Справа № 639/1224/16-к
Провадження № 1-кп/639/200/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2016 року м. Харків
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
адвокатів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , віком 18 років, уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого продавцем у магазині «Сільпо» ТОВ «Фоззі Фуд», на підставі ст. 89 КК України не засудженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віком 18 років, уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учня 3-го курсу Харківського професійного машинобудівного ліцею №30, раніше не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, суд,
встановив:
11 червня 2015 року, близько 14-30 год., неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою, маючи злочинний умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном - належним ДП «Харківський приладобудівний завод «ім. Т.Г. Шевченка», яке розташоване за адресою: м. Харків, вул. Жовтневої революції, 99, прибули до території вказаного підприємства.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою у групі із ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, перелізли через паркан ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», потрапивши на охоронювану територію, проникли до незамкненого корпусу № 14, де виявили відходи лому чорного металу, а саме: металеві каркаси столів монтажників в кількості 3 одиниць, загальною вагою 92,0 кг., вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №3010 від 20.07.2015 року, - 239,20 грн.
В подальшому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , таємно заволоділи трьома каркасами столів, які перенесли до паркану підприємства та перекинули їх через нього, чим виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки їх злочинні дії були викриті працівником воєнізованої охорони ДП «ХПЗ ім. Т.Г. Шевченка», яким, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , були затримані за територією підприємства.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, розміром судових витрат на проведення експертного дослідження по справі, пояснив суду, що 11 червня 2015 року, близько 13-30 год. він, зустрівся із приятелем ОСОБА_9 , який запропонував йому вкрасти з території заводу «ім. Т.Г. Шевченка» метал, на що він погодився, оскільки в них не було грошей.
Вони вдвох прибули до території підприємства, перелізли через паркан, зайшли до корпусу де виявили відходи лому чорного металу, три металевих каркаси, які перенесли до паркану та перекинули через нього. Надалі, коли вони понесли метал до пункту прийому, були зупинені працівником охорони підприємства, вказаний метал в них було вилучено співпрацівниками поліції.
Провину визнає в повному обсягу, у скоєному щиро кається, злочин скоїв через скрутне матеріальне становище.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, розміром судових витрат на проведення експертного дослідження по справі, пояснив суду, що 11 червня 2015 року, близько 13-30 год. він, зустрівся із приятелем ОСОБА_8 , якому запропонував вкрасти з території заводу «ім. Т.Г. Шевченка» метал, на що останній погодився, оскільки в них не було грошей.
Вони вдвох прибули до території підприємства, перелізли через паркан, зайшли до корпусу де виявили відходи лому чорного металу, три металевих каркаси, які перенесли до паркану та перекинули через нього. Надалі, коли вони понесли метал до пункту прийому, були зупинені працівником охорони підприємства, вказаний метал в них було вилучено.
Провину визнає в повному обсягу, у скоєному щиро кається, злочин скоїв через скрутне матеріальне становище.
Представник потерпілої сторони ДП «Харківський приладобудівний завод «ім. Т.Г. Шевченка» ОСОБА_10 , в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, будь яких претензій підприємство до обвинувачених не має.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, судом встановлено, що обвинувачені правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів по справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, з урахуванням заяви представника потерпілої сторони про розгляд справи за її відсутності, суд провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачених та вивченням матеріалів кримінального провадження, стосовно даних, які характеризують особу обвинувачених, щодо долі речових доказів та судових витрат, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 11.06.2015 року, скоїли закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений групою осіб, поєднаний із проникненням у приміщення і, кваліфікує їх дії за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , на підставі ст. 66 КК України, суд визнає їх щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення ними злочину у неповнолітньому віці.
Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинувачених судом не встановлено.
Вивченням даних про особу ОСОБА_8 встановлено, що він, віком 18 років, на час вчинення злочину був неповнолітньою особою, віком 17 років, із повною середньої освітою, офіційно працевлаштований продавцем у ТОВ «Фоззі Фуд» - «Сільпо», проживає у повній сімї, раніше судимий: 21.01.2013 року вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, судимість погашена у встановленому законом порядку, має постійне місце мешкання та реєстрації, за місцем мешкання характеризується задовільно, за місцем навчання характеризується задовільно, на обліку у КПпСН не перебував, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Вивченням даних про особу ОСОБА_9 встановлено, що він, віком 18 років, на час вчинення злочину був неповнолітньою особою, віком 17 років, із повною середньої освітою, офіційно не працевлаштований, навчається на 3 курсі Харківського Електротехнічного ліцею №30, проживає у повній сімї, раніше не судимий, має постійне місце мешкання та реєстрації в м. Харкові, перебував на обліку у КПпСН, за місцем мешкання характеризується задовільно, за місцем навчання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують їх покрання.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повинні нести покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нового злочину.
З урахуванням пом`якшуючих покрання обвинувачених обставин, враховуючи дані про їх особу, відсутність претензій до обвинувачених з боку потерпілої сторони, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитоваим стороком на підставі ст.ст.75, 104 КК України, із покладенням на них обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в ході досудового та судового слідства не обирався.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати, вартість проведення експертного дослідження по справі суд вважає за необхідне покласти на обвинувачених у дольовому порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 475, 484 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитоваим строком на 1 (один) рік, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, встановити ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитоваим строком на 1 (один) рік, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, встановити ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: металеві каркаси столів монтажників в кількості 3 одиниць, загальною вагою 92,0 кг., які передані на зберігання ДП «Харківський приладобудівний завод «ім. Т.Г. Шевченка», повернути підприємству, як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1