АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/6/17 Справа № 0427/7960/2012 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11

законного представника потерпілої ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальну справу за апеляційними скаргами засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_10 та прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_13 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Новомосковська, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючий, раніше не судимий, мешкає: АДРЕСА_1 ,
засуджений: - за ч.1 ст.122 КК України до 3 років позбавлення волі;
- за ч.4 ст.296 КК України до 6 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі.
Зараховано у строк призначеного ОСОБА_10 покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.06.2012 року по 19.04.2016 року включно, тобто 3 роки 10 місяців 17 днів попереднього ув`язнення, зараховано як 7 років 9 місяців 4 дні позбавлення волі. У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання, ОСОБА_10 звільнений від відбування призначеного йому покарання.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, приватний підприємець, раніше не судимий, що мешкає: АДРЕСА_2 ,
засуджений: - за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі;
- за ч.4 ст.296 КК України до 5 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Зараховано у строк призначеного ОСОБА_9 покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 03.06.2012 року по 19.04.2016 року включно, тобто 3 роки 10 місяців 17 днів попереднього ув`язнення, зараховано як 7 років 9 місяців 4 дні позбавлення волі. У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання, ОСОБА_9 звільнений від відбування призначеного йому покарання.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, з середньою технічною освітою, одружений, не працюючий, раніше не судимий, що мешкає: АДРЕСА_3 ,
засуджений: - за ч.1 ст.122 КК України до 3 років позбавлення волі;
- за ч.4 ст.296 КК України до 5 років 2 місців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначено ОСОБА_11 покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі.
Зараховано у строк призначеного ОСОБА_11 покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02.06.2012 року по 19.04.2016 року включно, тобто 3 роки 10 місяців 18 днів попереднього ув`язнення, зараховано як 7 років 9 місяців 5 днів позбавлення волі. У зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання, ОСОБА_11 звільнений від відбування призначеного йому покарання.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 641 грн. 95 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_15 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 1 702 грн. 51 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 70 000 грн.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на користь ОСОБА_16 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 027 грн. 42 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 30 000 грн., -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 визнані винними у тому, що 21.04.2012 року приблизно о 21.30 годині знаходилися на галявині в лісі, розташованій приблизно в 200 метрах від кафе «Голівуд», на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, де проводили тренування за однією з систем рукопашного бою із застосуванням зброї - мачете. При цьому, ОСОБА_10 мав при собі мачете та був одягнений у шапку з прорізами для очей та рота. ОСОБА_9 мав при собі мачете, піротехнічні засоби - петарди, які він заздалегідь саморобним способом наповнив цвяхами, та невстановлений в ході досудового слідства пістолет. ОСОБА_11 мав при собі мачете та був одягнений у шапку з прорізами для очей та рота.

Знаходячись на зазначеному місці в зазначений час ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 побачили раніше їм незнайомих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та неповнолітню ОСОБА_18 , які відпочивали неподалік від галявини біля вогнища. Після цього в них виник злочинний умисел, направлений на вчинення з хуліганських мотивів нападу на вказаних осіб, та спричинення їм тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 21.04.2012 року приблизно о 21.30 годині ОСОБА_9 , діючи узгоджено з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою з`ясування обстановки на галявині, підійшов до зазначених відпочиваючих, начебто з метою з`ясування часу. Отримавши відповідь на своє питання, оглянувши вказаних осіб, а також обстановку на галявині, ОСОБА_9 повернувся до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Приблизно о 21.45 годині 21.04.2012 року ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , знаходячись на галявині в лісі, розташованій приблизно в 200 метрах від кафе «Голівуд» на території Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, діючи умисно та узгоджено між собою, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, одночасно вибігли на галявину, де розміщувалися відпочиваючі, та напали на них, при цьому ОСОБА_10 підбіг до ОСОБА_15 , ОСОБА_11 до ОСОБА_14 , а ОСОБА_9 підпалив піротехнічні засоби - петарди, спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, та кинув спочатку одну петарду, та відразу другу, після чого підбіг до раніше йому незнайомої ОСОБА_17 та безпричинно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, наніс їй один удар кулаком у живіт, після чого ОСОБА_17 разом з ОСОБА_18 , почувши крик ОСОБА_16 : «Тікайте», та злякавшись нападу, втекли та сховалися в лісі біля р. Самара, а ОСОБА_9 зробив три постріли їм вслід з невстановленого в ході досудового слідства пістолету, який знаходився у нього. В цей час ОСОБА_16 , який знаходився поряд, схопив з покривала кухонний ніж, та почав розмахувати ним перед собою з метою самозахисту, у зв`язку з чим ОСОБА_9 повернувся до ОСОБА_16 та зробив в його бік декілька пострілів з вказаного пістолета.

В цей же час ОСОБА_10 , діючи узгоджено з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з хуліганських мотивів, умисно, безпричинно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись поряд з ОСОБА_15 , наніс їй 6 ударів мачете, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, по різним частинам тіла, від яких вона впала на землю, а ОСОБА_10 , наказавши їй йти з лісу, побіг від неї.

Далі ОСОБА_10 побачив, що раніше йому незнайомий ОСОБА_16 , розмахуючи ножем, чинить опір ОСОБА_9 , і продовжуючи доводити свій злочинний умисел до кінця, діючи узгоджено з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, умисно, з метою подолання волі ОСОБА_16 та спричинення йому тілесних ушкоджень, підбіг до останнього та наніс йому один удар мачете, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, по правій частині тулуба, наказав йому йти з лісу, після чого ОСОБА_16 втік та в подальшому сховався від нападників в лісі.

В свою чергу, ОСОБА_11 , опинившись біля раніше йому незнайомого ОСОБА_14 , безпричинно, з хуліганських мотивів, діючи умисно, з особливою зухвалістю, наніс останньому один удар мачете, заздалегідь заготовленим для нанесення тілесних ушкоджень, по тулубу, від чого ОСОБА_14 впав, а ОСОБА_11 наніс ще чотири удари мачете по різним частинам тіла ОСОБА_14 , який лежав на землі.

ОСОБА_10 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел до кінця, діючи узгоджено з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю та з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , підбіг до ОСОБА_11 , який в цей час наносив удари мачете ОСОБА_14 , що лежав на землі, та також наніс йому декілька ударів мачете. В свою чергу, ОСОБА_14 , зібравши зусилля, піднявся з землі та став втікати по стежці, яка веде до кафе «Голівуд», а ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , переслідували останнього. При цьому ОСОБА_9 зробив один постріл у бік ОСОБА_14 , від якого ОСОБА_14 впав неподалік невеликого металевого містка, ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , наздогнавши його, продовжуючи діяти з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, умисно, діючи узгоджено між собою, з метою спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, нанесли декілька ударів мачете по тулубу ОСОБА_14 , а всього нанесли спільними діями 17 ударів по різним частинам тіла, від яких він залишився лежати на землі.

Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з місця скоєння злочину втекли.

В результаті спільних узгоджених дій ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 : потерпілій ОСОБА_17 було спричинене тілесне ушкодження, яке відноситься до легкого ступеню тяжкості; потерпілій ОСОБА_15 були спричинені тілесні ушкодження, які у своїй сукупності за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше ніж 21-а доба відносяться до середнього ступеню тяжкості; потерпілому ОСОБА_19 були спричинені тілесні ушкодження, які у своїй сукупності за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше ніж 21-а доба, відносяться до середнього ступеню тяжкості; потерпілому ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження, які у своїй сукупності за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше ніж 21-а доба відносяться до середнього ступеню тяжкості.

