печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про арешт майна

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим із прокурором, про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004165, зареєстрованому 09.04.2015 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за фактом шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В даному кримінальному провадженні 06.07.2017 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно висунутої підозри, ОСОБА_5 являючись генеральним директором ТОВ «Техноторг-Дон» разом з ОСОБА_6 , який являється генеральним директором ТОВ «ДПЗКУ-МТС», в кінці травня 2012 року підписали умови співпраці з ВАТ «Мінський автомобільний завод» управляюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ», відповідно до якої ВАТ «МАЗ» виготовляє спеціальні автомобілі МАЗ та причепи МАЗ для перевезення зерна, а ТОВ «ДПЗКУ-МТС» забезпечує закупку до 1000 шт. таких автомобілів та до 1000 шт. таких причепів.
З метою реалізації даної програми між ВАТ «МАЗ» та ТОВ «Техноторг-Дон» в особі ОСОБА_5 був укладений дилерський договорів та контракт №6276/158-08-12 від 06.09.2012 відповідно до якого здійснювалася поставка вказаної техніки екологічного стандарту Євро-2 для подальшої передачі її через лізингову програму ТОВ «ДПЗКУ-МТС» та зважаючи на те, що з 01.01.2013 на території України буде діяти екологічний стандарт Євро-3 між ВАТ «МАЗ» та ТОВ «Техноторг-Дон» в особі ОСОБА_5 був укладений новий контракт№178/158-08-13 від 23.01.2013 відповідно до якого почала здійснюватися поставка автомобілів екологічного стандарту Євро-3 МАЗ-6501А8-(325-000) та причепів МАЗ-856103-(010) на територію України за, яку ТОВ «Техноторг-Дон» розрахувався в повному обсязі.
В подальшому 07.05.2013 ОСОБА_5 , діючи за попередньо змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 переслідуючи мотиви протиправного збагачення за рахунок вчинення шахрайських дій, прибув в Республіку Білорусь за адресою: м. Мінськ, вул. Соціалістична, 2, де зловживаючи довірою представників ВАТ «МАЗ», ОСОБА_5 вказав, що в них виникли проблеми з ТОВ «Техноторг-Дон», і вони не можуть продовжувати здійснювати закупку техніки по контракту №178/158-08-13 і з метою продовження умов даного контракту потрібно ввести нове товариство, яким для гарантування умов виконання даного контракту буде володіти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при цьому назву товариства не вказав, та зазначив, що відомості будуть надані додатково.
В середині квітня 2013 року на ВАТ «Мінський автомобільний завод» управляюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» з електронної пошти ТОВ «ДПЗКУ-МТС» надійшли документи ТОВ «Рант», для реалізації вже існуючого вказаного вище контракту з ТОВ «Техноторг-Дон». В результаті чого представниками заводу був розроблений дилерський договір №158/6/51145-13 від 20.05.2013, який з боку ВАТ «МАЗ» підписав перший заступник комерційного директора ОСОБА_8 та розроблений контракт №2418/158-08-13 від 23.05.2013.
