Дата документу Справа № 314/6749/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний № 314/6749/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/864/17 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2017 року місто Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 та представника адміністрації виконання покарання ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщення Софіївської виправної колонії (№55),
захисника засудженого адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду Запорізької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 березня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№55)» за вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05.06.2015 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України у вигляді 6 років 10 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, початок строку: 7 квітня 2014 року, кінець строку: 26 вересня 2018 року,
про умовно-дострокове звільнення,
В С Т А Н О В И Л А:
До Вільнянського районного суду Запорізької області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 березня 2017 року у задоволенні клопотання відмовлено з тих підстав, що засуджений не довів своє виправлення.
За змістом апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 просить переглянути судове рішення, вказуючи, що на час розгляду судом першої інстанції клопотання він мав 3 подяки, які «перекривають» стягнення, Зазначає, що весь час відбування покарання він був працевлаштований.
Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника, які апеляційну підтримали та просили її задовольнити, прокурора та представника адміністрації установи виконання покарання, які вважали ухвалу суду законною і обґрунтованою, просили залишити її без змін, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, на підставі об`єктивних доказів зробив обґрунтований висновок про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 у відповідності до ст. 81 КК України, згідно якої умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов.
При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
У відповідності з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку вцілому та ставленню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.
З матеріалів провадження вбачається, що під час відбування покарання в Софійській виправній колонії УДПтС України у Запорізькій області (№55) в період з 5 жовтня 2014 року по 15 квітня 2015 року ОСОБА_7 характеризувався негативно: порушував вимоги режиму відбування покарання, мав 1 стягнення; в період з 14 листопада 2015 року по 7 листопада 2016 року характеризується наступним чином: вимоги режиму покарання порушує, має 2 стягнення, які погашені та зняті у встановленому законом порядку, має 2 заохочення, працевлаштований в будівельній бригаді, не приділяє уваги до необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими використовується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного нагляду, до виконання передбачених законом вимог персоналу ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні; не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляв соціальну корисну активність в організації їх роботи, не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі та реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених.
14 квітня 2016 року комісією установи було відмовлено ОСОБА_7 як особі, яка не стала на шлях виправлення, у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КВК України, у вигляді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.
3 жовтня 2016 року комісією установи було відмовлено ОСОБА_7 як особі, яка на довела свого виправлення, у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КВК України, у вигляді умовно-дострокового звільнення від покарання.
З дослідженої судом першої інстанції довідки про заохочення та стягнення вбачається, що всі три заохочення засуджений отримав протягом нетривалого часу у період з липня по грудень 2016 року, одночасно з цієї довідки вбачається, що у більш тривалий період часу з квітня 2015 року по січень 2016 року засуджений отримав три стягнення за грубі порушення умов відбування покарання, за які його тричі було поміщено в ДІЗО на строк від 3 до 15 діб.
Матеріали справи свідчать, що поведінка ОСОБА_7 за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що до теперішнього часу ОСОБА_7 не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності, не можуть свідчити про виправлення та перевиховання засудженого.
Таким чином, на думку судової колегії, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишили без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 березня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4