Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5856/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2017 року слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу представника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на дії слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна (згідно п. 1 ч. 1, ст. 303 КПК України),-
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищезазначеною скаргою мотивуючи свої вимоги тим, що СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві розслідується кримінальне провадження № 0000194 від 13.10.2016 року відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України.
Зазначає, що 20.04.2017 року старшим слідчим СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 було проведено обшук на підставі ухвали Подільського районного суду м. Києва від 11.04.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого в кімнаті, що розташована зліва від входу за робочим місцем виявлено та вилучено із системного блоку комп`ютера, який належить володільцю тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 , жорсткий диск, s/n 6VPKTDSD «Seagate» та флеш носій із написом 87282.
Посилається на те, що 27.04.2017 року ним, як представником володільця тимчасово вилученого майна до слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 було надано клопотання в порядку ст. 169, 220 КПК України, з метою повернення тимчасово вилученого майна, однак йому було в усній формі відмовлено.
Звертає увагу слідчого судді на те, що беручи до уваги вище викладене, а також те, що клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, а саме 21.04.2017 року, а дані про дану процесуальну дію відсутні, а тому майно, яке вилучено у володільця тимчасово вилученого ОСОБА_3 має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У зв`язку з чим звертається з даним клопотанням до слідчого судді.
ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 , а також слідчий в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце та місце розгляду скарги повідомлені вчасно та належним чином, від адвоката ОСОБА_4 до суду надійшло клопотання про розгляд скарги за його відсутності. Причини неявки слідчого слідчому судді не відомі.
Слідчий суддя вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, оскільки відсутність прокурора або слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, а ініціатором скарги подано клопотання про розгляд справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали скарги та докази, якими вона обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що вона (скарга) не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві дійсно перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 від 13.10.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України.
Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 190 КК України стала заява ОСОБА_7 від 12.10.2016 року про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи підвальними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_2 , 7, 8) та АДРЕСА_3 (приміщення 1, 2, 7, 8), які перебувають в комунальній власності.
Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 365-2 КК України стало самостійне виявлення прокурором кримінального правопорушення від 31.10.2016 року, а саме того, що державний реєстратор ДП «СЕТАМ» ОСОБА_8 без правовстановлюючих документів вчинила реєстраційну дію - зареєструвала право власності на об`єкти нерухомого майна комунальної власності.
11.04.2017 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора міста Києва ОСОБА_9 про проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку у нежилому приміщенні підвалу № 17, загальною площею 66,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить на праві власності ОСОБА_10 згідно Договору купівлі-продажу від 03.09.2002 року та яке використовується адвокатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання документів щодо незаконної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; блокнотів, робочих записів, чернеток, договорів, листів, доручень, переписки між ним та іншими невстановленими особами щодо незаконного відчуження нерухомого майна за допомогою електронної пошти та програм для спілкування через мережу Інтернет (Skype, Viber та ін.), що міститься на магнітних носіях та телефонах; комп`ютерної техніки, що використовувалась для створення документів та подальшого незаконного заволодіння об`єктами нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 , прим. 2а у АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_8 ; АДРЕСА_9 .
20.04.2017 року старшим слідчим СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 було проведено обшук за вищезазначеною адресою, в ході проведення якого виявлено та вилучено ряд речей та документів, що підтверджується Протоколом обшуку від 20.04.2017 року, серед яких: жорсткий диск, s/n 6VPKTDSD «Seagate» та флеш носій із написом 87282.
Стаття 234 КПК визначає, що обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Відповідно до ст. 235 КПК України, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити відомості про: 1) строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали; 2) прокурора, слідчого, який подав клопотання про обшук; 3) положення закону, на підставі якого постановляється ухвала; 4) житло чи інше володіння особи або частину житла чи іншого володіння особи, які мають бути піддані обшуку; 5) особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; 6) речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
З викладеного вбачається, що однією із основних вимог, які ставляться до ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, є зазначення в ній переліку речей, документів або осіб, для виявлення яких проводиться обшук, оскільки дана обставина є вирішальною при встановленні належності речей, які вилучені до певної групи, зокрема чи є це відшукувані речі чи вони належать до тимчасово вилученого майна, порядок і підстави здійснення якого визначено Главою 16 КПК України.
Як вже зазначалося вище, 11.04.2017 року ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора міста Києва ОСОБА_9 про проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку у нежилому приміщенні підвалу № 17, загальною площею 66,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , яке належить на праві власності ОСОБА_10 згідно Договору купівлі-продажу від 03.09.2002 року та яке використовується адвокатом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Слідчий суддя дослідивши зміст зазначеної ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, а також зміст Протоколу обшуку від 20.04.2017 року приходить до висновку, що вилучені слідчим 20.04.2017 року під час обшуку речі та документи, серед яких: жорсткий диск, s/n 6VPKTDSD «Seagate» та флеш носій із написом 87282, наявні в переліку майна щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення, відповідно до ухвали слідчого судді від 11.04.2017 року, а тому вони (речі) не є тимчасово вилученим майном, як то стверджує адвокат ОСОБА_4 і на них не поширюється дія норм Глави 16 КПК України «Тимчасове вилучення майна», зокрема вказане майно не підлягає арешту в порядку визначеному ч. 5 ст. 171 КПК України і не може бути негайно повернуто особі в якої його було вилучено.
Крім того, слід звернути увагу заявника на те, що за приписами ч. 1 ст. 100, ч. 5 ст. 171 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі в якої його було вилучено (законному володільцю).
Згідно ст.ст. 22, 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
З системного аналізу зазначених статей кримінально-процесуального кодексу України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що особа, яка звертається із скаргою на бездіяльність слідчого або прокурора про неповернення тимчасово вилученого майна повинна достовірно довести наявність в неї суб`єктивного права вимоги на пред`явлення вказаної скарги, а саме повинна довести, що вказане майно було вилучене у неї і вона є його законним володільцем.
В той же час слідчим суддею встановлено, що незважаючи на вимоги вказаних норм КПК України адвокатом ОСОБА_4 не надано жодного доказу, що жорсткий диск, s/n 6VPKTDSD «Seagate» та флеш носій із написом 87282, були вилучені саме в ОСОБА_3 і що вона є законним володільцем вказаного майна.
З врахуванням вищевикладеного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що слідчим СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 прийнято рішення, здійснено дію або допущено бездіяльність, які можуть бути оскарженні в порядку визначеному ст. 303 КПК України.
Факт утриманням органом досудового розслідування вилучених під час обшуку 20.04.2017 року у нежилому приміщенні підвалу № 17, загальною площею 66,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , речей та документів, згідно переліку вказаного в Протоколі обшуку, не є порушенням ч. 1 ст. 100, ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, а також ст. 41 Конституції України, оскільки вказані речі та документи вилучені та утримуються на підставі та у спосіб, визначені Конституцією України та КПК України.
Зі змісту статей 26, 94 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчий суддя оцінивши надані сторонами докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку між собою приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_4 не знайшла своє доведення в судовому засіданні, є такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 22, 23, 26, 84, 93, 94, 131, 167-169, 170-174, 236, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги представника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 на дії слідчого у неповерненні тимчасово вилученого майна (згідно п. 1 ч. 1, ст. 303 КПК України) відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1