Справа № 301/646/16-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

13.01.2017 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів :
ОСОБА_1 ( головуючої),
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець Російської Федерації- с. Оніжське, Пудожського району Карелії, проживаючий у АДРЕСА_1 , неодружений, непрацюючий, раніше судимий,
визнаний винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.1, ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та попереднім, тобто Іршавського районного суду від 06 квітня 2016 року, остаточно призначено до відбуття 4 (чотири ) роки позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_7 залишений тримання під вартою, зараховано у строк відбуття покарання час перебування його під вартою з моменту затримання з 15 липня 2016 року.
Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення судово- дактилоскопічної експертизи у сумі 351 грн. 84 коп.
Речовий доказ: монітор до комп`ютера марки "DELL", моделі 1707 FPt повернуто власнику ОСОБА_8 .
За вироком ОСОБА_7 , визнаний винуватим у тому, що 12.03.2016 біля 23 год. 30 хв. у селі Заріччя, Іршавського району, зайшовши в гості до ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , знаходячись у будинку, зайшов до спальної кімнати, у якій на столі побачив монітор до комп`ютера та чоловічий гаманець. В цей момент у нього виник умисел на крадіжку цього майна. Скориставшись відсутністю на цей час у будинку власника ОСОБА_8 , ОСОБА_9 викрав монітор до комп`ютера марки «DELL» моделі 1707 FPt, вартістю 800 грн. та грошові кошти з гаманця у сумі 1300 грн. Тим самим заподіяв потерпілому шкоду на загальну суму 2100 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує на істотне порушення норм КПК України при розгляді справи судом, обґрунтовуючи тим, що суд проігнорував бажання його і потерпілого про укладення між ними угоди про примирення, не давши це реалізувати , чим порушив його права, передбачені ст. 468 та ст. 469 КПК України.
Крім того, вказує, що на досудовому розслідуванні, він також з потерпілим хотіли укласти угоду про примирення, але слідчий ОСОБА_10 не в повному обсязі роз`яснив права щодо цього, і тільки взяв розписку, що у потерпілого немає претензій. Зазначає, що у нього також була домовленість з начальником слідства ОСОБА_11 та слідчим ОСОБА_10 , що реального позбавлення волі у нього не буде, що дану справу об`єднають з попередньою і тому досудове слідство було закінчено за два дні. Однак, домовленості прокуратура не виконала.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта ОСОБА_7 з проханням про пом`якшення вироку суду з урахуванням того, що вони з потерпілим примирилися, є друзями, що обоє допустились помилки : він, що без відома потерпілого взяв його майно, а потерпілий - поспішив із заявою про вчинення злочину, просить врахувати, що викрадене ним повністю повернуто; пояснення захисника ОСОБА_12 про підтримання апеляційної скарги з проханням про пом`якшення покарання, думку прокурора про часткове підтримання апеляційної скарги щодо зміни вироку, просить виключити з вироку вказівку на призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України, перевіривши та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Кваліфікація діяння та доведеність вини за ч.2 ст. 185 КК України апелянтом не оспорюється, як і фактичні обставини кримінального правопорушення, тому апеляційний суд переглядає вирок в межах доводів апеляційної скарги щодо призначеного покарання.
Апеляційний суд бере до уваги те, що потерпілий немає претензій до обвинуваченого, що обвинувачений активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, однак, оскільки він неодноразово судимий за крадіжки, то призначене йому судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі, є правильним. З урахуванням обставин події злочину, наслідків від нього: що заподіяна шкода відшкодована, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, апеляційний суд вважає за можливе пом`якшити призначене йому за ч.2 ст. 185 КК України покарання в межах мінімального строку, передбаченого санкцією статті у виді позбавлення волі на підставі п.1 ч.1 ст. 408 КПК України.
Щодо призначення покарання за сукупністю злочинів ( вироків), слушними є пояснення прокурора про неправильність призначення покарання судом першої інстанції на підставі ст. 70 КК України. Убачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Іршавського районного суду Закарпатської області 06.04.2016 за ч.3 ст. 185 КК України за крадіжку, що відбулась 15.01.2015 - на 3 роки 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.75, ст. 76 КК України з випробувальним строком на три роки та покладенням обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Отже, крадіжку за останнім вироком, він вчинив 12.03.2016, тобто до постановлення попереднього вироку щодо нього. Оскільки ОСОБА_7 був звільнений від відбування покарання на підставі ст.75, ст. 76 КК України, вирок щодо нього, ухвалений 06.04.2016 не змінювався та не скасований, суд першої інстанції не мав правових підстав частково складати призначене за цим вироком покарання. Суд повинен був зазначити, що вироки підлягають окремому ( самостійному) виконанню. Таким чином, суд допустив неправильне застосування норм матеріального права, тому вирок в цій частині на підставі п.4 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає зміні.
Окрім того, суд у вироку вказав про зарахування строку попереднього ув`язнення, однак всупереч ч.5 ст. 72 КК України не зазначив про зарахування цього строку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Тому вирок і в цій частині підлягає зміні на підставі п.4 ч.1 ст. 408 КПК України.
Інших підстав для зміни вироку, в тому числі про призначення альтернативного покарання, визначеного санкцією ч.2 ст. 185 КК України у виді арешту чи обмеження волі, як про це просив апелянт та його захисник, апеляційний суд не знаходить. Порушення норм КПК України з приводу укладення угоди про примирення, про які вказував в апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не знайшли свого підтвердження.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.
Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 16 вересня 2016 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначеного покарання.
Пом`якшити ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України покарання до 1 ( одного) року 3( трьох) місяців позбавлення волі.
Вирок Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.04.2016, яким ОСОБА_7 призначено за ч.3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75, ст. 76 КК України з наданням іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків виконувати самостійно.
Зарахувати ОСОБА_7 в порядку ч.5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 15 липня 2016 року по 13 січня 2017 року включно.
В решті вирок залишити без зміни.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в цей же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді: