Провадження № 1-кп/331/29/2017
ЄУН 331/1618/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2017 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Максимівка, Вільнянського району, Запорізької області, українця, громадянину України, освіта середня спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей не має офіційно не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:

-19.05.2005 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.4 ст.186 , ст.104 КК України до 4 років позбавлення; звільнений 12.02.2010 року по закінченню строку покарання;

-01.12.2010 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнений 29.05.2015 року по закінченню строку покарання;

-10.11.2015 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,
за участю
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
25 січня 2016 року приблизно о 00 години 50 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та непогашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 , діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, за допомогою не встановленого предмету розбили праве переднє пасажирське скло автомобілю "Mercedes Daimler-Benz 190" державний номер НОМЕР_1 білого кольору, припаркованого біля вказаного будинку, проникли до салону вказаного автомобілю, звідки з метою особистого збагачення, та намагались таємно викрасти майно ОСОБА_6 , а саме:

-передню панель від магнітоли "Pioneer DEH-140UB» вартістю 250 гривень;

-сонцезахисні окуляри жіночі білого кольору Н31018 С1-7Н вартістю 42,33 грн.;

-спиртометр/ареометр скляний побутовий 0-960, вартістю 50 гривень;

-прикурювач на автомобіль "Mercedes Daimler-Benz 190" вартістю 382 грн. 50 коп;

-упаковку сухих серветок, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить;

конверт-листівку, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить,

а всього майна на загальну суму 724 грн. 83 коп., але не вчинили усіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від їх волі, тому що були затриманий працівниками поліції на місці скоєння злочину з викраденим майном.

Крім того, 05 лютого 2016 року приблизно о 22 години 35 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «вул. Анголенка» біля будинку № 14а по вул. Анголенка в м. Запоріжжя, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після вчинення неправомірних дій відносно ОСОБА_7 , а саме: завдання удару в обличчя, побіг у бік парку «Піонерів», який розташований за зупинкою громадського транспорту «вулиця Анголенко» в місті Запоріжжі, де його наздогнав потерпілий ОСОБА_8 та став вимагати пояснень стосовно вчиненого ОСОБА_3 аморального вчинку щодо дівчини. Після чого, ОСОБА_9 , не бажаючи давати будь-яких пояснень сторонній особі, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з приводу зауваження, яке зробив потерпілий ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом, направленим на спричинення ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, завдав останньому один удар ножем, який був у нього при собі, у грудну клітину, чим спричинив потерпілому проникаюче поранення грудної клітини зліва зі скупченням повітря в лівій плевральній порожнині, і послідуючим зміщенням серединних структур грудної клітини, які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, після чого з місця вчинення злочину зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєнні крадіжки визнав частково, а у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 не визнав в повному обсязі та пояснив, що наприкінці січня 2016 року він разом із ОСОБА_10 відпочивали та після 12 години ночі повертались додому. ОСОБА_10 пішов проводжати свою дівчину, а він зупинився на вул. Запорізькій зі своїм знайомим, який попросив його взяти продукти харчування у пакеті, які стояли біля автомобіля Мерседес, на що він погодився. Коли він підійшов до автомобіля, то побачив, що скло машини розбито, а поруч із ним розкидані різні речі. Оскільки він перебував у стані алкогольного сп`яніння, він почав збирати речі, частину з яких поклав до себе у кишені. Коли підійшов ОСОБА_10 , він передав йому на зберігання окуляри та ще щось без будь-якої мети. Через декілька хвилин приїхали працівники поліції та затримали їх. Цивільний позов визнав у повному обсязі та зобов`язався відшкодувати шкоду потерпілій ОСОБА_11 05.02.2016 року у денний час він розпивав спиртні напої разом зі своїми друзями у районі ринку ОСОБА_12 , де стався конфлікт між його знайомою дівчиною ОСОБА_13 та іншими громадянами з приводу того, що собака ОСОБА_14 покусав хлопців. У подальшому він провів ОСОБА_15 до ОСОБА_16 райвідділу поліції, а сам став спускатися на зупинку громадського транспорту, де зустрів хлопця на ім.»я ОСОБА_17 із дівчиною ОСОБА_18 , які стали пред`являти йому претензії з приводу укусу собаки, між ними зав`язався конфлікт, який переріс у бійку. Намагаючись завдати удар ОСОБА_17 , він випадково вдарив дівчину, від чого та впала. Потім він відійшов до кіоску, придбав собі цигарки та зустрів ОСОБА_19 , у якого у руках був ніж, який запропонував йому швидко уходити, оскільки на місце приїде поліція. Він погодився та пішов на зупинку тролейбуса, після чого поїхав до своєї дівчини у гості. До спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 він не має ніякого відношення, вважає, що вказаний злочин вчинив ОСОБА_20 .
Не дивлячись на невизнання своєї провини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується наступними доказами.
За епізодом замаху на таємне викрадення чужого майна:
Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснила, що у січні чи лютому 2016 року її розбудив чоловік та повідомив, що з її автомобіля, який припаркований біля будинку, вчиняється крадіжка. Подивившись у вікно, вона побачила двох невідомих чоловік, один із яких сидів в автомобілі, інший стояв поруч. Вона одразу викликала поліцію та спостерігала за злочинцями із вікна. По приїзду поліцейських вона вийшла на вулицю та побачила, що переднє пасажирське вікно автомобіля розбито, замки зламані, із машини зникли прикурювач, магнітола, окуляри, серветки та інше, при цьому частина речей була у руках одного хлопця, а частина у іншого. На теперішній час вона просить стягнути з обвинувачених суму заподіяної їй шкоди у вигляді пошкодження вікна та замків, оскільки вона не має матеріальної можливості зробити ремонт самостійно.
Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснив, що у січні 2016 року вони отримали виклик про те, що у автомобілі розбито скло та вчиняється крадіжка по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі. Вони із напарником поїхали на виклик. Під`їзжаючи до місця події вони зателефонували потерпілій, яка підтвердила, що спостерігає за злочинцями з вікна, та вони досі перебувають поруч з її автомобілем. На місці вони побачили двох чоловіків, у одного з них з кишені виглядала авто магнітола, у іншого в руках були інструменти для відкриття дверей, в автомобілі було розбито пасажирське скло. Обвинувачені не зізнавались у вчиненні крадіжки, після чого на місце була викликана слідчо-оперативна група.
Свідок ОСОБА_22 надав у судовому засіданні аналогічні пояснення щодо його участі у затриманні обвинувачених під час патрулювання вул.Запорізькій у м. Запоріжжя поруч із автомобілем, якому було розбито скло та викрадені різні речі.
Крім того, провина ОСОБА_3 у вчиненні незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна підтверджується наступними доказами:
- протоколом про прийняття заяви про вчинений злочин від потерпілої ОСОБА_6 від 25.01.2016 року, згідно якого вона просить притягнути до кримінальної відповідальності двох невідомих чоловіків, які вчинили крадіжку з її автомобіля;
-протоколом огляду місця події, згідно якого оглядалась ділянка місцевості біля будинку № 4-а по вул. Запорізькій у м. Запоріжжі, де знаходився автомобіля Мерседес та двоє невідомих чоловіків;
-висновком експерта № 151 від 27.01.2016 року про те, що вартість окулярів становить 42,33 грн., вартість спиртометру - 50 грн;
-висновком експерта № 33/16 від 04.02.2016 року про те, що вартість прикурювателя становить 382,5 грн..
Доводи обвинуваченого про те, що ані він, ані ОСОБА_10 не розбивали скло на автомобілі, а це зробів хтось інший, а вони лише вирішили викрасти певне майно із автомобіля, у якому вже було пошкоджено скло, суд вважає неогрунтованими, оскільки його пояснення спростовуються поясненнями потерпілої ОСОБА_23 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона спостерігала за обвинуваченими майже весь час після виявлення факту крадіжки із вікна. Один із хлопців сідав до салону автомобілю, а інший стояв поруч та спостерігав за діями свого знайомого. Дії злочиніців були припинені лише після приїзду поліції.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.
За епізодом спричинення тяжких тілесних ушкодженнь.
Допитаний в судовому засіданні у якості потерпілого ОСОБА_8 суду пояснив, що 05.02.2016 року приблизно о 22-23 годині він із друзями перебував на зупинці громадського транспорту «Ринок Анголенко» та побачив сутичку між хлопцем та дівчиною, який вдарив дівчину по обличчю, а потім побіг. Він із друзями вирішили дізнатися причини агресивної поведінки хлопця та попрямували за ним. Наближаючись до хлопця, він спитав: «Навіщо б`єш дівчину?», у відповідь той став кидатися на нього у драку. Він почув крики своїх знайомих «ніж!», побачив, як щось блиснуло та відчув тепло у ділянці грудей та кров. Після цього хлопець утік, а його доставили до лікарні, де за фотознімками він упізнав ОСОБА_3 , оскільки запам`ятав його по шраму під оком та одягу. А ні ОСОБА_3 , а ні дівчину він раніше не знав.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що у вечірній час 05.02.2016 року вона разом зі своїми знайомими перебувала біля підземного переходу на зупинці громадського транспорту «Ринок Анголенко», коли до них підійшов ОСОБА_3 , якого вона знала раніше, та став вимагати, щоб вона забрала заяву із райвідділу, яку вона нещодавно подала, але вона відмовляла це зробити. Її знайомий ОСОБА_17 вступився за неї, між ними зав`язалась сутичка, під час якої ОСОБА_3 наніс їй удар по обличчю. Вона присіла на сходи та плакала, коли до неї підійшли незнайомі хлопці та спитали, що сталося. Вона все розповіла, а хлопці попрямували за ОСОБА_3 . Що саме сталося у подальшому вона не бачила, однак чула як ОСОБА_3 кричить: «Хто наступний?» та бачила його вдалечині із ножем у руках. Наступного дня вона дізналась, що одного із хлопців, які стали на її захист, підрізали. На сьогоднішній день вона не бажає притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинений щодо неї злочину та просила провадження по справі закрити.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що 05.02.2016 року у вечірній час між їх компанією та компанією із собакою сталася сутичка з приводу укусу собаки, про що вони заявили працівникам поліції. Перебуваючи біля переходу на зупинці «вулиця Анголенко» до них підійшов ОСОБА_3 та став розмовляти із ОСОБА_25 з приводу необхідності забрати заяву із райвідділу, в результаті між ними виник конфлікт, під час якого ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_26 та пішов. До них підійшли незнайомі хлопці та стали питати, що сталося, а потім побігли у бік ОСОБА_3 . У подальшому він чув викрики: «Обережно, у нього ніж!», а потім бачив ОСОБА_3 , який розмахував ножем та кричав: «Хто наступний?». Наступного дня він дізнався, що один із хлопців отримав ножове поранення.
Свідок ОСОБА_27 у судовому засіданні пояснив, що 05.02.2016 року у денний час він проводив час із своїми друзями та його покусала собака з іншої компанії, про що він написав заяву до Жовтневого райвідділу поліції. Пізніше, коли його компанія стояла біля підземного переходу на ринку ОСОБА_12 , до них підійшов ОСОБА_3 , який затіяв драку, в ході якої вдарив по обличчю ОСОБА_28 . До них підійшли невідомі хлопці та запитали, що трапилось, а потім побігли за ОСОБА_3 . Далі із темряви він чув викрики: «У нього ніж»… «Я вас всіх поріжу», однак самих подій він не бачив.
Крім того, провина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині підтверджується наступними доказами:
-протоколом огляду місця події від 06.02.2016 року-ділянки місцевості на зупинці громадського транспорту «Анголенко», під час якого нічого не виявлено, із фототаблицей;
-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.03.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_8 ,який на місці вчинення злочину зазначив про обставини отримання ним тілесних ушкоджень, вказавши, що він разом із своїми друзями наздогнали саме того хлопця, який спричинив удар дівчині ОСОБА_29 . Після чого цей хлопець несподівано завдав йому удар в обличчя, а потім удар у грудну клітину гострим предметом та втік. Також зазначив, що хлопець махав ножем перед його друзями та погрожував їх «порізати»;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.02.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_7 , яка впізнала особу під номером 2 як ОСОБА_3 , який наніс їй удар в обличчя на зупинці громадського транспорту;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_24 , який впізнав особу під номером 3 як ОСОБА_3 , який наніс удар в обличчя ОСОБА_18 на зупинці громадського транспорту;
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_30 , який впізнав особу під номером 2 як ОСОБА_3 , який наніс удар ножем його знайомому ОСОБА_8
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_31 , який впізнав особу під номером 2 як ОСОБА_3 , який наніс удар ножем її знайомому ОСОБА_8
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 11.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_32 , який впізнав особу під номером 3 як ОСОБА_3 , який наніс удар ножем його знайомому ОСОБА_8
-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.02.2016 року за участю свідка ОСОБА_33 , який впізнав особу під номером 2 як ОСОБА_3 , який наніс удар ножем її знайомому ОСОБА_8
-висновком судово-медичного експерта № 575 від 21.03.2016 року, згідно якого ОСОБА_8 було причинено проникаюче поранення грудної клітини зліва зі скупченням повітря в лівій плевральній порожнині, і послідуючим зміщенням серединних структур грудної клітини, які кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння,

