12.05.2017
Ленінський районний суд м.Харкова
У Х В А Л А
Іменем України
17 112 травня 2017р.Справа №642/5951/16-к Провадження 1-кп/642/86/17

Колегія суддів у складі: Головуючого судді ОСОБА_1

Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

Секретаря: ОСОБА_4

За участю:

Прокурора: ОСОБА_5

Захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

Обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

розглянувши кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному правопорушенні за п.6 ч.2. ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному правопорушенні за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у кримінальному правопорушенні за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого нормами КК України.

Санкція КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад десять років.

Враховуючи думку учасників судового кримінального провадження, щодо заявленого клопотання прокурором про продовження строку запобіжного заходу та ОСОБА_11 , сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд вважає:

Статтею 331 КПК України визначено:

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченим, покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими, а також враховуючи те, що вони обвинувачуються у злочині, вчиненому з корисливих мотивів, що свідчить про схильність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, та можливість в разі зміни запобіжного заходу переховуватися від суду, та вважає обґрунтованими доводи прокурора про існування ризиків, які стали підставою для застосування відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 запобіжних заходів.

При цьому суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

З урахуванням того, що судове провадження не завершено, запобіжний захист щодо обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, спливає, підстав заявлених захистом для скасування або заміни запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлено. Підстави, які були враховані слідчими суддями та судом при обранні міри запобіжного заходу не відпали, є доцільним продовжити запобіжні заходи щодо обвинувачених на період, визначений ч.3 ст.331 КПК України.

Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та домашній арешт.

З огляду на зазначене підстав для задоволення клопотання захисту про зміну запобіжного заходу не має.

Таким чином, суд вважає доцільним продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 строком на шістдесят днів, та домашній арешт відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_12 на два місяці.

Керуючись ст.ст. 197, 331, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

В задоволені клопотання ОСОБА_11 , захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити терміном 60 днів відносно обвинувачених:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до «24.00» год. 11.07.2017р. з триманням обвинувачених в закладі кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту продовжити терміном на два місяці відносно обвинувачених:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

Копію ухвали направити до закладу кримінально-виконавчої системи для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3