Номер провадження: 11-сс/785/129/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.01.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах ТОВ «Фесіт Одеса», захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_10 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000511 від 02.07.2016 року, про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИВ:
Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучене під час обшуку 02.12.2016 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року, у приміщенні фактичного розташування ТОВ «Фесіт Одеса» в м. Одеса, вул. Військовий узвіз, 5/1, власником приміщення є ПАТ «Перший український міжнародний банк».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах ТОВ «Фесіт Одеса» просить ухвалу слідчого судді скасувати, винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та в накладенні арешту на зазначене майно, та повернути вилучене майно власнику майна ТОВ «Фесіт Одеса», посилаючись на те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання слідчого ОСОБА_10 про арешт зазначеного майн а, вилученого під час обшуку 02.12.2016 року, яка ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29.12.2016 року була залишена без змін, однак зазначена ухвала слідчого судді в частині негайного повернення майна власнику слідчим та прокурором не виконана, навпаки 28.12.2016 року слідчим подано повторно клопотання про арешт майна, що непередбачено діючим законодавством, зокрема, з порушенням строків, передбачених законом.

Також в апеляційної скарзі захисник зазначив, що обшук був проведений з порушенням вимог ст. 223, 235, 236 ч. 7, 237 КПК України, так як ухвалою слідчого судді від 30.11.2016 року був наданий дозвіл на обшук щодо майна ТОВ «Фесіт Одеса», однак фактично було вилучене майно інших підприємств та громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які не непричетні до кримінального провадження, за яким ухвалою слідчого судді від 30.11.2016 року був наданий дозвіл на обшук.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 , просить ухвалу слідчого судді скасувати, винести нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого та в накладенні арешту на майно ОСОБА_9 з аналогічних підстав, повернути ОСОБА_9 вилучене у нього майно.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 , в інтересах ТОВ «Фесіт Одеса», та захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги мають бути задоволені з наступних підстав.

Згідно ст. 170 ч.ч. 1-4 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

4. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

В клопотанні слідчого зазначено, що першим слідчим відділом управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури області розслідується кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000511 від 02.07.2016 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що директором ТОВ «Ра лоджистік» () ОСОБА_11 , у змові з ОСОБА_9 , з метою ухилення від сплати митних та податкових платежів організовано протиправну схему по ввезенню на територію України, по підробленим документам, товарів народного споживання.

Так, встановлено, що 11.11.2016 з Туреччини до ДП «Чорноморський морський торгівельний порт» (паромна переправа) надійшов автомобіль DAF, держномер НОМЕР_1 , з вантажем (текстильні вироби, ковдри, подушки, постільна білизна, тканина та інш.). 12.11.2016 декларантом ТОВ «Ра лоджистік» подано вказаний вантаж у режим ІМ 40 ЕЕ. Відповідно до м/д №500000000/2016/910639 відправником (контрактотримачем) вантажу є: UNIVER TEKSTIL KONFEKSIYON IMALAT SAN. VE TIC. LTD STI. ESKI HABIBILER MAIL ESKI EDIRNEASFALTI NO: 987 SULTANGAZI/ISTANBUL, одержувачем: ТОВ «Влаторг», код за , м. Одеса, вул. Південна, буд. 26, а фактичним власник та виробником товару є: TIME TRADING INVESTMENT LIMITED 4210 OFFICE TOWER, CONVENTION PLAZA, 1 HARBOUR ROAD, WANCHAI, HONG KONG. З метою подальшого проведення митних процедур, 15.11.2016 зазначений вантаж розміщено на складі ТОВ «Іллічівський логістичний центр» (м. Чорноморськ, вул. Промислова,1).

Згідно інформації Управління СБ України в Одеській області ТОВ «Влаторг» за адресою реєстрації не знаходиться, відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань: статутний капітал 1500 гривень, телефон юридичної особи фактично не працює. Підприємство має ознаки фіктивності та можливо використовується для ухилення від сплати податків.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_11 , у змові з ОСОБА_9 , підроблено супроводжуючі документи на вантаж (зовнішньоекономічний контракт, інвойс, пакувальний лист та інш.). Так, підприємство TIME TRADING INVESTMENT LIMITED не зареєстроване у відповідних органах реєстрації та фактично не існує, однак, у вищевказаних осіб фактично є в наявності бланки та печатки зазначеного підприємства. З метою заниження сплати податкових та митних платежів, ОСОБА_11 з ОСОБА_9 використовують реквізити та печатки TIME TRADING INVESTMENT LIMITED для підготовки відповідних документів щодо зовнішньоекономічної діяльності, які подаються для проходження митних формальностей. Сприяння у безперешкодному проходженні митних процедур з зазначеним вантажем надають невстановлені посадові особи МП «Чорноморськ» Одеської митниці ДФС.

Таким чином, слідчий в клопотанні просить накласти арешт на вилучене майно, так як воно є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, з метою запобігання подальшій можливості незаконної діяльності вказаних підприємств та встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

30.11.2016 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси задоволено клопотання слідчого ОСОБА_10 про надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні фактичного розташування ТОВ «Фесіт Одеса», розташованого за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, 5/1, власником приміщення є ПАТ «Перший український міжнародний банк».

