У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2017 року смт Оржиця
Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Кишинів Молдова, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працює, судимий:

1/ від 06.12.1979 року Броварського міського суду Київської області за статтями 17, 140 ч. 2, 208, 42 КК УРСР засуджений до 3 років позбавлення волі.;

2/ від 04.06.1980 року Броварського міського суду Київської області за статтями 81 ч. 2, 17, 140 ч. 2, 208, 215-3 ч. 1, 42, 42 ч. 3 КК УРСР засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 21.05.1984 року;

3/ від 30.06.1987 року Броварського міського суду Київської області за статтями 215-3 ч. 2, 140 ч. 2, 42 КК УРСР засуджений до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 02.04.1990 року;

4/ від 15.02.1991 року Броварського міського суду Київської області за статтями 215-3 ч. 2, 140 ч. 2, 81 ч. 3, 42 КК УРСР засуджений до 5 років позбавлення волі, звільнений 17.10.1995 року по відбуттю строку покарання;

5/ від 17.04.1997 року Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області за статтями 140 ч. 4, 17, 81 ч. 4, 196-1 ч.2, 89 ч. 1, 42 КК УРСР засуджений до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Сокальського райсуду Львівської області від 02.01.2002 року вирок переглянуто та ухвалено виключити ст. 26 КК УРСР та вважати засудженим за статтями 17, 185 ч. 3, 185 ч. 3, 194 ч. 1, 395, 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 04.12.2002 року по відбуттю строку покарання;

6/ від 07.10.2003 року Чорнобаївського районного суду Черкаської області за статтею 185 ч.2 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 19.09.2005 року на 10 місяців і 2 дні;

7/ від 13.06.2006 року Оржицького районного суду Полтавської області за статтями 185 ч. 3, 309 ч. 1 КК України засуджений до 4 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 15.07.2009 року на 8 місяців і 16 днів;

8/ від 27.07.2010 року Оржицького районного суду Полтавської області за статтями 185 ч. 3, 185 ч. 2, 395 КК України засуджений до 5 років 3 місяців позбавлення волі. На момент розгляду клопотання даних про звільнення немає.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395, ч.3 ст. 185КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді в Оржицькому районному суді Полтавської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395, ч.3 ст. 185КК України та ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185КК України.

Ухвалою суду від 24.04.2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23.06.2017 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки термін його тримання під вартою закінчується 23.06.2017 року. Закінчити розгляд справи у межах до вказаної дати неможливо, оскільки по справі необхідно вчинити ряд процесуальних дій. Окрім того, вважає, що обвинувачений вчинив корисливий злочин та наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України. По даному обвинуваченому ризики полягають у продовженні злочинної діяльності, ухиленні від явки до суду, можливість перешкоджати кримінальну провадженню по справі. ОСОБА_6 є особою схильною до продовження злочинної діяльності.

У судовому засіданні захисником ОСОБА_5 , яка здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_6 заявлено клопотання про зміну відносно нього запобіжного заходу на інший більш м`який, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, не має наміру впливати як на потерпілих, так і на свідків, які вже були допитані у ході судового розгляду, має намір забезпечувати своє подальше життя працюючи по господарству. Справа по своєму розгляду знаходиться на завершальній стадії, причин для продовження запобіжного заходу не вбачається, як і не наведено прокурором ризиків, які мають бути судом враховані при продовженні самого тяжкого запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на ту позицію, яка була висловлена адвокатом ОСОБА_5 .

Обвинувачений ОСОБА_6 прохає суд замінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання про заміну ОСОБА_6 запобіжного заході на більш м`який.

При розгляді вказаного клопотання суд звернувся до слідуючих норм процесуального законодавства.

Згідно ст.183 КПК України запобіжний захід - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

За частиною 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як ризики, передбачені ст.177 КПК України в клопотанні зазначені: існують ризики того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчиняти нові злочини, незаконно впливати на свідків, обвинувачений є особою яка є раніше неодноразово була судимою.

Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

У ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» наголошується, що суди при розгляді справ застосовують Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Згідно ч.1 ст.5 Конвенції «Про захист прав людини в основоположних свобод» нікого не може бути позбавлено свободи крім випадків і процедури встановленої законом.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує вимоги ст.ст.176-178 КПК України, а також п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для обрання чи продовження щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»). Суд під час розгляду даного клопотання також враховує положення, викладені у рішенні ЄСПЛ по справі «Ноймайстер проти Австрії», відповідно до якого позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Суд заслухавши сторони, вважає за необхідне зазначити, обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На даний час по справі допитано обвинувачених, допитано свідків обвинувачення, досліджено письмові докази по справі, органу досудового розслідування дано судове доручення щодо вилучення у потерпілих речових доказів, які відповідно до ухвали суду від 29.05.2017 року мають бути скеровані до експертної установи. Таким чином, по справі проведено всі необхідні дії, які спрямовані на завершення розгляду справи. Від дій обвинуваченого ОСОБА_6 не може у подальшому залежати хід розгляду справи у суді

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Враховуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою не підлягає до задоволення, а клопотання захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт має бути задоволеним.
До такого висновку суд дійшов враховуючи, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, за тяжчим з яких передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, прокурор при направленні до суду клопотання не довів існування ризиків визначених ст.177 КПК, які дають можливість продовжити терміни тримання під вартою, також судом враховано, що тільки тяжкість вчиненого злочину та характеристика обвинувачено не дають достатніх підстав для чергового продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. . Ризики, які у клопотання зазначив прокурор для суду є не переконливими, оскільки справа розглядаються у суді протягом тривалого часу і частина їх взагалі на даний час не існує.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 181, 331, 369-372 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відхилити.

Клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу задоволити.

Змінити запобіжний захід ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт строком на два місяці, тобто до 20 серпня 2017 року.

Негайно звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-зобов`язати обвинуваченого не залишати місця свого проживання , а саме: будинок у АДРЕСА_1 , з 21.00 год. до 06.00 год., крім випадків щодо явки до Оржицького районного суду Полтавської області за викликом.

-зобов,язати без дозволу суду не виїджати за межі Оржицького району Полтавської області.

Зобов`язати ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням.

Направити копію ухвали про зміну запобіжного заходу на домашній арешт для виконання та контролю до національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Зобов`язати Оржицьке районне відділення Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області відповідно до ч. 4 ст. 181 КПК України після постановки на облік обвинуваченого ОСОБА_6 , негайно повідомити про це Оржицький районний суд Полтавської області.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Суддя ОСОБА_1