24.05.2017 Єдиний унікальний № 371/600/17
Миронівський районний суд Київської області
Провадження № 1-кс/371/ 217 /17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2017 року м. Миронівка

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , з секретарем ОСОБА_2 , за участі прокурора Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши скаргу на постанову слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 від 22 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000320, внесеного 21 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Миронівського районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_5 (потерпілого) на постанову слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 від 22 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000320, відомості про яке внесено 21 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Скарга обґрунтована тими обставинами, що слідчий, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, зробила висновки, які обумовлюють закриття провадження у справі передчасно, без перевірки всіх обставин справи, зокрема без допиту усіх свідків, які можуть дати об`єктивні свідчення про обставини вчинення злочину.

Згідно положень ч. 1 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Заслухавши пояснення потерпілого, прокурора, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, зважаючи на таке.

В провадженні слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 перебувало кримінальне провадження № 0000320, відомості про яке 21 червня 2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Кримінальне провадження здійснювалося за заявою ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 в період часу з 01 січня 2012 року по 01 травня 2014 року, зловживаючи довірою, шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в сумі 509640 гривень.

22 липня 2015 року слідчий СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 прийняла рішення про закриття кримінального провадження № 0000320,у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, оскільки вважає, що у відносинах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачаються ознаки цивільно-правових відносин, які регулюються ст. 837 Цивільного кодексу України.

З таким висновком слідчого, слідчий суддя погодитись не може, оскільки завданнями кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 2 ст. 9 КПК України передбачено, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналізуючи зазначені норми законодавства, можна дійти висновку, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено здійснювати досудове слідство, вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частина 1 ст. 190 Кримінального кодексу України передбачає кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Як шахрайство, вчинене шляхом зловживання довірою, слід розглядати укладення договору позики без наміру повернути отримані кошти, а також укладення договорів на виконання робіт чи надання послуг без наміру їх виконання.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий констатувала факт укладення між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 договору підряду, за умовами якого ОСОБА_5 фінансував відкриття бізнесу, а саме утримання та відгодівлю свиней, а ОСОБА_6 повинен був доглядати за тваринами.

Крім того, в оскаржуваній постанові слідчий констатувала факт надання ОСОБА_5 ОСОБА_6 позики в розмірі 60000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно з ст. 1047 Цивільного кодексу України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Для того, щоб класифікувати відносини потерпілого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як цивільно-правові, слідча повинна була встановити усі істотні обставини передання потерпілим ОСОБА_6 коштів в розмірі 60000 гривень, зокрема встановити чи укладався між ними договір позики, якщо так, то у якій формі, який зміст договору (на яких умовах передавались кошти, строк позики), встановити чи отримав ОСОБА_6 від ОСОБА_5 кошти в розмірі 60000 гривень, якщо так, то чи повернув він їх, а якщо ні, то чому.

Крім того, слідча, приходячи до висновку про відсутність ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, повинна була з`ясувати чи виконувався ОСОБА_6 укладений ним із потерпілим договір підряду, якщо ні, то чому.

Обов`язок доказування вказаних обставин, згідно вимог ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. В даному випадку такий обов`язок покладався на слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 , яка у відповідності до ст. 99 КПК України, повинна зібрати необхідні докази шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

З метою всебічного та повного з`ясування вказаних обставин справи, слідча повинна була детально допитати як потерпілого так і ОСОБА_6 , а також допитати інших свідків, які можуть підтвердити чи спростувати доводи потерпілого про передачу коштів та про умови їх передання.

Досудове слідство повинно бути здійснено всебічно та повно, перед закриттям кримінального провадження повинно бути вжито всіх, передбачених законом, заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, а також свідків, яким відомі відомості про можливе вчинення злочину.

Із оскаржуваної постанови не вбачається, що досудове слідство проведено всебічно та повно, перед закриттям кримінального провадження вжито всіх, передбачених законом, заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, а також свідків, яким відомі відомості про можливе вчинення злочину.

В оскаржуваній постанові відсутні відомості про допит як свідків працівників КСП «Кип`ячко-Агро», зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , як це просив представник потерпілого ОСОБА_10 у своєму клопотанні від 27 січня 2015 року. Із оскаржуваної постанови не вбачається даних, що слідча відхилила клопотання представника потерпілого, як це передбачено ст. 220 КПК України.

У зв`язку із невиконанням Миронівським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ухвали слідчого судді від 10 травня 2017 року в частині надання матеріалів кримінального провадження № 0000320, слідчий суддя позбавлений можливості дійти переконання в обґрунтованості висновку слідчого про відсутність складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, зробленого у оскаржуваній постанові, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова не ґрунтується на зібраних під час досудового слідства доказах.

Викладене свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування, не з`ясування всіх обставин, передбачених ст. 91 КПК України, а тому оскаржувана постанова не може вважатися законною та підлягає скасуванню, що узгоджується з положеннями ст. 307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 91-93, 284, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
1.Скаргу задовольнити.

2.Скасувати постанову слідчого СВ Миронівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_4 від 22 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000320, внесеного 21 червня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
3.Копію ухвали направити до СВ Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській областідля продовження досудового слідства.

4.Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1
ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ

Слідчий суддя ОСОБА_1