В апеляційній скарзі та уточненні до неї адвокат ОСОБА_7 зазначає про необґрунтованість і незаконність вироку суду, просить його скасувати та постановити відносно ОСОБА_9 виправдувальний вирок. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би доводив вину обвинувачених. Допит ОСОБА_9 було проведено з грубим порушенням прав останнього, у нічний час та було відмовлено у адвокатських послугах. Його допит здійснювався із застосуванням з боку працівників міліції психічного, морального та фізичного тиску, а матеріали перевірки за заявами обвинувачених з цього приводу є типовою формальністю. Вказує, що судом необґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про необхідність огляду ноутбука у присутності спеціаліста, що був вилучений у нього працівниками міліції, і який би, при своєчасному огляді міг би забезпечити йому алібі. Вказує, що ОСОБА_20 і ОСОБА_21 знаходилися у останнього вдома та вечеряли з приводу реєстрації шлюбу ОСОБА_21 , що підтвердили свідки, які також там знаходилися. Роздруківки мобільного зв`язку не підтвердили знаходження обвинувачених в місці події. Покази потерпілих дуже суперечливі, оскільки вони згадують про речі, які не згадують обвинувачені в своїх зізнавальних свідченнях і не були вилучені у останніх. Була порушена процедура упізнання. Предмети, вилучені з місця події та у обвинувачених не несуть ознак причетності до даного злочину. Також зазначає, що свідок на підставі свідчень якого проводилися арешти обвинувачених у судовому засіданні показав, що ніяких свідчень не давав, підпис у протоколі допиту йому не належить.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальну справу за відсутності в діянні ОСОБА_11 складу злочину. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що допит ОСОБА_11 було проведено із порушеннями, останньому не було надано можливості скористатися послугами адвоката, а тому, вважає зізнавальні покази ОСОБА_11 та ДВД-диск з відеозаписом його допиту недопустимими доказами, оскільки були отримані внаслідок незаконних дій з боку працівників міліції. Зазначивши у вироку, що напад було скоєно у 21 годині 45 хвилин, суд не обґрунтував, чому дійшов висновку, що напад було скоєно на годину раніше, чим зазначено в обвинувальному висновку, а також зазначив, що начебто ОСОБА_9 двічі кидав петарди, чим збільшив обсяг його звинувачення, а уточнювати його міг тільки прокурор. Впізнання потерпілими ОСОБА_9 викликають сумніви, оскільки коли до них в лісі підходив молодий чоловік і питав час, то було вже десь після 22 години. Обвинуваченням не було представлено свідків, які б вказали на підсудних, як на осіб, які скоїли злочин, немає речових доказів, які б свідчили, що підсудні мають причетність до його скоєння, жодна з проведених багатьох експертиз також не підтвердила причетність ОСОБА_10 та інших підсудних до скоєного. Відтворення обстановки події за участі ОСОБА_9 було проведено з порушенням норм КПК України. Потерпілий ОСОБА_16 вказував, що він мабуть поранив одного з нападників у ногу або живіт, однак міліція, оглянувши підозрюваних і не знайшовши у них поранень протоколи огляду не склала. Ніж, яким захищався ОСОБА_16 експертному дослідженню не піддавався, а на ножі могли залишитися сліди крові чи волокон від одежі нападників, та судом не оглядався. Також зазначає, що ніяких суперечностей у показах ОСОБА_11 , його дружини ОСОБА_22 , його матері ОСОБА_23 , а також, у показах ОСОБА_10 з свідками ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , що підтверджують алібі підсудних, не було, а деякі неточності як раз і свідчать, що кожен пам`ятає відповідно до свого психологічного сприйняття подій, які на той час не були важливими та на їх сприйняття не зверталось особливої уваги.

Крім того, вказує, що кваліфікація дій підсудних за ч.4 ст.296 КК України не знайшла свого підтвердження при розгляді справи та є зайвою, оскільки суд не посилається на відповідне рішення, яким було би визначено, що на території Орлівщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області є громадським місцем. Також, не встановлено спрямованість умислу, мотиви, мету, характер кожного з учасників хуліганства, а також, причини й умови, що призвели до вчинення хуліганства. Стягнута з засуджених на користь потерпілих моральна шкода не відповідає завданій їм шкоді.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальну справу за відсутності в діянні ОСОБА_10 складу злочину. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу, який би доводив вину обвинувачених. Жоден із потерпілих не вказав на ОСОБА_10 , як на особу, яка на них напала та спричинила тілесні ушкодження. Свідчення потерпілих кардинально відрізняються між собою про вигляд нападаючих, час вчинення нападу та знаряддя вчинення останніми тілесних пошкоджень потерпілим. Жоден з висновків СМЕ не дає відповіді про механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілих. Експертизи, яка б прямо вказувала на використання саме вилучених мачете у обвинувачених чи їх близьких, родичів немає, як відсутні і відбитки та залишки біологічних матеріалів на вилучених предметах. Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 не є прямими свідками нападу та спричинення тілесних ушкоджень, а про обставини, що сталися розповідали зі слів потерпілих. Слідів ОСОБА_10 при огляді місця події та речей потерпілих не виявлено. Диск з допитом ОСОБА_10 не може бути належним та допустимим доказом, оскільки був пошкоджений, відтворювався з перешкодами та зупинками. Висновки судово-психологічної експертизи не спростовують та не підтверджують доводів сторони обвинувачення про відсутність тиску зі сторони органів досудового слідства, оскільки у ньому зазначено, що «ознак суттєвого психологічного впливу… не виявлено», що дає підстави вважати про присутність такого тиску не залежно від суттєвості останнього. Свідок ОСОБА_29 , який був понятим при проведенні обшуку в квартирі ОСОБА_10 , в судовому засіданні пояснив, що як свідок не допитувався, підписи в протоколі не його, що свідчить про фальсифікацію протоколу обшуку. Судом були необґрунтовано проігноровані покази свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_22 та ОСОБА_32 , що підтверджували алібі ОСОБА_10 . Також безпідставні та протизаконні висновки суду про відсутність протиправних дій працівників міліції, зокрема, застосування до підсудних незаконних методів слідства, оскільки стороною захисту було заявлено, що остаточного рішення по даній справі не прийнято, оскільки постанова про закриття кримінального провадження була оскаржена і офіційного рішення ОСОБА_10 не отримано.

В апеляційних скаргах засуджені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , вказуючи на неповноту та однобічність досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суттєві порушення кримінально-процесуального закону та невірне застосування кримінального закону, просять вирок суду скасувати та виправдати їх за відсутністю у їх діянні складу злочину. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказують, що обшуки та затримання проводилися із грубими порушеннями. Підстав для затримання ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 відповідно до ст.ст.106, 115 КПК України, не було. Інші матеріали щодо законності їх затримання відповідним органом, з наданням цьому органу законних підстав для затримання, а саме, відповідного наказу, документів на їх доставку до РВ ГУМВС м. Новомосковську та складення відповідного протоколу, відсутні. Під час затримання не відбулося пояснень причин, мотивів та підстав для цього. Протокольна форма затримання відбулася через великий проміжок часу (від 4 до 6 годин). В матеріалах кримінального провадження за їх заявами про незаконні методи ведення дізнання, відсутні матеріали щодо ознайомлення потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з матеріалами провадження, з постановою про закриття кримінального провадження, з призначенням відповідних процесуальних дій в зазначеному провадженні з початком провадження за ухвалою суду. Крім того зазначають, що проведеними по справі експертизами встановлено, що жодна з речей та предметів не носить на собі слідів злочину, у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є алібі.

В доповненнях до своїх апеляційних скарг засуджені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 уточнили свої апеляційні вимоги, просили скасувати вирок суду та закрити справу за відсутністю у їх діянні складу злочину.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду та направити кримінальну справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції. Також просить обрати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд при винесенні вироку в недостатній мірі врахував всіх обставин вчиненого діяння, зокрема спосіб вчинення злочину, знаряддя злочину, а саме те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , здійснюючи напад застосували найнебезпечніше для життя знаряддя мачете, кількість, характер та локалізацію поранень та інших ушкоджень. У зв`язку з зазначеним, вказує, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність у діях ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.п.1, 7, 12 ч.2 ст.115 КК України, що призвело до призначення покарання, яке не відповідає особі засуджених та тяжкості злочину.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, які надійшли від засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , останні, посилаючись на порушення, допущені органом досудового слідства, просять залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги прокурора, який приймав участь при розгляді справи в суді першої інстанції, захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтримали вимоги своїх апеляційних скарг та просили закрити справу відносно них, думку законного представника потерпілої ОСОБА_12 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінальної справи у сукупності з доводами апеляцій, колегія суддів вважає апеляційні скарги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень (хуліганство) та спричиненні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, при наведених у вироку обставинах, відповідають встановленим ним фактичним обставинам справи та підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінальної справи, які суд всебічно та повно дослідив, правильно оцінив і послався на них у вироку.