02.12.2016 року, на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, проведено обшук у приміщенні ТОВ «Фесіт Одеса», під час якого виявлено та вилучено речі і документи.

В оскаржуваній ухвалі слідчого судді було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучене під час обшуку 02.12.2016 року, так як суд прийшов до висновку про те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що підприємства, а саме ТОВ «Фесіт Блек Сі», ТОВ «Фесіт Одеса», ТОВ «Фесіт Київ», «ТОВ «МОТ СЕРВІС», та ПП «ОЛДІ-ТРАНС» мають ознаки фіктивності, тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є доказом злочину, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в зв`язку з чим на тимчасово вилучене майно має бути накладений арешт з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення цього майна.

Апеляційний суд дослідив витяг з ЄРДР №0000511 від 02.07.2016 року, з якого вбачається, що 02.07.2016 року відомості внесені по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України, на підставі здійснення оперативних заходів, спрямованих на виявлення та припинення фактів корупції при здійсненні експертно-імпортних операцій посадовими особами Одеської митниці ДФС та представниками комерційних структур при зберіганні та утилізації залежаних вантажів.

З ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року вбачається, що дозвіл на проведення обшуку був наданий тільки у приміщенні фактичного розташування ТОВ «Фесіт Одеса» за адресою: м. Одеса, Військовий узвіз, 5/1, тобто тільки на майно ТОВ «Фесіт Одеса».

Таким чином, знаходять підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що обшук проведений та майно вилучено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, підстави для задоволення клопотання про арешт майна відсутні, так як під час обшуку було вилучено майно інших підприємств, а також громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , на обшук яких зазначеною ухвалою слідчого судді від 30.11.2016 року дозвіл не надавався.

Відсутні підстави для проведення обшуку в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, яка передбачає права слідчого увійти до житла чи іншого володіння особи до постановлення ухвали слідчого судді у невідкладних випадках.

Крім того, в клопотанні слідчого не зазначено, яким чином вилучене майно мало бути використане у якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення, які сліди мало зберегти на собі або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З наданих до апеляційної скарги матеріалів вбачається, що 12.12.2016 року слідчим суддею Приморського районного суду м. Одеси вже було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, яке було виявлене та вилучене під час обшуку 02.12.2016 року, проведеного у приміщенні ТОВ «Фесіт Одеса», так як слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність передбачених законом підстав, яка ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.12.2016 року залишена без змін.

У клопотанні слідчого про арешт майна від 28.12.2016 року не зазначено будь-яких нових підстав для накладення арешту на майно, які б не були предметом дослідження при винесенні ухвали слідчого судді Приморського районного суду від 12.12.2016 року, а також ухвали апеляційного суду Одеської області від 23.12.2016 року.

Згідно ст.171 ч.ч.5, 6 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З ухвали слідчого судді Приморського районного суду від 12.12.2016 року, а також ухвали апеляційного суду Одеської області від 23.12.2016 року вбачається, що зазначені судові рішення виносилися в присутності прокурора, однак, будучи обізнаним про наявність зазначених судових рішень слідчий, за погодженням з прокурором, повторно звернувся з клопотанням тільки 28.12.2016 року.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя не з`ясував та не врахував питань, передбачених ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна , можливість використання майна, як належного та допустимого доказу у кримінальному провадженні , а також не врахував розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для власника майна.

Вухвалі слідчого судді не дана оцінка наслідкам арешту майна, передбачених ст. 173 ч. 2 КПК України, а саме, що після набрання чинності ухвали слідчого судді Приморського районного суду від 12.12.2016 року тимчасове вилучене майно мало бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, однак замість виконання зазначеної вимоги закону слідчий повторно звернувся з аналогічним клопотанням щодо накладення арешту на майно, без обґрунтувань своїх вимог конкретними нормами кримінального процесуального закону.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, так як їх доводи щодо недотримання при розгляді клопотання слідчого вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків фактичним обставинам, знайшли підтвердження.

Відповідно до вимог ст. 407 ч. 3 КПК України, ухвала слідчого судді має бути скасована та постановлена нова ухвала, якою, в задоволенні клопотання слідчого має бути відмовлено за відсутністю підстав, передбачених 173 КПК України.

Згідно ст. 173 ч. 3 КПК України, майно, вилучене під час обшуку 02.12.2016 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року, у приміщенні фактичного розташування ТОВ «Фесіт Одеса» в м. Одеса, вул. Військовий узвіз, 5/1, негайно повернути особам, у яких воно вилучено.

Керуючись ст.ст.376 ч.2,404,405,407,409,412,419,422 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах ТОВ «Фесіт Одеса», захисника ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000511 від 02.07.2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_10 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час обшуку, проведеного 02.12.2016 року у приміщенні ТОВ «Фесіт Одеса», розташованого за адресою м. Одеса, вул. Військовий узвіз, 5/1, відмовити.

Зобов`язати слідчого ОВС першого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_10 негайно повернути тимчасово вилучене майно особам, у яких воно вилучено.

Ухвала апеляційного суду Одеської області є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений 02.02.2017 року о 10:00 год.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2