Справа № 349/198/16-к
Провадження № 1-кс/349/117/16
У Х В А Л А

26 травня 2016 року м. Рогатин

Слідчий суддя Рогатинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання слідчого Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000298 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :
Відповідно до поданого клопотання слідчий просить накласти арешт на майно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а саме на вилучене майно під час обшуку житла та автомобіля. Мета подання клопотання забезпечення цивільного позову щодо відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Перевіривши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про його повернення прокурору для усунення недоліків з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як видно з клопотання та матеріалів, які долучені до нього, 25 березня 2016 року в житловому будинку ОСОБА_4 та в автомобілі , яким він користувався було проведено обшук, де крім майна впізнаного потерпілими, вилучено ряд речей.

Частиною 2 ст. 167 КПК України встановлено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно частини 2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч.1 ст.98 КПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Крім цього, згідно із ч.5 ст.171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В порушення ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні не правильно зазначено підставу і мету та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, яке тимчасово вилучено під час обшуку.

Відповідно до ч 3. ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 170- 172 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Клопотання слідчого Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_2 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 повернути прокурору та встановити строк у 72 години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1