Справа № 204/2301/17
Провадження № 1-в/204/574/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4

представника установи ОСОБА_5

особи, відносно якої
розглядається заява ОСОБА_6
при розгляді у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі заяви лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшла заява лікаря-психіатра ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» про продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .
Постановою Іванівського районного суду Київської області від 27.01.2010, ОСОБА_6 звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. До ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.
В судовому засіданні представник ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» ОСОБА_5 підтримав подану заяву та просив суд продовжити застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6
ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення заяви.

Адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення заяви.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав подану заяву.
Заслухавши думку учасників процесу, обговоривши подану заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» №394 від 10 квітня 2017 року вбачається, що ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання. В психічному стані наявні виражені прояви шизофренічного дефекту у вигляді емоційної холодності, тьмяності, байдужості до загибелі батька, з виникненням роздратуванням, напруження в особистісно значущих ситуаціях; порушене мислення (паралогічність, аморфність, порушення критичності), що позбавляють його здатності правильно оцінювати тяжкість скоєного, свій психічний стан та розуміти необхідність лікування. Викладене, з огляду на анамнестичні дані (відмовлявся від візитів до лікаря-психіатра, прийому підтримуючого лікування, негативізм до батька через його спроби лікувати пацієнта, що й призвело до скоєного), свідчить про неповне усунення клінічного чинника та актуальність особистісного кримінального чинника, які брали участь у ґенезі скоєного суспільно-небезпечного діяння. Внаслідок чого, хворий продовжує становити особливу небезпеку для оточуючих.
Таким чином, ОСОБА_6 страждає на хронічне психічне захворювання і здійснив дії, які являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, досі виявляє особливу небезпеку для оточуючих та потребує на продовження застосування примусових заходів медичного характеру у лікарні з суворим наглядом.
Керуючись ст.95 КК України, 514 КПК України, ст.ст.19, 22 Закону України Про психіатричну допомогу від 22.02.2000, суд
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити застосування примусових заходів медичного характеру, призначених постановою Іванівського районного суду Київської області від 27.01.2010 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах психіатричної лікарні з суворим наглядом.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1