Справа № 149/863/17
Провадження №1-кп/149/85/17
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
06.06.2017 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , представника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР 31.12.2016 року за № 0000954,

по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженнця с. Семки Хмільницького району Вінницької області, проживаючого - АДРЕСА_1 , місце проживання зареєстровано за адресою - АДРЕСА_2 , громадянин України, працюючий столяром ВП "Війтівецьке" ТОВ "Хмільницьке", на утриманні троє неповнолітніх дітей, не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

30.12.2016 року біля 18:00 години в с. Качанівка Хмільницького району Вінницької області, ОСОБА_6 , перебуваючи на території домогосподарства АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_4 , яка виникла на ґрунті ревнощів до його дружини ОСОБА_8 , умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , бажаючи їх настання, ножем наніс потерпілому удар в правий бік, чим заподіяв останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 8 від 26.01.2016 року, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої половини грудної клітки: рани в 10 міжребір`ї справа, пошкодження 10 ребра, міжреберної артерії, діафрагми, пневмо та гемоториксу, які належать до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, а також визнав всі обставни вчиненого злочину, які викладені в обвинувальному акті. При цьому показав, що 25 грудня 2016 року дружина ОСОБА_8 повідомила йому, що його не кохає і йде до другого. При цьому не сказала до кого. Потім йому від потерпілого ОСОБА_4 стало відомо, що дружина йде від нього саме до ОСОБА_4 і що у неї з ним вже є якість стосунки. 30 грудня 2016 року він прийшов до помешкання дружини ОСОБА_8 , з якою фактично не проживав з липня 2016 року. Він приніс дітям салюти для святкування Нового року. Дружина двері не відчинила, але відчинила старша донька. Коли він показував дітям салюти, то для їх відкриття скористався ножем, який був у хаті. Потім ніж так і залишився у нього. Біля 18 години 30.12.2016 року у нього виник конфлікт з дружиною ОСОБА_8 , під час якого він з"ясовував стосунки з дружиною, під час цього був присутній потерпілий ОСОБА_4 . Той сказав при цьому, розбирайтесь самі. Він не стримався і наніс удар ножем, який був у нього, в правий бік ОСОБА_4 . Наміру позбавляти життя потерпілого ОСОБА_4 він не мав. Свою вину визнає повністю, розкаюється у вчиненому, просить не позбавляти його волі.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_6 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_6 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, про що йому зрозуміло.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 під час судового розгляду, його вина у вчиненні злочину доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, які за заявою обвинуваченого, крім показів самого обвинуваченого, наданих ним в судовому засіданні, матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, в судовому засіданні не досліджувались, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений ОСОБА_6 надав чіткі та послідовні покази стосовно обставин вчинення інкримінованого йому злочину, вказуючи на способи, мотиви їх вчинення. Надані обвинуваченим покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 охоплюються складом злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а тому вони правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що він позитивно характеризується за місцем проживання, на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, а також думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив суд не призначати обвинуваченому покарання пов"язане з позбавленням волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч.1 ст. 121 КК України - у межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі на строк п"ять років із застосування ст. 75, 76 КПК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

У справі потерпілим ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов. 04.05.2017 року потерпілий ОСОБА_4 подав до суду заяву відповідно до якої від цивільного позову відмовився, так як обвинувачений шкоду заподіяну потерпілому відшкодував повністю.

Визначені законом підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7-11, 118-126, 127-129, 369-371, 373, 374-376, 395 КПК України, ст.ст. 12, 57, 65, 66, 67, 121 КК України,
З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п"ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прийняти відмову потерпілого ОСОБА_4 від цивільного позову.

Речові докази у кримінальному провадженні: куртку кольору хакі, сорочку, кофту, дві пари штанів та труси, які знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути потерпілому ОСОБА_4 ; светр синього кольору та спортивні штани синього кольору, які знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути обвинуваченому ОСОБА_6 , змив речовини бурого кольору з поверхні снігу, ніж з нашаруванням речовини бурого кольору, які знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1