Справа №295/6888/17

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.07.2017 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
Прокурор звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт транспортний засіб марки «Opel Vectra» в кузові синього кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та використання.
В обгрунтування клопотання прокурор пояснив, що 16.06.2017 року близько 22 год. 26 хв. працівниками Управління патрульної поліції в м. Житомирі за адресою: м. Житомир, вул. Максютова, 45 за порушення правил дорожнього руху був зупинений автомобіль марки «Opel Vectra» в кузові синього кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП. При перевірці вказаного транспортного засобу інспектором роти №1 батальйону УПП в м. Житомирі ОСОБА_7 було виявлено ознаки, що вказують на внесення змін до ідентифікаційного номеру кузова НОМЕР_3 кустарним способом
Постановою слідчого СВ Житомирського відділу поліції ГУ Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_8 від 17.06.2017 автомобіль марки «Opel Vectra» в кузові синього кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування необхідності накладення арешту на транспортний засіб прокурор вказав, що вилучений автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню, містить на собі сліди вчинення злочину, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження та знищення просить накласти арешт на майно.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому.
Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в тому числі і на рухоме майно.
Частина 11 ст.170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що транспортний засіб, на який просить накласти арешт прокурор, є речовим доказом по кримінальному провадженню, зберігає на собі сліди вчиненого злочину, може бути доказом обставин, які підлягають встановленню під час досудового розслідування, тобто підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171 КПК України для задоволення клопотання.
Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль марки «Opel Vectra» в кузові синього кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та використання.
Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1