Зазначені висновки зокрема підтверджуються: показами потерпілого ОСОБА_14 , який в судовому засіданні показав, що 21.04.2012 року приблизно о 21.00-21.30 годині, він разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». До них підійшов молодий чоловік, якого він тепер впізнає, як підсудного ОСОБА_9 , який спитав час. ОСОБА_16 сказав цьому хлопцю котра година, і той пішов. Через декілька хвилин ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пішли в ліс. В цей момент він почув тріск, як від петарди. Він озирнувся та побачив, як в його бік іде чоловік в масці, який вимагав, щоб вони йшли з їхнього лісу, та наніс йому удар палицею, від якого він впав, а чоловік продовжував наносити йому удари, при цьому наніс 4 удари. Згодом до них підбіг ще один чоловік та вони разом з першим нападником продовжували наносити йому удари. Удари йому наносили металевим предметом, але яким конкретно, він не бачив. Незважаючи на те, що він показував чоловікам свою руку, яка була скалічена, вони продовжували наносити йому удари з іще більшою силою. Він вскочив та став тікати, але почув біль під коліном та впав. Чоловіки його наздогнали, та ще якийсь час наносили йому удари, а потім пішли. Кількість нанесених йому ударів він вказати не може, оскільки був у шоковому стані. Він намагався встати, але не зміг. До нього підійшла ОСОБА_15 , яка намагалася йому допомогти, але не змогла. Через деякий час підійшли два хлопця, які винесли його з лісу. Крім того доповнив, що конфліктів у нього та його компанії ні з ким не було, вони сиділи тихо та мирно. Всього нападників було троє. Одного з них він впізнав на досудовому слідстві і зараз категорично стверджує, що це був підсудний ОСОБА_9 , який підходив до них запитати час; показами отерпілої ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні показала, що 21.04.2012 року вона з ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». До них підійшов молодий чоловік, в якому вона зараз впізнає ОСОБА_9 , який спитав у них час. ОСОБА_16 відповів йому, та молодий чоловік пішов. Через кілька хвилин вона, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пішли до лісу для справляння природніх потреб. В цей час вона почула перед собою хлопок, побачила блискавки. Вона перед собою побачила молодого чоловіка в масці, та стала тікати. В цей час її вдарили по голові, від чого вона впала, а чоловік, не реагуючи на її прохання припинити бити, наніс їй ще 4-5 ударів предметом, який знаходився в руках у нападника, по голові, спині, рукам та ногам. Потім нападник наказав, щоб вони йшли звідси, та пішов від неї. При цьому вона бачила, що ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_16 втекли, а двоє чоловіків наносять удари ОСОБА_14 , який спочатку лежав, а потім встав та став тікати, при цьому чоловіки побігли за ним. Потім вона зібрала сили та пішла в бік виходу з лісу, знайшла ОСОБА_14 , який був сильно порубаний. З боку лісу вийшла ОСОБА_17 , яку вона попросила покликати на допомогу. Сторонні люди допомогли їм вибратися з лісу. Також повідомила, що приводів для нападу вони не давали, оскільки сиділи тихо, спілкувалися між собою. Всього було троє нападників. На досудовому слідстві вона при впізнанні не впізнала ОСОБА_9 тому, що дуже хвилювалась, але зараз в судовому засіданні вона його впізнає; показами потерпілого ОСОБА_16 , який в судовому засіданні показав, що 21.04.2012 року на початку 22 години він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_33 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». До них підійшов молодий чоловік, якого він зараз впізнає як ОСОБА_9 , який спитав час. Він повідомив чоловіку час і той пішов. Через короткий проміжок часу дівчата ОСОБА_34 , ОСОБА_35 і ОСОБА_36 пішли в бік лісу. Практично відразу з того ж боку він почув вибухи, а з лісу вибігли троє молодих чоловіків в масках. Один з нападників наніс удар ОСОБА_33 , інший наніс удар палицею ОСОБА_17 , а третій ОСОБА_14 . Він крикнув дівчатам: « ОСОБА_37 », тоді той, що бив ОСОБА_17 , повернувся та став наносити йому удари палицею. Він відбивався, схопив з покривала, на якому вони відпочивали, кухонний ніж та став махати ним перед нападником, а той, в свою чергу, зробив в його бік 5-7 пострілів. Підбіг другий нападник, наніс йому удар в область лопатки і наказав йти, після чого він пішов із зазначеної галявини. Вважає, що, якщо його хотіли би вбити, то нападники мали таку можливість. В ході всіх подій він бачив, що удари ОСОБА_33 наносив чоловік, у якого був чорно-білий напис на кофті. Другий нападник наносив удари або сокирою, або мачете ОСОБА_14 , від чого останній впав, а нападник зверху наносив йому удари. Також зазначив, що ніяких конфліктів у них ні з ким не було. В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_16 підтвердив, що він на досудовму слідстві впізнав ОСОБА_9 , як того хлопця, який підходив до них і запитував час. Він впізнав його, тому що він знаходився близько до нього, і зараз в судовому засіданні він також підтверджує своє впізнання; показами потерпілої ОСОБА_17 , яка в суді показала, що 21.04.2012 року, коли стемніло, вона разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_33 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». Вона бачила, як до них підходив молодий чоловік та питав час. ОСОБА_16 , який був ближче до нього, повідомив хлопцю час і той пішов. Вона не може опізнати вказаного чоловіка, оскільки не роздивлялася його. Через декілька хвилин, перед тим, як збиратися додому, вона з ОСОБА_33 та ОСОБА_18 пішли до лісу. В цей час вона побачила яскравий спалах та почула хлопок. Вона побачила людей, які бігли в їх бік, потім почула знову хлопок. В цей час їй один з нападників наніс удар в спину, вона повернулася до нього та побачила, що той був її зросту, на голові був капюшон, чоловік вдарив її в живіт кулаком. Вона почула, як ОСОБА_16 крикнув: «Тікайте», та вона з ОСОБА_18 побігла у бік лісу. Коли припинилися крики, вона знайшла біля мосту ОСОБА_14 та ОСОБА_33 , обидва були в крові. Вона пішла та покликала на допомогу. Додатково показала, що перед нападом ні у кого ні з ким конфлікту не було. Всього було троє нападників; показами потерпілої ОСОБА_18 , яка суду показала, що 21.04.2012 року вона разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_33 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відпочивали на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд». Біля 21.00 години до них підійшов молодий чоловік, якого вона впізнає як ОСОБА_9 , та спитав час. ОСОБА_16 повідомив йому час, та молодий чоловік пішов. Приблизно о 21.45 годин вона з ОСОБА_33 та ОСОБА_17 пішли в ліс. В цей час вона почула хлопок та побачила яскраве світло з димом, при цьому хлопків було декілька та вони були різні за звуком: один чи два були, як від петард. Вона побачила трьох чоловіків, почула, як ОСОБА_16 крикнув: «Тікайте», та вона з ОСОБА_17 побігла в бік лісу та чула крики ОСОБА_14 та ОСОБА_33 , а після того, як їх голоси затихли, ОСОБА_17 пішла на галявину, а вона залишилася в лісі. Вийшла лише тоді, коли прийшли її батьки. Повідомила, що до нападу вони спілкувалися між собою, ні з ким конфліктів у них не було; показами представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_18 ОСОБА_38 , яка суду показала, що 21.04.2012 року її донька повідомила, що йде з друзями відпочити до лісу. В цей день вона спілкувалася з донькою в останній раз приблизно о 21.20 годині, коли вона їй повідомила, що вона з друзями вже збираються додому. З цього часу ні вона, ні її старша дочка не могли додзвонитися ні до дочки ОСОБА_39 , ні до ОСОБА_40 . А після 23.00 години їй подзвонила знайома та повідомила, що в лісі порізали людей, а її доньку ОСОБА_18 не можуть знайти. Одразу, вона з чоловіком пішла до лісу, де лише близько 01.00 години вони змогли її знайти. В ту ніч вони з донькою пішли до лікарні, де побачили одяг ОСОБА_16 та ОСОБА_33 , який був порізаний та в крові; показами свідка ОСОБА_26 , який суду показав, що в квітні 2012 року він разом з ОСОБА_41 та ОСОБА_27 відпочивали біля кафе «Голівуд». Вони почули постріли та сильний крик дівчат. Стали прислухатися. З лісу вийшла дівчина, яка розповіла, що її друзів порубали сокирою чи чимось схожим, чоловіки, які напали, були в камуфляжі та в масках. Вони викликали швидку. Потім знайшли іншу дівчину, яка була у дуже поганому стані та в крові. З лісу вийшов хлопець, який також був поранений в області спини, був у крові. Поранений повідомив, що конфлікту у них ні з ким не було, а з кущів вискочили нападники та без будь-якої причини стали їх бити. Потім винесли пораненого хлопця, який також був у крові та у важкому стані; аналогічними показам свідка ОСОБА_26 показами свідка ОСОБА_27 ; показами свідка ОСОБА_42 , яка суду показала, що 21.04.2012 року її донька ОСОБА_33 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 пішли до лісу смажити шашлик. Вона була вдома та близько 23.00 години їй повідомили, що її донька в лікарні. Зі слів доньки тієї ж ночі, 22.04.2012 року, в лікарні, їй стало відомо, що, коли донька ОСОБА_33 з дівчатами пішли до лісу, на них напали троє чоловіків. Її вдарили по голові, потім по плечу та сказали «Пішла геть», вона відповзла до дерева та бачила, як рубали ОСОБА_14 . Говорила, що рубали предметами, схожими на тесак; показами свідка ОСОБА_43 , яка суду показала, що вона є рідною тіткою ОСОБА_9 та зазначила, що для тренувань він, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші знайомі ОСОБА_9 ходили в лісову зону в м. Новомосковську.

