УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/6833/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, та накласти арешт на 340 колод деревини породи «сосна». Вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною, винесеною з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що постановляючи ухвалу слідчий суддя помилково дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт є засобом чи знаряддям вчинення злочину, набуте злочинним шляхом, а також в клопотанні не зазначено підстав для арешту цього майна, оскільки слідчим в клопотанні було зазначено, що вищевказане майно, а саме: 340 колод деревини породи «сосна» визнані речовими доказами. Крім того, слідчим зазначалося, що дані колоди можуть мати незаконне походження, у зв`язку з тим, що на них відсутні чіпи-бірки, а при не накладенні арешту дане майно може бути відчужене, перетворене або змінене, зокрема, шляхом обробки даної деревини, її розпилювання тощо, а тому в подальшому буде неможливо ідентифікувати таку продукцію, що унеможливить проведення повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування.
В ухвалі слідчого судді зазначено, що 22.06.2017 року слідчий РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на лісоматеріали, а саме 340 колод деревини породи «сосна».
В судовому засіданні слідчий та прокурор не навели достатніх підстав для накладення арешту на майно, а також доказів причетності даного майна до кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 України. Крім того, предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України є майно викрадене у потерпілого. Однак, ні в суді, ні в матеріалах кримінального провадження органами досудового слідства не було доведено, хто є потерпілим. Разом з тим, земельна ділянка на території якої було вилучено вказану деревину на праві власності належить ФОП ОСОБА_9 , яка в свою чергу згідно договорів №215/06-12-2016 від 06.12.2016 року, № 71/13-03-2017 від 13.03.2017 року та 68/30-05-2017 від 30.05.2017 року придбала дану деревину у ДП «Житомирське лісове господарство». Окрім цього, тривале вилучення деревини з робочого процесу може привести її в негідність. На підставі наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 в підтримання апеляційної скарги, доводи представника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали даного клопотання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на вказане майно, слідчий зазначив, що вилучені 340 колод деревини породи «сосна» є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Проте, в матеріалах клопотання не міститься постанови про визнання вказаного майна речовими доказами.
Також, в засіданні апеляційного суду прокурор не підтвердив наявності вказаної постанови та не надав її апеляційному суду.
Крім того, згідно ухвали Богунського районного суду міста Житомира від 16.06.2017 року було надано дозвіл на проведення обшуку земельної ділянки, що належить ОСОБА_10 з метою відшукання та вилучення деревини дерев породи «Дуб звичайний» (а.с. 12).
Проте, як вбачається з матеріалів клопотання вилучена деревина є деревиною породи «сосна», крім того, її було вилучено при проведенні обшуку земельної ділянки, яка належить ОСОБА_9 , яка в свою чергу згідно договорів №215/06-12-2016 від 06.12.2016 року, № 71/13-03-2017 від 13.03.2017 року та 68/30-05-2017 від 30.05.2017 року придбала дану деревину у ДП «Житомирське лісове господарство».
Також, предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України є майно викрадене у потерпілого, однак, в матеріалах клопотання не міститься даних про те, хто є потерпілим.
Відповідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи те, що в судовому засіданні місцевого суду слідчий та прокурор не довели правову підставу для накладення арешту на майно, а також доказів причетності даного майна до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, то слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
З наведеним погоджується і апеляційний суд, оскільки з матеріалів клопотання та доводів апеляційної скарги не вбачається підстав для накладення арешту на вказане майно. Не доведено необхідності арешту майна і прокурором в засіданні апеляційного суду.
Виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому не підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: