Справа №478/332/17 пров. №1-в/478/68/2017
У х в а л а

16 березня 2017 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
представника спостережної комісії
при Казанківській РДА ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції спільне подання адміністрації Казанківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області (№93) та спостережної комісії Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сиктивкар Республіка Комі, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, засудженого 24.03.2015 року за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, початок строку: 24.03.2015 року; кінець строку: 27.09.2017 року,
про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,
З подання вбачається, що засуджений ОСОБА_6 відбуваючи призначене судом покарання зарекомендував себе позитивно. До праці ставиться сумлінно, вимог режиму утримання не порушує, має заохочення від адміністрації Казанківської ВК №93, стягнень не мав. Посилаючись на те, що ОСОБА_6 відбув 3/4 призначеного судом строку покарання, своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, в поданні ставиться на вирішення питання про застосування щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Представник Казанківської ВК №93 в судовому засіданні посилаючись на порушення засудженим ОСОБА_6 встановленого режиму відбування покарання за, що 16.03.2017 року на нього було накладено стягнення у виді догани, просив відмовити в задоволенні подання, оскільки останній не довів свого виправлення.
На думку прокурора подання є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що відбуваючи призначене судом покарання встановлений режим утримання не порушував, має заохочення, просив подання задовольнити та умовно-достроково звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі.
Вислухав пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_6 , суд приходе такого висновку.
Відповідно до ст.81 КК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Виходячи з вказаної норми закону, умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
В силу ст.6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 24.03.2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.309, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній за період відбування покарання не довів своє виправлення, а його поведінка та ставлення до праці мали мінливий, нестабільний характер.
З характеристики, затвердженої начальником Казанківської ВК №93, яка міститься в матеріалах подання вбачається, що засуджений ОСОБА_6 до роботи ставиться позитивно, має ряд заохочень, встановлений режим утримання не порушує.
Відповідно до довідки про заохочення дійсно засуджений має 3 заохочення, останнє у виді подяки застосоване до засудженого 29.12.2016 року.
Проте, відповідно до постанови начальника Казанківської ВК №93 від 16.03.2017 року за порушення встановленого режиму відбування покарання на засудженого ОСОБА_6 накладено стягнення у виді догани.
На підставі викладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_6 фактично своєю поведінкою не довів того, що став на шлях виправлення, а через деякий період часу поводив себе так, щоб на нього була складена позитивна характеристика з метою дострокового звільнення від призначеного покарання, тобто його позитивна поведінка носить виключно ситуативний характер, що судом не може бути розцінене як те, що він твердо став на шлях виправлення.
Таким чином, суд приходить висновку, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_6 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки і своєю поведінкою та ставленням до праці, з огляду на його особу, не довів свого виправлення, тому враховуючи тяжкість та спосіб вчиненого ним злочину до нього не може бути застосоване умовно - дострокове звільнення від відбування покарання.
Керуючись ст. ст.537, 539 КПК України, суд
В задоволенні спільного подання адміністрації Казанківської ВК №93 та спостережної комісії Казанківської районної державної адміністрації Миколаївської області про застосування щодо засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя