевої прокуратури № 2 звернулась із заявою приватний нотаріус ОСОБА_4 , яка повідомила, що вона 25.11.2017 посвідчила договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 . Договір укладався між ОСОБА_5 (продавець), який діяв за довіреністю від імені ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 (покупець). Проте, у подальшому їй стало відомо, що дійсний власник вказаної квартири ОСОБА_6 , 1936 року народження померла ще ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За даними з реєстру прав власності на нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 .

Таким чином, в органа досудового розслідування виникають обґрунтовані підозри, що невстановлені особи незаконно з використанням підроблених документів заволодіти правом на квартиру АДРЕСА_2 .
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив накласти арешт з метою запобігання незаконному продажу вказаної квартири, просив розглянути клопотання без повідомлення власника.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
В даному випадку, з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним розглянути клопотання про арешт майна без виклику його власника.
Заслухавши думку сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує його доводи, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з п.1, ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Пунктом 11 зазначеної норми закону передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні прокурора, з метою забезпечення його збереження шляхом заборони розпорядження та відчуження, оскільки прокурором доведено, що у разі не застосування такого заходу забезпечення існують ризики відчуження цього майна.
Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 шляхом встановлення заборони на розпорядження та відчуження, без заборони використання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1