Справа № 445/2172/15-к
УХВАЛА

22 грудня 2016 року Золочівський районний суд Львівської області
слідчий суддя ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
представника скаржника адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та на бездіяльність процесуального прокурора районної прокуратури, -
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13.10.2016 року ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 12.09.2016 р. скасовано та справу передано на розгляд слідчому судді.
В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав з наведених в ній мотивів. Вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, оскільки таку прийнято без проведення повного і достатнього розслідування. Зокрема зазначає, що слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дій, не було призначено почеркознавчої експертизи, щодо підпису ОСОБА_7 . Вказує на службову недбалість слідчого ОСОБА_6 , який не повідомив його про винесене рішення у цій справі.
Слідчий в судове засідання не з`явився з невідомих причини, вважаю можливим проводити розгляд скарги у його відсутності, оскільки у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Прокурор в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити. Вважає оскаржувану постанову слідчого законною, та винесеною відповідно до вимог КПК України.
Заслухавши пояснення представника скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову, приходжу до висновку, що скаргу слід задоволити частково виходячи з таких підстав.
З приводу вимоги про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 29.05.2014 р.
Відповідно до ст. 358 ч.1 КК України, об`єктивна сторона даного злочину полягає у підробленні посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, нотаріусом, державним реєстратором, суб`єктом державної реєстрації прав, особою, яка уповноважена на виконання функцій держави щодо реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, державним виконавцем, приватним виконавцем, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збуту.
Під офіційним документом у статті 358 КК України слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
Таким чином, заява ОСОБА_7 , подана до Золочівського районного суду Львівської області 04.11.2013 р., має ознаки офіціного документа в розумінні ст. 358 КК України.
Частина перша ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст.ст. 91 ,92, 93, 94 КПК України слідчим не проведено всіх необхідних слідчих та процесуальних дій з метою перевірки викладених у заяві про кримінальне правопорушення обставин, щодо скоєння передбаченого ст. 358 ч.1 КК України злочину. А саме, не допитано заявника та очевидців цих подій, не проведено необхідних експертиз, тощо.
Щодо інших вимог викладених у скарзі адвоката ОСОБА_4 .
Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, відповідно до ч.2 ст.303 КПК України, не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 303-309 КПК України
Скаргу адвоката ОСОБА_4 задоволити частково.
В решті вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1