№ 1-кп/243/580/2017
№219/6224/17
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2017 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000065 від 06.01.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.10.2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Харків за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, 70 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 19.07.2014 р. по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А :
До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 186 ч.2, 187 ч. 3 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого закінчується 19 серпня 2017 року.

В підготовчому судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання, у якому він просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно обвинуваченого, спливає 19.08.2017 року, та знаходячись на волі, обвинувачена може ухилитися від суду, інший запобіжний захід за інкримінованим злочином не може бути обраним.

Колегія суддів, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд, зобов`язаний, розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що питання про обґрунтованість періоду тримання під вартою не можна розглядати абстрактно. Оцінювати, наскільки виправданим є подальше тримання обвинуваченого під вартою, в кожній справі потрібно з огляду на конкретні обставини. У тій чи тій справі безперервне тримання під вартою можна виправдати лише в разі, якщо існують конкретні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, попри презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, викладений у статті 5 Конвенції. Конвенція гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме: гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи.

На теперішній час, заявлені раніше ризики передбачені п. п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчинення інкримінованого йому злочину не зменшились, зокрема ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, місцезнаходження військової частини, в якій він несе військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме у зв`язку з тим, що є військовослужбовцем, та має безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою, якої може погрожувати свідкам, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики ухилення від правосуддя та незаконного впливу на правосуддя, які за визначенням Європейського суду з прав людини, можуть виправдати тримання під вартою ОСОБА_6 , співпадають з тими, які визначені у ст. 177 КПК України.

При прийнятті рішення про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу колегія суддів враховує також тяжкість обвинувачення відносно ОСОБА_6 , яке значним чином впливає на вказані вище ризики. Таке обвинувачення у сукупності із іншими обставинами збільшує ризик втечі ОСОБА_6 настільки, що його неможливо уникнути, не взявши ОСОБА_6 під варту.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , а саме вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 (шістдесят) днів.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 178, 183, 194 КПК України, суд,

У Х В А Л И Л А :
Продовжити ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Бахмутській установі виконання покарань УДПтС України у Донецькій області №6.

Ухвала, щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, втрачає чинності через 60 днів, тобто строк діє до 25 вересня 2017 року.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику Бахмутської установи виконання покарань УДПтС України у Донецькій області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3