Також доведеність вини підтверджується дослідженими матеріалами справи, а саме: довідкою № 2126 від 22.04.2012 року Новомосковської центральної районної лікарні, відповідно до якої ОСОБА_14 доставлений 21.04.2012 року о 22.50 годині з чисельними рубленими ранами верхніх та нижніх кінцівок, голови, тулубу, відкритим переломом лівої кисті, з пошкодженням згиначів 2-4 пальців кисті, відкритим переломом зовнішнього мищелку лівого плеча зі зміщенням, відкритим переломом середньої треті правої ліктьової кістки, відкритим неповним переломом середньої третини правої голені. Госпіталізований до 16 міської клінічної лікарні м. Дніпропетровська (т.1 а.с.26); висновком судово-медичної експертизи № 582/Е від 23.08.2012 року, згідно якого тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_14 у вигляді: рани на голові, струсу головного мозку, на правому плечі з переломом плечової кістки, правому передпліччі з повним ушкодженням сухожилку розгинача 2-го пальця, довгого розгинача 1-го пальця, ліктьового розгинача кисті, перелому правої ліктьової кістки у нижній третині, правому ліктьовому суглобі, животі, спині, лівому плечі з відкритим переломом бічного надвиростку лівої плечової кістки, лівому передпліччі з ушкодженням м`яза ліктьового розгинача та переломом ліктьової кістки у середній третині, лівій кисті, з ушкодженням сухожилка згиначів 3-4-5 пальців, власних долонних пальцьових нервів 3-4 пальців, сухожилку розгиначів 3-го пальця, відкритого вивиху 3-го пальця лівої кисті, відкритого перелому 3-ї п`ясткової кістки лівої кисті, правому стегні, правій гомілці, правому гомілково-ступневому суглобі з відкритим уламковим переломом бічного виростку правої гомілки, правому стегні, правій гомілці, лівому стегні, лівому колінному суглобі, лівій гомілці, які в своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, могли виникнути на місці загоєння ран та за давністю рубцевої тканини можуть відповідати даті події, вказаній потерпілим та у постанові про призначення експертизи (21.04.2012 року). Механізм утворення ран, виявлених у потерпілого, по даним огляду та медичним документам встановити не являється можливим, оскільки на момент огляду мало місце повне загоєння ран, а в наданих медичних документах відсутній необхідний обсяг опису зовнішніх тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вважати, що потерпілому було заподіяно, як мінімум, двадцять дві травматичні дії (т.4 а.с.14-16); висновком судово-медичної експертизи № 271/Е від 24.04.2012 року, згідно якого, у потерпілої ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця на животі, які виникли від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, за давністю утворення можуть відповідати даті подій, вказаній в постанові та потерпілою (21.04.2012 року), відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, виникли, як мінімум, від однієї травматичної дії в область живота (т.4 а.с.5-6); довідкою № 2127 від 22.04.2012 року Новомосковської центральної районної лікарні, згідно якої, ОСОБА_16 звернувся 21.04.2012 року о 22.50 годині з рубленою раною правого надпліччя з пошкодженням лопатки та госпіталізований до травматологічного відділення НЦРЛ (т.1 а.с.25); висновком судово-медичної експертизи № 591/Е від 23.08.2012 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому надплечового відростку правої лопатки, ран на правому надпліччі, спині, в своїй сукупності за ознакою тривалого розладу здоров`я на термін більше ніж 21-а доба, відносяться до середнього ступеню тяжкості, могли виникнути на місці загоєння ран та за давністю рубцевої тканини можуть відповідати даті події, вказаній потерпілим та у постанові про призначення експертизи (21.04.2012 року). Механізм утворення ран, виявлених у потерпілого, за даними огляду та медичним документам встановити не являється можливим, оскільки на момент огляду мало місце повне загоєння ран, а в наданих медичних документах відсутній необхідний обсяг опису зовнішніх тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вважати, що потерпілому було заподіяно, як мінімум, дві травматичні дії (т.4 а.с.58-59); довідкою № 867 від 22.04.2012 року Новомосковської центральної міської лікарні, відповідно до якої, ОСОБА_33 доставлена 21.04.2012 року з відкритою черепно-мозковою травмою, рубленою раною правої тіменної області з пошкодженням кісток черепу, рубленою раною лівого стегна, голені, лівого передпліччя та лівого плеча, відкритим переломом лівої ліктьової кістки, травматичним шоком 1-2 ступеню. Госпіталізована до хірургічного відділення (т.1 а.с.27); висновком судово-медичної експертизи № 583/Е від 15.08.2012 року, згідно якого, у потерпілої ОСОБА_33 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ран на голові, лівому плечі, лівому передпліччі, спині, лівому стегні, лівій гомілці, відкритого перелому обох кісток лівого передпліччя (променевої та ліктьової) у нижній третині, які у своїй сукупності відносяться до середнього ступеню тяжкості, могли виникнути на місці загоєння ран та за давністю рубцевої тканини можуть відповідати даті події, вказаній потерпілою та у постанові про призначення експертизи (21.04.2012 року). Механізм утворення ран, виявлених у потерпілої, по даним огляду та медичним документам встановити не являється можливим, оскільки на момент огляду мало місце повне загоєння ран, а в наданих медичних документах відсутній необхідний обсяг опису зовнішніх тілесних ушкоджень. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вважати, що потерпілій було заподіяно, як мінімум, шість травматичних дій (т.4 а.с.100-101); протоколом додаткового огляду місця події від 22.04.2012 року в ході проведення огляду території лісу Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», зафіксована обстановка поблизу безпосереднього місця скоєння злочину, вилучені сліди речовини, схожої на кров, сліди від взуття, залишки петард та інші предмети (т.1 а.с.47-69); протоколом огляду від 22.04.2012 року особистих речей потерпілого ОСОБА_14 , в ході проведення якого були зафіксовані пошкодження на одязі, а також сліди речовини, схожої на кров (т.1 а.с.41); висновком судово-медичної експертизи № 614 від 08.06.2012 року, згідно якого в слідах на спортивних штанах, спортивній куртці, футболці, парі шкарпеток та парі кросівок, які належать ОСОБА_14 , встановлено належність крові людини, та за висновками судово-медичної експертизи № 669 від 04.07.2012 року, згідно яких в двох слідах на шкарпетках виявлений антиген Н та ізогемаглютиміни анти-А та анти-В, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_14 (т.4 а.с.36-38, т.4, а.с.48-50); протоколом огляду від 22.04.2012 року особистих речей потерпілого ОСОБА_16 , в ході огляду були зафіксовані пошкодження на одязі, а також сліди речовини, схожої на кров (т.1 а.с.42-44); висновком судово-медичної експертизи № 613 від 08.06.2012 року, згідно якого в слідах на спортивних брюках та куртці, які належать ОСОБА_16 , встановлено належність крові людини, та за висновком судово-медичної експертизи № 671 від 04.07.2012 року в слідах на вказаному одязі виявлені антигени А і Н, що не виключає можливості походження крові від потерпілого ОСОБА_16 (т.4 а.с.78-80, т.4 а.с.90-92); протоколом огляду від 22.04.2012 року особистих речей потерпілої ОСОБА_33 , в ході проведення якого були зафіксовані пошкодження на одязі, а також сліди речовини, схожої на кров (т.1 а.с.45-46); висновком судово-медичної експертизи № 615 від 08.06.2012 року, згідно якого в слідах на спортивних брюках, кофті, футболці, які належать ОСОБА_33 , встановлена належність крові людини, та за висновком судово-медичної експертизи № 672 від 04.07.2012 року в слідах крові на зазначених речах виявлений антиген Н та ізогемаглютиміни анти-А та анти-В, що не виключає можливості походження крові від потерпілої ОСОБА_33 (т.4 а.с.120-122, т.4 а.с.131-133); висновком вибухо-технічної експертизи № 70/26-46 від 22.05.2012 року, згідно якого, предмети, вилучені 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», є: металевими монтажними цвяхами, промислового виробництва, які до категорії боєприпасів та вибухових речовин не відносяться; залишками піротехнічних засобів, а саме фітильної петарди ТС-5В з вогневим способом підриву, промислового виробництва, які до категорії вибухових речовин та боєприпасів не відносяться; відрізками термоізоляції для труб, промислового виробництва, які до категорії вибухових речовин та боєприпасів не відносяться. Спосіб підриву піротехнічних засобів, а саме фітильних петард типу ТС-5В вогневий (т.4 а.с.143-148); висновками судово-дактилоскопічної експертизи № 33/01-217 від 01.09.2012 року, з яких вбачається, що сліди на відрізках липкої стрічки № 2, 3, 4, вилучені 22.04.2012 року з поверхні пляшки з-під «Coca-Cola» та пляшки з-під води на ділянці місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», залишені відповідно вказівним пальцем лівої руки, середнім пальцем правої руки, безіменним пальцем правої руки, середнім пальцем лівої руки ОСОБА_14 ; слід на відрізку липкої стрічки № 7 залишений безіменним пальцем лівої руки ОСОБА_18 (т.4 а.с.237-245); висновком судово-медичної експертизи № 510 від 16.05.2012 року, згідно якого, на засушеному листку, вилученому 22.04.2012 року, з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», виявлена кров людини з антигенами А, Н і ізогемаглютиміном анти-В; та за висновком судово-медичної експертизи № 667 від 02.07.2012 року походження крові не виключається від потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_33 (т.5 а.с.17-18, т.5 а.с.27-28); висновком судово-медичної експертизи № 616 від 08.06.2012 року, згідно якого, в слідах на шкіряній куртці, вилученій 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», встановлено наявність крові людини; та за висновком судово-медичної експертизи № 666 від 04.07.2012 року походження зазначеної крові не виключається від потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_33 , а від потерпілого ОСОБА_14 лише у вигляді домішок (т.5 а.с.37-38, т.5 а.с.48-50); висновком судово-медичної експертизи № 688 від 02.07.2012 року, згідно якого, в слідах на поліетиленовому пакунку, вилученому 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», встановлено наявність крові людини, походження якої не виключається від потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_33 , а від потерпілого ОСОБА_14 лише у вигляді домішок (т.5 а.с.59-61); висновком судово-медичної експертизи № 509 від 16.05.2012 року, згідно якого, на чотирьох фрагментах листя, вилучених 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», виявлена кров людини, та за висновком судово-медичної експертизи № 668 від 02.07.2012 року походження зазначеної крові не виключається від потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_33 , а від потерпілого ОСОБА_14 лише у вигляді домішок (т.5 а.с.71-73, т.5 а.с.83-84); висновком судово-медичної експертизи № 512 від 16.05.2012 року, згідно якого, в змиві на марлевому тампоні, вилученому 22.04.2012 року з ділянки місцевості, розташованої на території Орлівщинської сільської ради поблизу кафе «Голівуд», виявлена кров людини, та за висновком судово-медичної експертизи № 665 від 02.07.2012 року походження зазначеної крові не виключається від потерпілих ОСОБА_16 та ОСОБА_33 , а від потерпілого ОСОБА_14 лише у вигляді домішок (т.5 а.с.104-106, т.5 а.с.116-117); протоколами відтворення обстановки та обставин події: від 18.09.2012 року за участю потерпілого ОСОБА_16 (т.2 а.с.9-16); від 14.09.2012 року за участю потерпілої ОСОБА_33 (т.2 а.с.24-33); від 18.09.2012 року за участю потерпілого ОСОБА_14 (т.2 а.с.44-51); від 26.04.2012 року за участю потерпілої ОСОБА_18 (т.2 а.с.63-73); від 27.04.2012 року за участю потерпілої ОСОБА_17 (т.2 а.с.80-93), в ході проведення яких вони, кожний окремо, показали та розповіли про обставини скоєння відносно них злочинів; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.06.2012 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_16 впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка 21.04.2012 року у вечірній час, на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд», питав у нього час (т.3 а.с.49); протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.06.2012 року, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_9 , як особу, яка 21.04.2012 року у вечірній час, на галявині в лісі поблизу кафе «Голівуд», питав про час у компанії, в якій він знаходився (т.3 а.с.163); ДВД-диском з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 05.06.2012 року (т.3 а.с.145-146); висновком судово-психологічної експертизи № 462 від 26.06.2013 року, згідно якого, в ході допиту ОСОБА_10 від 05.06.2012 року задано значну кількість відкритих питань, які не мають активного випереджального характеру, виключають несамостійність відповідей і стимулюють їх змістовне розширення. Альтернативні питання за своїм змістом є уточнюючими, логічно і послідовно сформульовані за попередніми повідомленнями підозрюваного і суттєво не вплинули на формулювання повідомлень ОСОБА_10 . Перебивання мовлення ОСОБА_10 зустрічними питаннями переважно організовує багатослівну розповідь підозрюваного. Динаміка допиту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого, відповідно до повідомлень ОСОБА_10 . Суттєва більшість відповідей ОСОБА_10 є змістовно поширеними категоричними твердженнями по фабулі сюжетних фрагментів, які містять уточнення, загальні та специфічні деталі, дозволяють скласти основну послідовність подій у справі зі слів підозрюваного. Поведінка ОСОБА_10 не має ознак вимушеної спонуки до спілкування, супроводжується активною увагою, ініціативною комунікативною позицією. Невербальні засоби комунікації ОСОБА_10 виражають високу готовність до спілкування. У відеозаписі допиту ОСОБА_10 від 05.06.2012 року ознак суттєвого психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь у проведенні допиту, не виявлено. У переважній частині допиту ОСОБА_10 в його комунікативній діяльності суперечностей між вербальною та невербальною поведінкою не виявлено (т.9 а.с.214-245); ДВД-диском з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 04.06.2012 року (т.3 а.с.110-111); висновком судово-психологічної експертизи № 463 від 26.06.2013 року, згідно якого, в ході допиту ОСОБА_11 від 04.06.2012 року задано значну кількість відкритих питань, які не мають активного випереджального характеру, виключають несамостійність відповідей і стимулюють їх змістовне розширення. Альтернативні питання за своїм змістом є уточнюючими, логічно і послідовно сформульовані за попередніми повідомленнями підозрюваного і суттєво не вплинули на формулювання суджень ОСОБА_11 . Динаміка допиту характеризується послідовним переходом від одного сюжету до іншого відповідно до повідомлень ОСОБА_11 . Повернення в ході допиту до окремих елементів сюжету сприяє актуалізації пригадування та реконструкції підозрюваного. Суттєва більшість відповідей ОСОБА_11 є змістовно поширеними категоричними твердженнями, які містять уточнення та загальні деталі, дозволяють скласти основну послідовність подій у справі зі слів підозрюваного. Повідомлення ОСОБА_11 не мають ознак вимушеної спонуки до комунікації, супроводжуються активною увагою, ініціативною комунікативною позицією. У поведінці ОСОБА_11 маються психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним обставин подій у справі. У відеозаписі допиту ОСОБА_11 від 04.06.2012 року ознак суттєвого психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь у проведенні допиту, не виявлено. У ході допиту ОСОБА_11 в комунікативній діяльності останнього констатується взаємоузгодженість (конгруентність) між вербальною та невербальною поведінкою (т.10 а.с.1-34); ДВД-диском з відеозаписом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 03.06.2012 року (т.3 а.с.69-70); висновком судово-психологічної експертизи № 464 від 26.06.2013 року, згідно якого, у відеозаписі допиту ОСОБА_9 03.06.2012 року ознак суттєвого психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь у проведенні допиту, не виявлено. В ході допиту ОСОБА_9 в комунікативній діяльності останнього констатується взаємоузгодженість (конгруентність) між вербальною та невербальною поведінкою (т.9 а.с.155-186); протоколом відтворення обстановки та обставин події від 04.06.2012 року за участю ОСОБА_9 в присутності його захисника адвоката ОСОБА_44 , в ході проведення якого останній показав та розповів про обставини скоєння ним, а також ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочину 21.04.2012 року (т.3 а.с.74-79); ДВД-диском з відеозаписом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_9 від 04.06.2012 року (т.3 а.с.82-83); висновком судово-психологічної експертизи № 465 від 26.06.2013 року, згідно якого, повідомлення ОСОБА_9 під час відтворення обстановки та обставин подій від 04.06.2012 року не мають ознак вимушеної спонуки до спілкування, супроводжуються особливостями поведінки, властивими для дискомфортних рухів, активною увагою, ініціативною комунікативною позицією, зосередженню на власному викладі. Невербальні засоби комунікації ОСОБА_9 ілюструють та доповнюють його словесні повідомлення. У поведінці ОСОБА_9 маються психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним обставин події у справі, містить достатній комплекс ознак, які за своєю психологічною суттю є «слідами», які відображають його минулий досвід відносно реконструйованих подій. У відеозаписі відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_9 від 04.06.2012 року ознак суттєвого психологічного впливу на нього зі сторони осіб, які брали участь у проведенні слідчої дії, не виявлено. У ході відтворення обстановки та обставин подій за участю ОСОБА_9 в комунікативній діяльності останнього констатується взаємоузгодженість (конгруентність) між вербальною та невербальною поведінкою (т.9 а.с.188-212); показами свідка ОСОБА_45 , який в судовому засіданні показав, що він був запрошений в якості понятого при відтворенні обстановки та обставин події за участі ОСОБА_9 , який самостійно розповів, що вони тренувалися з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в лісі, потім виник конфлікт з потерпілими, показав його місце. Потім показав місце, де вони мили мачете. ОСОБА_9 розповів все добровільно, тиску на нього не здійснювалося; протоколом обшуку від 02.06.2012 року квартири АДРЕСА_4 за місцем мешкання ОСОБА_10 , відповідно до якого, в ході проведення обшуку було знайдено та вилучено речі та предмети, що належать останньому, в тому числі ножі, мачете, камуфльований одяг, шапки з прорізами для очей та носа (т.3 а.с.27-30); протоколом обшуку від 02.06.2012 року домоволодіння АДРЕСА_5 за місцем мешкання ОСОБА_24 , в ході проведення якого, остання добровільно видала мачете, загальною довжиною 50 см з дерев`яною рукояткою, який належить ОСОБА_10 , кухонний ніж, юсб-накопичувач та системний блок. Крім того, також були вилучені: камуфльований одяг, СД-диски, фотографії (т.3 а.с.38); показами свідка ОСОБА_46 , яка суду показала, що була присутня в якості понятої при проведенні обшуку в с. Вільне у помешканні ОСОБА_24 . В ході обшуку на присутніх ніякого тиску працівники міліції не чинили. При обшуку було вилучено камуфльований одяг, сокири, системний блок, фотографії. Всі вилучені речі були запаковані в її присутності. В ході обшуку складався протокол, в якому все відповідало дійсності, який вона і підписала; протоколом обшуку від 02.06.2012 року домоволодіння АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_9 , в ході проведення якого, було знайдено та вилучено речі та предмети, що належать останньому, в тому числі мачете, палки різної довжини, ножі для тренувань, арбалет, стріли до нього, пістолет пневматичний з пустим магазином, спортивний одяг, шапка маска, патрони, дві мисливські рушниці, взуття (т.3 а.с.42-45); показами свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_47 , які суду показали, що вони в червні 2012 року приймали участь в якості понятих при проведенні обшуку у ОСОБА_9 . Вони підійшли до двору, там знаходилися працівники міліції та ОСОБА_9 , вони разом зайшли у будинок. Там працівники міліції повідомили ОСОБА_9 , що буде проводитися обшук. Вона та її чоловік ходили по всім кімнатам разом з працівниками міліції. Що знаходили, клали до мішків, опечатували. У ОСОБА_9 зауважень ніяких не було. Знайшли рушниці, ножі, всі ті предмети, які були записані до протоколу. Свідок підтвердила свій підпис у протоколі; документами роздрукованих вхідних та вихідних дзвінків з телефонних номерів та інформацією, що міститься на двох ДВД-дисках, а також роздрукована на паперовому носії щодо вхідних та вихідних дзвінків, текстових повідомлень абонентів мобільного зв`язку операторів «МТС» та «КиївСтар», згідно яких номери телефонів НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 та НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_11 21.04.2012 року під час скоєння злочину, знаходилися в зоні дії базової станції, розташованої за адресою АДРЕСА_6 , тобто навпроти місця скоєння злочину (т.7 а.с.140-145, т.10 а.с.101-114).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що з боку обвинувачення було надано достатньо доказів винуватості ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих їм діянь, які суд першої інстанції обґрунтовано визнав достатніми, допустимими та достовірними, які відповідають вимогам діючого кримінального процесуального законодавства України, у зв`язку з чим, доводи засуджених та їх захисників в апеляційних скаргах про відсутність у матеріалах кримінальної справи доказів вини засуджених, є безпідставними.

Суд, правильно встановивши фактичні обставини справи, умисел та мотив ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , обґрунтовано визнав дії останніх, направленими саме на вчинення грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, із застосуванням предметів, спеціально пристосованих та заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень (хуліганство) та спричинення умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень та правильно кваліфікував їх дії за ч.1 ст.122, ч.4 ст.296 КК України.

У зв`язку з зазначеним, доводи апеляції прокурора про те, що суд дійшов помилкового висновку про відсутність у діях засуджених складу злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.п.1, 7, 12 ч.2 ст.115 КК України та доводи апеляції захисника ОСОБА_8 про те,що кваліфікація дій засуджених за ч.4 ст.296 КК України не знайшла свого підтвердження при розгляді справи та є зайвою, безпідставні.

В основу вироку суд поклав тільки ті покази потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , які вони давали у судовому засіданні та були безпосередньо досліджені судом і не посилався на їх покази, надані під час досудового розслідування та докази, які були здобуті у порушення КПК України.

Суд дав належну оцінку показам вказаних потерпілих, які були уточнені ними у судовому засіданні і підстав ставити під сумнів їх об`єктивність не було. Вони були послідовними та узгоджувалися з іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Ніяких суттєвих протиріч у їх показах, як на те вказують в апеляціях захисники, немає, а незначні протиріччя свідчать лише свідчать лише про їх психологічний стан під час та після нападу, та їх психологічне сприйняття подій того дня.

Крім того, під час судового розгляду потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 впізнали ОСОБА_9 та беззаперечно вказали на нього, як на особу, яка підходила до них і запитувала час.

Свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , хоча й не були прямими свідками нападу та спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, як на те посилається адвокат ОСОБА_6 в апеляції, але суд, надавши їм належну оцінку, обґрунтовано послався на них у вироку, оскільки вони підтверджували деякі обставини нападу, зазначені потерпілими та його наслідки у виді спричинених тілесних ушкоджень.

Доводи в апеляціях засуджених про застосування до них з боку органів досудового слідства недозволених методів його ведення, як на те посилають в апеляціях засуджені та захисники, були ретельно перевірені судом та підтвердження не знайшли.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, 16.10.2014 року відомості за заявами ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 щодо застосування до них з боку органів досудового слідства недозволених методів дізнання та досудового слідства, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування.

У вказаному кримінальному провадженні були виконані, необхідні слідчі дії, допитані, як потерпілі, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , досудове розслідування за фактом застосування недозволених методів дізнання та досудового слідства в ході проведення досудового слідства у кримінальній справі відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , з боку співробітників Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області за ч.2 ст.365 КК України, проведено, за результатами якого не встановлено в діях останніх ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у зв`язку з чим, згідно постанови слідчого прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_48 від 22.12.2014 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000624 від 16.10.2014 року, закрито.

Вказане суперечить доводам в апеляціях захисників та засуджених про те, що покази останніми надавалися під фізичним та психологічним тиском з боку працівників міліції та формальне проведення перевірки за їх заявами.

Також, про відсутність тиску під час допитів засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і ОСОБА_11 свідчать, проведені по справі судово-психологічні експертизи, відповідно до яких, ознак суттєвого психологічного впливу на них зі сторони осіб, які брали участь у проведенні допиту, не виявлено. При цьому, словосполучення «суттєвий вплив» використовується експертом не в контексті присутності такого тиску, незалежно від суттєвості останнього, на що захисник ОСОБА_6 зазначає в апеляції, а, як спеціальна форма викладу тексту висновку експертизи, оскільки, як вбачається з їх змісту слово «суттєвий» використовується експертом часто: «суттєва більшість відповідей», «суттєво не вплинули на формулювання суджень» тощо.

Доводи апеляцій засуджених про їх незаконне затримання та незаконне проведення обшуків, безпідставні.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_9 затриманий 03.06.2012 року відповідно до складеного про це протоколу (т.3 а.с.53-55), ОСОБА_11 затриманий 02.06.2012 року відповідно до складеного про це протоколу (т.3 а.с.92-93), ОСОБА_10 затриманий 03.06.2012 року відповідно до складеного про це протоколу (т.3 а.с.122-123). При цьому, засудженим ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , відповідно до зазначених протоколів, було роз`яснено підстави та мотиви затримання, право мати захисника, про що останні розписались, що спростовує доводи апеляцій засуджених в цій частині. При підписанні протоколів затримання, у засуджених ніяких зауважень та заяв не було.

Крім того, відповідно до наявних у матеріалах справи розписок, наданих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , відповідно, (т.3 а.с.60, 95, 125), заяв та претензій до працівник міліції вони не мали, мір фізичного та психологічного впливу до них не застосовувалось.

Ніяких даних про те, що ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 фактично були затримані раніше, ніж про це зазначено у протоколах їх затримання та складання протоколів про їх затримання через значний проміжок часу, як на те останні вказують в апеляціях, матеріали кримінальної справи не містять.

Жодних слідчих дій за участі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до 03.06.2012 року, а за участі ОСОБА_11 до 02.06.2012 року, не проводилося.

Обшук у ОСОБА_10 проведено 02 червня 2012 року в межах порушеної 22 квітня 2012 року кримінальної справи, на підставі постанови судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, постановленої в порядку, передбаченому діючим законодавством 16 травня 2012 року (т.3 а.с.26). Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , останньому були роз`яснені його права і якихось заяв або клопотань від ОСОБА_10 не надходило. За результатами проведеного обшуку слідчим був складений протокол (т.3 а.с.27-30), який ОСОБА_10 підписав без зауважень.

Обшук у ОСОБА_9 проведено 02 червня 2012 року в межах порушеної 22 квітня 2012 року кримінальної справи, на підставі постанови судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, постановленої в порядку, передбаченому діючим законодавством 25 травня 2012 року (т.3 а.с.41). Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 , останньому були роз`яснені його права і якихось заяв або клопотань від ОСОБА_9 не надходило. За результатами проведеного обшуку слідчим був складений протокол (т.3 а.с.42-45), який ОСОБА_9 підписав без зауважень.

Обшук у ОСОБА_49 проведено 02 червня 2012 року в межах порушеної 22 квітня 2012 року кримінальної справи, на підставі постанови судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, постановленої в порядку, передбаченому діючим законодавством 25 травня 2012 року (т.3 а.с.37). Під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_49 , останній були роз`яснені її права і якихось заяв або клопотань від ОСОБА_49 не надходило. За результатами проведеного обшуку слідчим був складений протокол (т.3 а.с.38), який ОСОБА_49 підписала без зауважень.

Доводи апеляцій захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 про грубе порушення прав ОСОБА_11 та ОСОБА_9 та ненадання останнім можливості скористатися адвокатськими послугами під час їх допиту, необґрунтовані.

Так, з матеріалів кримінальної справи вбачається, що таке право їм було роз`яснено своєчасно та розпоряджалися вони цим правом самостійно.

З протоколів ознайомлення підозрюваних з їх правами на захист від 03.06.2012 року та від 02.06.2012 року, відповідно, (т.3 а.с.50, 89), вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_11 виявили бажання на даний момент захищати себе самостійно. Зазначені протоколи ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підписали без зауважень та про застосування до них психологічного або фізичного тиску співробітників міліції, з метою впливу на надання ними зізнавальних показів, останні не зазначали.

Допит ОСОБА_9 та ОСОБА_11 був проведений у ці ж дні. Протоколи про допит вони підписали без зауважень.

У подальшому, на вимогу ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , останні були забезпечені захистом та всі слідчі дії за участю підозрюваних, проводилися в присутності їх захисників, які потім були покладені судом в основу вироку.

Версії підсудних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про непричетність до вказаних злочинів, а саме, про знаходження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в зазначений час за місцем мешкання останнього, та знаходження ОСОБА_9 в період з 20.30 годин 21.04.2012 року та весь наступний день за місцем свого мешкання в с. Знаменівка, були ретельно перевірені судом та підтвердження не знайшли, оскільки спростовувалися вищенаведеними доказами.

Зазначені версії засуджених підтверджувалися лише показами свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_50 та ОСОБА_25 , яким суд надав належну оцінку та обґрунтовано зазначив, що вказані покази будь-якими іншими доказами у справі не підтверджуються, не узгоджуються з іншими доказами та між собою, а тому правильно поставився до них критично та розцінив покази ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , як обрану ними позиції захисту, а покази свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , як спосіб захисту близьких їм людей.

