У Х В А Л А
28 грудня 2016 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Терезине Білоцерківського району Київської області, громадянин України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання, покладенні обов`язків

У С Т А Н О В И В:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Білоцерківського відділу поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , погодженого з першим заступником керівника Білоцерківської місцевої прокурати ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання, покладенні обов`язків щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області 12.11.2016 розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, № 0005683 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслдіування встановлено, що 11.11.2016 року, близько 20 години, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходячись в будинку №30 по вул. Луки Долинського, м. Біла Церква Київська область, з останніми розпивав спиртні напої. Під час розлиття спиртних напоїв, ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Нокія» в який, для здійснення дзвінка вставив свою сім картку. Отримавши від ОСОБА_8 мобільний телефон, у ОСОБА_5 виник умисел на його заволодіння, внаслідок чого останній відмовився повертати мобільний телефон ОСОБА_8 .

В цей час ОСОБА_5 , умисно, почав наносити удари руками в різні частини тулуба та голови останнього, внаслідок чого йому було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №540/д від 16.12.2016 року у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а садна на кінцівках до відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

11 листопада 2016 року о 22 год. 20 хв. службовими особами Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

12.11.2016 р. за наявності достатніх доказів ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Допитаний, в якості підозрюваного, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, винним себе не визнав.

«14» листопада 2016 року слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час, зібраними під час досудового розслідування, доказами доводи ОСОБА_8 щодо умислу ОСОБА_5 на заволодіння його майном не підтвердились, водночас зібрано достатньо доказів, що вказують на умисне спричинення останнім легких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

27.12.2016 року слідчим перекваліфіковано склад кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні із ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

Цього ж дня ОСОБА_5 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, а саме повідомлено, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає кримінальну відповідальність у вигляді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робіт на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального праовпорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

1) протоколом огляду місця події від 12.11.2016 року відповідно до якого детально оглянуто приміщення будинку АДРЕСА_1

2) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 12.11.2016 року, який детально розповів про відомі йому обставини вчиненого злочину;

3) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який детально розповів про відомі йому обставини вчиненого злочину;

4) протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка детально розповів про відомі йому обставини вчиненого злочину;

5) протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

6) висновком судово-медичної експертизи № 540/д від 16.12.2016 року;

Згідно із приписами ч. 2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання у вигляді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або позбавлення волі.

Тобто на даний час, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а саме: ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, особисто знайомий протягом тривалого часу зі свідками по даному кримінальному провадженні, новий злочин вчинив перебуваючи під домашнім арештом за вчинення злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України у кримінальному провадженні №0004871 від 24.09.2016 року, тому є обґрунтований ризик того, що останній з метою ухилення від відповідальності може переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, ОСОБА_5 , на шлях виправлення не став, не працевлаштувався, джерела доходів не має, інкриміноване йому діяння вчинив з корисливих мотивів, змінювати свій спосіб життя не намагається, а тому є підстави стверджувати, що ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування, перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення, не має постійного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків, також підозрюється у вчиненні ряду умисних злочинів проти власності, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 3 ст. 187 КК України, що свідчить про наявність ризиків та підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання слідчого, та його доводи на переконання слідчого судді у необхідності задоволення клопотання, підозрюваного, який не заперечує проти задоволення клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 193, 194, 179, 200 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному письмово під розписку повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розмірів мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 194 цього Кодексу, до слідчого судді із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України; 2) наявність ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п.5 КПК України, на який вказує слідчий, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) запобіжний захід у виді особисте зобов`язання є найбільш м`яким із передбачених ст.176 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 має бути змінений запобіжний захід із триманя під вартою на особисте зобов`язання, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором при розгляді клопотання доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.п.1-3 КПК України, запобіжний захід особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом із передбачених ст. 176 КПК України.

При зміні запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання стосовно ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 КПК України обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, має постійне місце проживання, раніше судимий.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді особисте зобов`язання відносно ОСОБА_5 може запобігти ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

Змінюючи стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання, слідчий суддя вважає необхідним покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження у визначений час, місце; не відлучатися за межі м. Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи..

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.5,178,179,193,194,195,196,200 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Змінити відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання, з покладенням обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження у визначений час, місце; не відлучатися за межі м. Біла Церква Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, строком на два місяці, тобто до 28 лютого 2016 р.

Роз`яснити ОСОБА_5 що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розмірів мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

ОСОБА_10 з під варти звільнити.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області