10.01.2017
Справа № 642/10/17
Провадження № 1кс/642/12/17

УХВАЛА
6 січня 2017 року слідчий суддя Ленінського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , заявника - ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про встановлення процесуальних строків у кримінальному провадженні,
В обґрунтування клопотання зазначила, що постановою слідчого від 16 вересня 2016 року їй відмовлено у клопотання щодо проведення одночасного допиту з ОСОБА_6 у зв`язку з не набуттям останнім процесуального статусу у кримінальному провадженні та не проведенням його допиту, однак її допит станом на 1 січня 2017 року слідчим не здійснено.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_4 клопотання підтримала та пояснила, що слідчий порушує розумні строки проведення слідчих дій, вона зверталась зі скаргами до прокуратури Харківської області, однак до цього часу одночасний її допит з ОСОБА_6 не проведено.
Прокурор ОСОБА_3 процесуальний керівник у даному кримінальному провадженні - в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання,зазначив, що лише після допиту вказаних осіб окремо та надання ОСОБА_6 статусу свідка можливо вирішити питання щодо необхідності їх одночасного допиту.
Слідчий Холодногірського ВП (м.Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області ОСОБА_7 , у провадженні якої перебуває вказане кримінальне провадження, в судове засідання не з`явилась, про розгляд клопотання повідомлена,її неявка перешкоджає розгляду клопотання, оскільки суду надані матеріали кримінального провадження.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання з таких підстав.
16 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до слідчого ОСОБА_7 з рядом клопотанням,у у тому числі щодо проведення одночасного допиту її та цивільного відповідача ОСОБА_6 - юрисконсульта ТОВ «Пульсар 1992».
Постановою слідчого ОСОБА_7 від 16 вересня 2016 року клопотання ОСОБА_4 частково задоволено, зазначено, що одночасний допит ОСОБА_4 та ОСОБА_8 буде проведений після допиту кожної вказаної особи, після надання кожній особі процесуального статусу у разі розбіжностей в їх показаннях.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 не допитаний як свідок, отже, він не має процесуального статусу свідка.
Відповідно до ч.9 ст. 224 КПК України слідчий має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.
Отже,проведення одночасного допиту двох осіб є правом, а не обов`язком слідчого,та підставою для його проведення є розбіжності у показаннях допитаних осіб.
Відповідно до ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Згідно з ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Положення цієї статті носять загальний характер і конкретизуються спеціальними нормами, якими встановлені повноваження кожного із зазначених суб`єктів стосовно встановлення процесуальних строків.
Стаття 219 КПК України встановлює рамки в межах яких повинно бути здійснено досудове розслідування кримінального провадження, а саме - протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Вказаний строк може бути продовженим до дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
У даному кримінальному провадженні повідомлення про підзору жодній особі не пред`явлено.
Пункт 4 частини 2 статті 36 КПК України надає прокурору повноваження доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій. При цьому прокурор самостійно визначає строки їх проведення з урахуванням обставин відповідного кримінального провадження та доцільності невідкладного проведення слідчих (розшукових) або інших процесуальних дій.
Згідно з ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Як зазначено у ч.1 ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно з частиною 2 вказаної статті до повноважень слідчого, зокрема, відноситься проведення слідчих (розшукових) дій.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.
Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Повноваження слідчого судді з цього приводу розповсюджуються на визначення строків застосування запобіжних заходів, вчинення слідчих дій, дозвіл на проведення яких надається слідчим суддею, тощо.
Слідчий суддя вправі припинити тільки таку бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК). Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК). Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.
Згідно ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Недотримання розумних строків слідчим під час досудового розслідування, про що вказано у клопотанні, оскаржується прокурору вищого рівня у порядку ст. 308 КПК України. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.
Також, ст.303 КПК України передбачає можливість оскарження нездійснення слідчим чи прокурором процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (зокрема, ненадання своєчасно відповіді на клопотання).
Враховуючи викладене, а також те, що вимог щодо зобов`язання слідчого вчинити певні дії, які він зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк, у клопотанні не заявлено, передбачені ч.9 ст. 224 КПК України підстави для проведення одночасного допиту вказаних осіб на даний час також відсутні, у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст.2, 3, 9, 28, 36,113, 114, 220, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1