Крім того, зазначені версії засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 спростовувалися документами роздрукованих вхідних та вихідних дзвінків з телефонних номерів, згідно яких номери телефонів, які належать ОСОБА_10 та ОСОБА_11 21.04.2012 року під час скоєння злочину, знаходилися в зоні дії базової станції, розташованої за адресою АДРЕСА_6 , тобто навпроти місця скоєння злочину (т.7 а.с.140-145, т.10 а.с.101-114).

Те, що судом не було оглянуто ноутбук ОСОБА_9 , який на його думку, міг би забезпечити йому алібі, на неповноту судового слідства не вказує, оскільки у суду було достатньо даних для вирішення справи по суті і необхідності у цьому не вбачалося.

Посилання захисників в апеляціях на відсутність відбитків та залишків біологічних матеріалів на вилучених у засуджених предметах, а також, на те, що жоден з висновків СМЕ не дає відповіді про механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілих, не спростовують доведеності вини засуджених у вчиненні злочинів.

Як вбачається з висновків судово-медичних експертиз № 582/Е від 23.08.2012 року, № 583/Е від 15.08.2012 року, № 591/Е від 23.08.2012 року, проведених через 4 місяці після вчинення нападу на потерпілих, хоча й вказано, що механізм утворення ран, виявлених у потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_33 та ОСОБА_16 , по даним огляду та медичним документам встановити не являється можливим, оскільки на момент огляду мало місце повне загоєння ран, а в наданих медичних документах відсутній необхідний обсяг опису зовнішніх тілесних ушкоджень, проте зазначено, що вони могли виникнути на місці загоєння ран та за давністю рубцевої тканини можуть відповідати даті події, вказаній потерпілими та у постанові про призначення експертиз - 21.04.2012 року.

Зважаючи на те, що з моменту скоєння злочинів засудженими ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 до проведення обшуків, під час яких були вилучені, належні їм предмети, пройшло більше місяця, останні мали реальну можливість знищити відбитки та залишки біологічних матеріалів на них, що узгоджується з показами свідка ОСОБА_45 , який був понятим при відтворенні обстановки та обставин події за участі ОСОБА_9 , під час якого останній показав місце, де вони мили мачете після конфлікту з потерпілими.

Посилання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 на те, що потерпілий ОСОБА_16 вказував на те, що мабуть поранив одного з нападників у ногу або живіт, однак ніж, яким захищався ОСОБА_16 експертному дослідженню не піддавався, а на ножі могли залишитися сліди крові чи волокон від одежі нападників, та судом не оглядався, безпідставні.

В основу вироку суд поклав тільки ті покази потерпілого ОСОБА_16 , які він надав у судовому засіданні та були безпосередньо досліджені судом і не посилався на його покази, надані під час досудового розслідування.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляції захисника ОСОБА_8 про порушення КПК України при проведенні відтворення обстановки події за участю ОСОБА_9 .

Зазначена слідча дія була проведена відповідно до вимог законодавства, за участю підозрюваного ОСОБА_9 , його захисника адвоката ОСОБА_44 та двох понятих, за результатми якої був складений та завірений, уповноваженою на те особою, протокол, оформлений належним чином, у ньому містяться усі необхідні відомості, яким суд надав відповідну оцінку. Протокол був підписаний ОСОБА_9 та його захисником і ніяких зауважень або заяв від останніх не надійшло.

Свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні показав, що він був запрошений в якості понятого при відтворенні обстановки та обставин події за участі ОСОБА_9 , який самостійно розповів, що вони тренувалися з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в лісі, потім виник конфлікт з потерпілими, показав його місце. Потім показав місце, де вони мили мачете. ОСОБА_9 розповів все добровільно, тиску на нього не здійснювалося.

У зв`язку з зазначеним сумніватися у законності проведення зазначеної слідчої дії у колегії суддів підстав немає.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про порушення процедури упізнання колегія суддів не приймає до уваги, оскільки останньою не зазначено, за участі кого воно проводилося та, у чому саме вбачається порушення при його проведенні.

Досудове та судове слідство по справі проведені достатньо повно та всебічно, зібраним доказам була дана належна оцінка, ніяких даних про недозволені методи ведення слідства, фальсифікацію матеріалів, упередженість слідства і суду, як і інші порушення КПК України, які тягнуть за собою скасування вироку, не встановлено.

Поряд із цим, доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтоване зазначення судом того, що ОСОБА_9 двічі кидав петарди, є слушними.

Так, відповідно до ст.275 КПК України (1960 року) розгляд справи проводиться судом лише у межах висунутого обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального висновку відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (т.8 а.с.93-115), органами досудового слідства ОСОБА_9 , крім іншого, було висунуте обвинувачення у тому, що «… ОСОБА_9 підпалив піротехнічний засіб петарду, вибіг разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на поляну до вказаної компанії, кинув петарду…».

Згідно ж вироку, суд, при формулюванні обвинувачення зазначив про те, що «… ОСОБА_9 підпалив піротехнічні засоби - петарди, спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, та кинув спочатку одну петарду, та відразу другу…», при цьому висновок цей був зроблений лише з показів потерпілих та не підтверджувався іншими доказами, наявними в матеріалах справи, що призвело до порушення судом вимог ст.275 КПК України (1960 року), якою встановлені межі судового розгляду.

У зв`язку з зазначеним, вирок в цій частині необхідно змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання на повторне використання засудженим ОСОБА_9 піротехнічного засобу петарди.

При цьому судом не приймаються до уваги доводи апеляційних скарг щодо безпідставної зміни судом часу вчинення злочину, оскільки як вбачається з обвинувального висновку, органом досудового розслідування встановлено час вчиненя злочину 21.04.2012 року в період, починаючи з 21 год 30 хвилин та які продовжились приблизно до 22 год 45 хвилин. Тобто, встановлюючи у вироці час нанесення потерпілим тілесних ушкоджень приблизно в 21 год 45 хвилин 21.04.2012 року, суд, спираючись на досліджені в судовому засіданні докази, уточнив час вчинення злочину в межах часу скоєння злочину, що інкриміновано обвинуваченим та не вийшов при цьому за межі пред`явленого обвинувачення, що передбачено кримінально-процесуальним законом.

Що стосується призначеного ОСОБА_10 покарання, то при визначенні такої міри, суд, як вбачається з вироку, врахував характер та ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, дані про особу засудженого ОСОБА_10 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні малолітню дитину, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання та дійшов правильного висновку щодо неможливості виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України у вигляді реального позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_10 та попередження вчинення ним нових злочинів, що відповідає вимогам ст.65 КК України.

Що стосується призначеного ОСОБА_9 покарання, то при визначенні такої міри, суд, як вбачається з вироку, врахував характер та ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, дані про особу засудженого ОСОБА_9 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем реєстрації та роботи, те, що ОСОБА_9 займався суспільно-корисною працею, є інвалідом 3 групи, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання та дійшов правильного висновку щодо неможливості виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України у вигляді реального позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів, що відповідає вимогам ст.65 КК України.

Що стосується призначеного ОСОБА_11 покарання, то при визначенні такої міри, суд, як вбачається з вироку, врахував характер та ступінь тяжкості скоєних злочинів, які відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості, дані про особу засудженого ОСОБА_11 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи, те, що ОСОБА_11 займався суспільно-корисною працею, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання та дійшов правильного висновку щодо неможливості виправлення засудженого без ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України у вигляді реального позбавлення волі, яке буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_11 та попередження вчинення ним нових злочинів, що відповідає вимогам ст.65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України 1960 року, п.11 розділу XI «Перехідних положень» Кримінального процесуального кодексу України в редакції Закону від 13 квітня 2012 року №4652-VI, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги засуджених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_10 та прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_13 задовольнити частково.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 квітня 2016 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , - змінити.

Виключити з мотивувальної частини зазначеного вироку суду посилання на повторне використання засудженим ОСОБА_9 піротехнічного засобу петарди.

В решті вирок відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. На ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: