Справа № 333/2378/17
Провадження № 1-кп/333/229/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

сурдоперекладач ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0006058 від 14.12.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України

В С Т А Н О В И В:
28.04.2017 року до Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

В судовому засіданні 16.05.2017 року потерпілою ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих вчиненням кримінального правопорушення.

12.06.2017 року через канцелярію суду від потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява про забезпечення цивільного позову, яку цивільний позивач обґрунтовує тим, що цивільний відповідач добровільно не відшкодовує матеріальні збитки, заподіяні їй внаслідок вчинення ОСОБА_4 злочину на суму 2496 грн., а також не відшкодовує моральну шкоду, може відчужити своє майно до набрання вироком законної сили, у зв`язку з чим виникне затруднення або неможливість виконання вироку суду, ОСОБА_7 просить суд накласти арешт на майно ОСОБА_4 , а саме: на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Потерпіла та її представник у судовому засіданні підтримали заяву та просили суд її задовольнити.

Прокурор просив розглянути заяву на розсуд суду.

Обвинувачений та його захисники просили суд розглянути заяву на розсуд суду.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Частиною 5 вказаної статті передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо цього інші зобов`язання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Відповідно до роз`яснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи. Цивільний позивач не надав суду достатніх доказів того, що цивільний відповідач приймає заходи щодо відчуження об`єкту нерухомого майна, належного йому на праві власності, з метою уникнення виконання можливого рішення суду, а її припущення не можуть прийматися до уваги. Більше того, згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співзмірними із заявленими позивачем вимогами. Вбачається, що заявником не надано доказів вартості вказаної квартири, що позбавляє суд можливості встановити співзмірність виду забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_7 про забезпечення позову не підлягає задоволенню. Керуючись ст. 128 КПК України, ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви цивільного позивача ОСОБА_7 про забезпечення позову відмовити. Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.
Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1