Справа № 1-кс/331/2193/2017
331/4112/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2017 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001748, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2017 року, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тольятті Куйбишевської області Російської Федерації, росіянина , громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та мешкаю чого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого : 1.) 7.02.2003 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 186 КК України до 2-х років позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік ; 2.) 16.12. 2003 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186 КК України до 4-х років 3-х місяців позбавлення волі ; 3.) 13.06.2007 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 15, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі ; 4.) 1.10.2013 р. за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
19.06.2017 р. старший слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із вищезазначеним клопотанням, в обгрунтування якого зазначив наступне.

О 11.20 годин, знаходячись в приміщенні коридору адміністративної будівлі Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області по вул. Олександрівській, 2, в м. Запоріжжя, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив старшого інспектора - чергового чергової частини ОСОБА_7 , який був одягнений у формений одяг, та виконував свої службові обов`язки, а саме організовував чергування Олександрівського відділення поліції, відповідно до наказу про призначення на посаду від 10.11.2016 року. Так, старший інспектор - черговий чергової частини ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_6 пройти до дільничого інспектора поліції для продовження оформлення відповідних документів, на що ОСОБА_6 почав висказуватися на адресу старшого інспектора - чергового чергової частини ОСОБА_7 нецензурною лайкою, та пояснював що він не збирається виконувати вимоги працівників поліції. Далі, ОСОБА_7 знову запропонував ОСОБА_6 пройти до дільничого інспектора поліції та припинити лайку. В цей час, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на спричинення інспектору черговому Олександрівського ВП ОСОБА_7 тілесних ушкоджень. ОСОБА_6 , розуміючи, що старший інспектор - чергового чергової частини ОСОБА_7 є працівником поліції, який 17.06.2017 року згідно графіку чергувань, затвердженого начальником Олександрівського ВП ДВП ГУ НП в Запорізькій області, виконував покладені на нього службові обов`язки, реалізуючи свій умисел на заподіяння нанесення тілесних ушкоджень старшому інспектору - черговому чергової частини - ОСОБА_7 , знаходячись в коридорі адміністративної будівлі Олександрівського відділення поліції, за адресою м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 2, підійшов до останнього і наніс старшому інспектору - черговому чергової частини ОСОБА_7 , не менше одного удару правою рукою по обличчю, від чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями завдав інспектору чергової частини Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області, старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , згідно довідки КУ 5 МКЛ та ШМД м. Запоріжжя тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Органом досудового слідства встановлена достатня кількість доказів, необхідних для повідомлення ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, який кваліфікується як: умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а сааме: допитами потерпілого свідків, показаннями підозрюваного та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за яке кримінальним законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Встановлено, що ОСОБА_6 є особою, яка раніше судима за вчинення корисливих злочинів.

Крім того, ОСОБА_6 , при обранні йому запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, може укриватися від слідства, що спричинить безпідставну тяганину по даному кримінальному провадженню та усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинений ним злочин, може у будь який час продовжувати скоювати злочини на території не тільки м. Запоріжжя, а й інший регіонів нашої держави.

Так, слідство по даному кримінальному провадженні вважає, що при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу за вчинення останнім злочину не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_6 буде укриватися від слідства, перешкоджати прийняттю відносно нього процесуальних рішень, може продовжувати вчиняти кримінальні злочини а також залякувати потерпілого, який знаходиться на стаціонарному лікуванні у медичній установі, та свідків.

Беручи до уваги вище викладене, орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 є особою, раніше судимою за вчинення злочинів, є ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як знаходячись на свободі ОСОБА_6 продовжує вчиняти злочини.

Крім того встановлений ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що знаходячись на свободі ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні.

Зокрема, зважаючи на те, що ОСОБА_6 офіційно ніде не працює, та не має постійного доходу, будучи особою, яка раніше вчинила корисливий злочин, судимість за скоєння якого не погашена у встановленому законом порядку, а також факт того що підозрюваний, знаходячись на свободі на шлях виправлення та перевиховання не став у слідства є підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити новий злочин, що передбачено п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, вважається неможливим оскільки, інший запобіжний захід не забезпечить мети кримінального провадження, оскільки решта запобіжних заходів, передбачених діючим законодавством, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , та не виключить можливість останнього продовжувати займатися злочинною діяльністю, впивати на потерпілого та свідків.

В суді слідчий та прокурор, кожен в окремості, клопотання підтримали ; підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник, кожен в окремості, проти клопотання заперечували, вважаючи за можливе обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та надані матеріали, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні прийшов до наступного.

З клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та доданих до нього документів вбачається, що ОСОБА_6 17.06.2017 р. в період часу з 10.10 годин до 11.20 годин в приміщенні Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУ НП в Запорізькій області відносно працівника поліції було скоєно кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 345 КК України, яке кваліфікується як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

17 червня 2017 року о 16 годині 00 хвилин підозрюваного ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18 червня 2017 року підозрюваному ОСОБА_6 особисто під розписку повідомлено про підозру.

19 червня 2017 року підозрюваному ОСОБА_6 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність запобіжного заходу.

19 червня 2017 року підозрюваного ОСОБА_6 доставлено до приміщення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по вищезазначеному кримінальному провадженню.
В силу ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_6 зазченого запобіжного заходу є наявність передбачених ч.1 ст.177 КПК України ризиків, які дають достатні підстави вважати що підозрюваний при обранні йому іншого запобіжного заходу може здійснити наступні дії:

- переховуватиметься від органу досудового розслідування. (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки є достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 усвідомлює те, що вчинив злочин проти робітника правоохоронних органів у зв`язку з чим, є ризик, що він, знаходячись на свободі буде:переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- вчинить інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), враховуючи, що ОСОБА_6 має чотири не погашені судимості.

Викладене дає слідчому судді підстави вважати, що запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Як вбачається з доданих до клопотання про застосування запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме: протоколами допитів підозрюваного, потерпілого ОСОБА_7 , свідків : ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 тощо.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

Також, в рішенні Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність по собі є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного до засудження або, навіть, пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню переховувння від органу досудового розслідування та вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177,178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому, враховуючи, що ОСОБА_6 скоєно злочин, наслідком якого є зазіхання на здоров`я людини, слідчий суддя вважає за необхідне не визначити розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0001748, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2017 року, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів у Запорізькому СІЗО.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали слідчого судді доручити співробітникам Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП у Запорізькій області.

Термін дії ухвали закінчується 16 серпня 2017 року о 16 годині 00 хвилин.

Строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою відраховувати з 17 червня 2017 року - 16 годин 00 хвилин.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
19.06.2017