Справа № 192/61/17
Провадження № 1-в/192/55/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" лютого 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну покарання більш м`яким

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Синельникове Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2016 року в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2015 року по 01 травня 2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за правилами ч.5 ст.72 КК України,

за участю учасників провадження:

прокурора ОСОБА_4

представника СВК № 21 Мелкова

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3

Початок строку: 24.02.2015 року

Кінець строку: 17.12.2018 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, посилаючись на те, що комісією установи йому було відмовлено, а він має два заохочення, стягнень не має.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та замінити йому покарання більш м`яким, пояснивши, що він виправився та весь час працює.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 та прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, оскільки вважали, що засуджений не став на шлях виправлення та до нього передчасно застосовувати ст.82 КК України.

Суд, вислухавши засудженого, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, прокурора, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з таким.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений ОСОБА_3 на даний час відбув 1/2 частини строку покарання.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення (а.с. 9), засуджений ОСОБА_3 має два заохочення у виді подяк за підсумками 4-го кв 2015 року та за підсумками 4 кв 2016 року.

Згідно характеристики, засуджений ОСОБА_3 за весь період відбування покарання характеризується посередньо, не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи (а.с.8 ).

06 січня 2017 року комісією установи було відмовлено засудженому ОСОБА_3 у застосуванні ст.82 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення.

Наявні матеріали справи не підтверджують позитивних змін в особистості засудженого за весь період відбування покарання, оскільки засуджений хоча і був двічі був заохочений для стимулювання правослухняної поведінки, але при визначенні ступеню поведінки засудженого, судом враховано, що засуджений не приймає участь в роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи.

Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час не став на шлях виправлення і застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.

На підставі наведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1