АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Курахівка Селідовської міськради Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :
Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 липня 2017 року.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що згідно з наданими до клопотання додатками, є усі підстави вважати, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 109, ч. 2 ст. 110 КК України. Доведеним ризиком є можливий незаконний вплив на свідків, експертів та інших учасників кримінального провадження. Через те, що йому пред`явлено підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109, 110 КК України, по яким, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 176 КПК України, не може бути застосовано запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту, тобто, з тих підстав, що єдиним запобіжним заходом для особи, яка підозрюється у вчиненні цих злочинів є тримання під вартою, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закон та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя не виконав вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193 та 194 КПК України, а саме в ухвалі навів тільки загальні фрази, що сукупність наданих матеріалів дає підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, при цьому не навів мотиви чому слідчий суддя не приймає до уваги аргументи сторони захисту на спростування доводів клопотання слідчого. Зазначає, що ризик впливу на учасників провадження не знайшов свого підтвердження в ході розгляду клопотання. Слідчий суддя не дав оцінки обставинам, передбачених ст. 178 КПК України, які він зобов`язаний враховувати при обранні запобіжного заходу. На його думку, слідчий суддя не прийняв до уваги, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, має сім`ю, за місцем проживання характеризується позитивно, працевлаштований, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Звертає увагу на необґрунтованість підозри та відсутність в ухвалі слідчого судді оцінки вагомості доказів.
Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу підтримали і, з викладених у ній підстав просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2017 року скасовано ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2017 року. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2017 року, яка залишена без змін, ухвалою апеляційного суду від 09 червня 2017 року продовжено строк тримання підозрюваного під вартою до 19 червня 2017 року.
26 червня 2017 року старший слідчий СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням, підтриманим прокурором, про застосування запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 . Оскаржуваною ухвалою дане клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 липня 2017 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що після спливу строку дії попередньої ухвали від 18 травня 2017 року про продовження строку тримання під вартою, слідчий не звертався до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою.
При цьому, в ході апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, не ухилявся від органу досудового розслідування та суду і виконував процесуальні обов`язки. Крім того, в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про вчинення ним інших дій передбачених, ч. 1 ст. 177 КПК України.
З огляду на дані конкретні обставини справи, можливо прийти до висновку, що хоча і оскаржується ухвала про застосування запобіжного заходу, проте враховуючи, що підозрюваний вже перебував під вартою, фактично слідчим ставиться питання про продовження, подальше утримання його під вартою. Однак, ні в клопотанні слідчого, ні в судовому засіданні слідчим та прокурором на доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також відсутні посилання та належне обґрунтування обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.
Апеляційним судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 тривалий час знаходився під вартою, а саме з 26 квітня 2017 року по 19 червня 2017 року та з 27 червня 2017 року по 19 липня 2017 року. Протягом вказаного строку, органом досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії для завершення досудового розслідування, що підтверджується, зокрема виконанням органом досудового розслідування вимог ст. 290 КПК України відкриття матеріалів іншій стороні, що є завершальним етапом досудового розслідування.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання, колегія суддів прийшла до висновку, що під час розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції, слідчим суддею не були дотримані належним чином вказані вимоги кримінального процесуального закону і залишились без належної правової оцінки вказані обставини провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Колегія суддів, приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 26.01.93 у справі «W. v. Switzerland», §35, в якому сформульовано правову позицію, що згодом потреби розслідування недостатньо виправдовують тримання підозрюваного під вартою: зазвичай цей ризик зменшується тою мірою, як просувається розслідування, збираються свідчення та здійснюється перевірка.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому, апеляційний суд також наголошує, що в силу ч. 5 ст. 176 КПК України, суд законодавчо позбавлений можливості розглянути питання щодо застосування до ОСОБА_7 інших, більш м`яких, запобіжних заходів, у зв`язку з чим ухвала підлягає скасуванню, з відмовою в задоволенні клопотання слідчого.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 червня 2017 року про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_9 від 26 червня 2017 року, погодженого з прокурором ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4