АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/113/16-к Номер провадження 11-кп/786/140/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.1 ст.263 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000011, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше судимого:

1) 18.03.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2) 12.05.2015 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

3) 10.02.2016 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;

4) 25.04.2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст.70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць;

5) 30.05.2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

6) 02.06.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2,3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1,4 ст.70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

7) 28.07.2016 року Київським районним судом м.Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

засуджено: - за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

-за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання покарань за даним вироком та за вироком Київського районного суду м. Полтави від 28.07.2016 року, остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави, судові витрати за проведення експертизи в сумі 982,08 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим в тому, що в жовтні 2015 року він, знаходячись на сміттєзвалищі поблизу міста Зіньків Полтавської області, виявив три дикоростучих рослини коноплі, після чого зірвав виявлені ним рослини коноплі, висушив та подрібнив їх, чим незаконно виготовив з даних рослин коноплі наркотичний засіб канабіс, який в подальшому незаконно зберігав в паперовому згортку при собі, без мети збуту. 10.01.2016 року о 12 год. 05 хв., ОСОБА_7 на автобусі приїхав до міста Зіньків Полтавської області та був зупинений працівниками Зіньківського відділенню Гадяцького відділу Головного управління Національної поліції в Полтавській області на території автостанції міста Зіньків Полтавскої області за вчинення адміністративного правопорушення та під час огляду його особистих речей, за його добровільної згоди, працівниками поліції у поліетиленовому пакеті було виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження зовні схожою на коноплю, яка згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 16,182 г.

В жовтні місяці 2015 року, ОСОБА_7 , знаходячись на сміттєзвалищі поблизу міста Зіньків Полтавської області виявив 38 металевих предметів конусоподібної форми, зовні схожих на патрони, після чого помістив їх до кишені власної куртки та переніс до лісосмуги, яка знаходиться на вказаній території. Наступного дня, ОСОБА_7 , взявши виявлені ним 38 предметів схожих на патрони та помістивши їх до поліетиленового пакету, перевіз до міста Полтави, де зберігав вказані предмети при собі. 10.01.2016 року о 12 год. 05 хв. ОСОБА_7 на автобусі приїхав до міста Зіньків Полтавської області, маючи при собі 38 металевих предметів схожих на патрони, під час огляду його особистих речей були вилучені працівниками поліції, які згідно висновку експерта являються патронами (бойовими припасами) виготовленими промисловим способом із яких 37 шт. являються проміжними військовими патронами калібру 5.45х39 придатними для стрільби та 1 патрон-проміжний військовий патрон калібру 7.62х39 мм зразка 1943 року, придатний до стрільби.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_7 просить змінити вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2016 року та пом`якшити йому покарання, при цьому звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Звертає увагу, що він позитивно характеризується за місцем проживання, зареєстрований за місцем постійного проживання, має на утриманні малолітню дитину, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , активно сприяв слідству та щиро розкаявся у вчиненому.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст.263 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України ніким із учасників процесу не оспорювався.

Відповідає вимогам ст.ст. 65, 70 КК України і призначене ОСОБА_7 покарання, яке обране з урахуванням даних про особу обвинуваченого, ступеню тяжкості вчинених ним злочинів та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції при вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 покарання врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше засуджувався за вчинення умисних, корисливих злочинів, обставини, які пом`якшують покарання, в тому числі і на ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.

З урахуванням наведеного, судом першої інстанції визначено ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.1 ст.309 та ч.1 ст.263 КК України та за сукупністю злочинів, як за частиною 1, так і за ч.4 ст.70 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Таким чином, підстав вважати покарання несправедливим унаслідок суворості та, відповідно, його пом`якшення, немає.

Не вбачає колегія суддів і підстав для застосування положень ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_7 , від відбування призначеного йому за вироком суду покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 , виклавши перелік пом`якшуючих йому покарання обставин та дані про особу, які судом першої інстанції були належним чином враховані при призначенні ОСОБА_10 покарання, не навів обґрунтованих підстав з яких вважає можливим його виправлення без відбування покарання відповідно до положень ст.75 КК України. Не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням і колегія суддів.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 22 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4