-висновком судово-медичного експерта № 415 від 08.02.2016 року, згідно якого у ОСОБА_3 виявлені садна на лівому предпліччі, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

На підтвердження провини ОСОБА_3 суду було надано протокол пред`явлення особи для впізнання від 06.02.2016 року за участю потерпілого ОСОБА_8 .. Однак, суд вважає даний доказ недопустимим, оскільки він отриманий із порушенням вимог діючого кримінально-процесуального законодавства, а саме: у вказаному протоколі не зазначено, фотокартки яких саме осіб пред`являлись для впізнання потерпілому, кого саме впізнав потерпілий під номером 3 слідчим не зазначено, що є порушенням вимог ст.. 228 КПК.
Доводи захисника та обвинуваченого, про те, що потерпілий ОСОБА_8 не може однозначно вказати на ОСОБА_3 як на особу, яка вчинила злочин щодо нього, а інших доказів по справі не зібрано, суд оцінює критично, оскільки допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_24 та ОСОБА_34 зазначили, що вони знають ОСОБА_3 як особу, яка завдала удар по обличчю ОСОБА_7 . У подальшому саме цю особу стали переслідувати потерпілий разом із друзями. У подальшому очевидці подій ( ОСОБА_35 , ОСОБА_32 та ОСОБА_36 ) впізнали саме ОСОБА_3 як особу, яка розмахувала ножем та спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_8 , що підтверджується протоколами впізнання за їх участі. Зазначені обставини переконують суд у тому, що саме ОСОБА_3 є тією особою, яка спричинила ОСОБА_8 ножове поранення. Всі докази, як письмові (протоколи слідчих дій), так і пояснення свідків, надані прокурором, узгоджуються між собою та не суперечать один одному, тому приймаються судом як об`єктивні.
Версія обвинуваченого ОСОБА_3 про те, вказаний злочин вчинила невідома особа на ім.»я ОСОБА_20 , яку він зустрів біля зупинки «Анголенко» у той вечір, не заслуговує на увагу та оцінюється судом як спроба уникнути відповідальності за вчинений тяжкий злочин, оскільки жодних доказів про причетність до вказаного злочину інших осіб під час судового розгляду судом не отримано.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України оскільки він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі винного.
Крім того, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесні ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив два епізоди злочинних дій, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі із за корисливі злочини, судимість за які не знята і непогашена у встановленому законом порядку, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та перевиховання, при цьому вчинив нові епізоди злочинних дій під час випробувального терміну, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, власної родини не має, на момент вчинення злочинів не працював, власного доходу не мав.
Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 та ст.. 71 КК України за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, що буде відповідати принципам та меті його призначення
Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. ст. 127-129 КПК України, суд, постановляючи обвинувальний вирок залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє позов повністю, частково, відмовляє в його задоволенні чи залишає без розгляду, роз`яснюючи цивільному позивачеві право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.
На підставі статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Оскільки у судовому засіданні знайшла своє підтвердження провина ОСОБА_3 у тому що вiн вчинив умиснi дії, які виразилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна потерпілої ОСОБА_6 , внаслідок спільних дій ОСОБА_3 із іншою особою було пошкоджено автомобіль потерпілої на суму 7920 грн., що підтверджується рахунком-фактурою від 15.02.2016 року, суд вважає, що вказана сума обґрунтована та підлягає стягненню із обвинуваченого на користь потерпілої.
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.
Судові витрати на підставі ст.124 КПК України покласти на рахунок держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 та ч.1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді одного року позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків невідбуту частину покарання за вироком Вільнянського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2015 року у вигляді трьох років позбавлення волі частково приєднати до призначеного покарання та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді шести років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 06 лютого 2016 року.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Зарахувати ОСОБА_3 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 06 лютого 2016 року до дня набрання вироком суду чинності включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду від злочину у розмірі 7920 грн.
Речові докази:
- джемпер та джинси, куртку, джемпер повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 ;
- дев`ять ножів, два паперові конверти із біологічними зразками, пакет із дактилокартою ОСОБА_3 - знищити;
- куртку, шапку, сумку- повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1