23.05.2013 з метою підписання дилерського договору №158/6/51145-13 від 20.05.2013 та контракту №2418/158-08-13 від 23.05.2013, заступник комерційного директора ВАТ «МАЗ» ОСОБА_8 виїхав до України за адресою м. Київ, вул. Саксаганського, 143-А де знаходилося офісне приміщення ТОВ «ДПЗКУ-МТС» з метою підписання дилерського договору, який попередньо був узгоджений через електронні засоби зв`язку та контракту, де в офісному приміщенні ТОВ «ДПЗКУ-МТС» його зустрів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та між ВАТ «МАЗ» в особі ОСОБА_8 та ТОВ «РАНТ» в особі ОСОБА_7 був підписаний дилерський договір №158/6/51145-13 та на виконання дилерського договору №158/6/51145-13 був укладений та підписаний контракт №2418/158-08-13 відповідно до якого ВАТ «Мінський автомобільний завод» управляюча компанія холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» (Республіка Білорусь) продавець та ТОВ «РАНТ» (Україна) покупець, предметом якого було виготовлення та передача у власність покупця автомобілів МАЗ-6501А8-(325-000) в кількості 1000 шт. та причепів МАЗ-856103-(010) в кількості 1000 шт. Загальна вартість продукції, що мала поставлятися за вказаним контрактом склала 100 200 000 доларів США. У свою чергу покупець, відповідно до п 2.4. контракту повинен був провести оплату товару на протязі 180 календарних днів з дня відвантаження кожної його одиниці, а також, відповідно до п. 2.5., з метою належного виконання своїх зобов`язань надати безвідкличну банківську гарантію на вартість готової до відвантаження автотехніки строком дії до 200 календарних днів від дати відвантаження останньої одиниці товару.
Відповідно до додатку №2 вказаного контракту був затверджений графік постачання товару, який підписаний ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .
Однак, під час підписання даного контракту ОСОБА_6 наполягав на тому, щоб перша поставка авто техніки була поставлена без надання банківської гарантії з метою того, щоб дану техніку передати у заставу банку для надання банківської гарантії. Однак всупереч умовам даного контракту ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи намір на заволодіння майном ВАТ «Мінський автомобільний завод» управляючої компанії холдингу «БЕЛАВТОМАЗ» шляхом зловживання довірою, не надаючи безвідкличну банківську гарантію обіцяючи її надання після поставлення першої партії техніки, яка слугуватиме заставою для банківської гарантії, вмовили ВАТ «МАЗ» здійснити поставку автомобілів МАЗ-6501А8-(325-000) в кількості 70 шт. та причепів МАЗ-856103-(010) в кількості 70 шт., яка відбулася 26.06.2013. З метою щоб вказана поставка автотехніки відбулася була укладена додаткова угода №1 в якій зазначено місце складання м. Мінськ та вказана дата складання 17.06.2013, яка була підписана ОСОБА_7 та скріплена печаткою ТОВ «РАНТ», відповідно до якої покупець з метою належного виконання своїх обов`язків по контракту протягом 15 днів з дати поставки, надає безвідкличну банківську гарантію на вартість відвантаженої техніки строком дії до 200 календарних днів, яка в подальшому була підписана першим заступником комерційного директора ВАТ «МАЗ» ОСОБА_8 та скріплена печаткою ВАТ «МАЗ».
10.07.2013 представниками ВАТ «МАЗ», організовані переговори між ТОВ «Техноторг-Дон», ТОВ «Рант» і ВАТ «МАЗ», які відбулися в Україні за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 143-А в офісному приміщенні ТОВ «ДПЗКУ-МТС». З боку ВАТ «МАЗ» були присутні генеральний директор ОСОБА_9 ; комерційний директор ОСОБА_10 ; перший заступник комерційного директора ОСОБА_8 , від ТОВ «Техноторг-Дон» був присутній генеральний директор ОСОБА_5 , від ТОВ «Рант» був присутній директор ОСОБА_7 . Під час переговорів обговорювалося питання щодо реалізації контракту №178/158-08-13 від 23.01.2013 з ТОВ «Техноторг-Дон» та контракту №2418/158-03-13 від 23.05.2013 з ТОВ «Рант» оскільки відповідно до положення №2 до контракту з ТОВ «Техноторг-Дон» необхідно було здійснити закупку до 01.06.2013 375 одиниць автопоїздів, а фактично по контракту з ТОВ «Техноторг-Дон» здійснено закупку 155 автопоїздів та по контракту з ТОВ «Рант» здійснено закупку 70 автопоїздів. Під час переговорів директор ТОВ «Рант» ОСОБА_7 та директор ТОВ «Техноторг-Дон» ОСОБА_5 маючи злочинні наміри у заволодінні майном ВАТ «МАЗ» гарантували закупку до 01.09.2013 350 зерновозів з наданням банківської гарантії, при цьому не збиралися дотримуватися умов укладеного контракту та мали наміри на заволодіння поставленої техніки.
Продовжуючи свої злочинні дії та переконуючи представників ВАТ «МАЗ», що здійснять повний розрахунок за поставлену техніку і нададуть безвідкличну банківську гарантію, вмовили ВАТ «МАЗ» здійснити поставку автомобілів МАЗ-6501А8-(325-000) в кількості 50 шт. та причепів МАЗ-856103-(010) в кількості 50 шт., яка відбулася 29.07.2013, про що в Республіці Білорусь м. Мінськ, 28.06.2013 було складено додаткову угоду №2 відповідно до якої покупець з метою належного виконання своїх обов`язків по контракту, надає безвідкличну банківську гарантію на вартість відвантаженої техніки строком дії до 200 календарних днів, яка підписана директором ТОВ «Рант» ОСОБА_7 та першим заступником комерційного директора ВАТ «МАЗ» ОСОБА_8 .
Продовжуючи свої злочинні наміри у заволодіння майном ВАТ «МАЗ» не надаючи за умовами контракту безвідкличної банківської гарантії, надали гарантійний лист №17/07-01 від 17.07.2013 підписаний генеральним директором ТОВ «Техноторг-Дон» ОСОБА_5 та директором ТОВ «РАНТ» ОСОБА_7 про те, що банківська гарантія буде надана до 01.08.2013, при цьому намірів подавати безвідкличну гарантію не було, а лист наданий з метою недопущення розірвання контракту та здійснення поставлення товару, таким чином переконали ВАТ «МАЗ» здійснити ще одну поставку автомобілів МАЗ-6501А8-(325-000) в кількості 30 шт. та причепи МАЗ-856103-(010) в кількості 30 шт., яка відбулася 18.07.2013 про що в Республіці Білорусь м. Мінськ, 16.07.2013 було складено додаткову угоду №3 відповідно до якої покупець з метою належного виконання своїх обов`язків по контракту, надає безвідкличну банківську гарантію на вартість відвантаженої техніки строком дії до 200 календарних днів, яка підписана директором ТОВ «Рант» ОСОБА_7 та першим заступником комерційного директора ВАТ «МАЗ» ОСОБА_8 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність щодо отримання поставок техніки з ВАТ «МАЗ» 29.07.2013 та 31.07.2013 у Республіці Білорусь м. Мінськ були укладені додаткові угоди №4 та №5 до контракту №2418/158-08-13, відповідно до яких ВАТ «МАЗ» готовий поставити 120 автомобілів МАЗ -6501А8 та 120 причепів МАЗ 856103, які були підписані директором ТОВ «Рант» ОСОБА_7 , але зважаючи на те, що банківська гарантія не була надана на 01.08.2013 згідно гарантійного листа, авто техніка не була поставлена на ТОВ «Рант».
З метою приховання своєї злочинної діяльності та надаючи своїм діям законного вигляду в період з 10.04.2014 по 21.01.2015 було перераховано 6 100 000,00 грн. на користь ВАТ «МАЗ» за умовами контракту №2418/158-03-13 від 23.05.2013 з ТОВ «Рант».
В результаті шахрайських дій ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ВАТ «МАЗ» 26.06.2013, 18.07.2013 та 29.07.2013 поставив відповідно до контракту автомобілі МАЗ-6501А8-(325-000) в кількості 150 шт. та причепи МАЗ-856103-(010) в кількості 150 шт., загальною вартістю 15 030 000 доларів США, що згідно курсу НБУ на вказані вище дати поставки складає 120 134 790,00 грн., які були поставлені на баланс ТОВ «РАНТ» та зареєстроване право власності за вказаним товариством.
В подальшому ОСОБА_5 за попередньо змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпорядилися поставленою авто технікою на ТОВ «Рант» на власний розсуд в зв`язку з чим спричинили збитки ВАТ «МАЗ» на суму 137 700 000,00 грн.
Слідчий зазначає, що з метою забезпечення цивільного позову та виконання вироку в частині конфіскації майна, що передбачена санкцією інкримінованої ОСОБА_5 ч. 4 ст. 190 КК України в якості обов`язкового додаткового покарання, є необхідність в арешті корпоративних прав ТОВ «Техноторг» , юридична адреса: Миколаївська обл., місто Миколаїв, проспект Героїв України, буд. 113, учасником (засновником), є ОСОБА_5 з часткою статутного капіталу 50%.

Заслухавши пояснення прокурора в обґрунтування доводів і вимог клопотання, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням НП України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0004165, зареєстрованому 09.04.2015 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, за фактом шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
У кримінальному провадженні № 0004165 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна ТОВ «Техноторг», слідчий зазначає, що метою арешту майна ОСОБА_5 є забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, та конфіскації майна.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (арешт майна з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Слідчим не обґрунтовано правових підстав накладення арешту на майно ТОВ «Техноторг» з метою забезпечення відшкодування шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ТОВ «Техноторг», оскільки вказана юридична особа не є підозрюваним, обвинуваченим, юридичною особою, , яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, та не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, тому слідчий суддя вважає відсутніми підстави накладення арешту з метою забезпечення відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням шкоди.
Крім того, як вбачається з заяви про вчинення злочину, рішенням економічного суду м. Мінська від 03.11.2014 було задоволено в повному обсязі позов прокуратури Заводського району м. Мінська в інтересах ВАТ «МАЗ» КХК «БЕЛАВТОМАЗ» та стягнуто з ТОВ «РАНТ» на користь ВАТ «МАЗ» КХК «БЕЛАВТОМАЗ» суму боргу за поставлену автотехніку за договором №2418/158-08-13 та суму пені за прострочку виконання зобов`язання.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (арешт з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
При цьому слідчий суддя враховує, що провадження не здійснюється відносно ТОВ «Техноторг» та корпоративні права в зазначеному товаристві не є предметом кримінального правопорушення, що розслідується. В свою чергу майнова цінність корпоративних прав залежить від вартості активів товариства, в той час як арешт таких прав обіг активів товариства не обмежує, а відтак і не може бути належним заходом забезпечення можливої подальшої конфіскації майна.
Як зазначає слідчий в клопотання, ОСОБА_5 є учасником ТОВ «Техноторг» з часткою статутного капіталу 50 %. В свою чергу вимога, що ставиться слідчим - заборонити учасникам (засновникам) розпоряджатися корпоративними правами, проводити загальні збори учасників (засновників), та заборони державному реєстратору вносити зміни, пов`язані з зміною засновників, зміною керівника (підписанта), вносити зміни, щодо ліквідації та ліквідатора товариства, зміною адреси товариства, фактично позбавляє всіх учасників товариства можливості управляти товариством, отримувати дивіденди, тощо.
Отже, оскільки ТОВ «Техноторг» не є юридичною особою, стосовно якої здійснюється досудове розслідування, що виключає можливість накладення арешту на майно товариства з підстав визначених ч. ч. 4, 5, 6 ст. 170 КПК України, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено, що в даному випадку такий захід забезпечення кримінального провадження буде дієвим, а такий ступінь обмеження права власності учасників товариства розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а також при зверненні із даним клопотанням до слідчого судді не враховано наслідки арешту майна для третіх осіб, а відтак відмовляє в задоволенні поданого клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 172,173 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотаннястаршого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_4 про накладення арешту на корпоративні права ТОВ «Техноторг» , юридична адреса: Миколаївська обл., місто Миколаїв, проспект Героїв України, буд. 113, учасником (засновником), - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1