АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/491/17 Справа № 711/6187/17 Категорія: ст. ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги прокурора відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоголівка Джалілабадського району Азербайджанської Республіки, азербайджанець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , працює (Управління) ФГ «СТЕП», раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и л а :
Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 27.07.2017 р. звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 строком на 60 днів. Клопотання погоджено прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 , будучи в період часу 2015-2016 років керівником Головного управління Держгеокадстру у Черкаській області, і після звільнення з цієї посади, користуючись своїм авторитетом колишнього керівника та використовуючи набуті внаслідок професійної діяльності сталі зв`язки з діючими посадовими особами Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та його територіальних відділів, діючи умисно, з корисливих мотивів в період з лютого 2017 року по березень 2017 року, більш точної дати, часу та місця вчинення злочину в ході досудового розслідування не встановлено, запропонував ОСОБА_10 , який діяв в інтересах членів фермерського господарства «Степ-Агро 2015», надати йому неправомірну вигоду в сумі 49 000 (сорок дев`ять тисяч) євро за здійснення ним впливу на прийняття рішення посадовими особами, які відповідно до примітки ст. 369-2 КК України є уповноваженими на виконання функцій держави, а саме виконувача обов`язків начальника відділу у Жашківському районі Головного управління Держгеокадстру у Черкаській області ОСОБА_11 , стосовно прийняття ним рішення щодо швидкого оформлення необхідних документів, пов`язаних із поділом та виділенням у власність 45 членам фермерського господарства «Степ-Агро 2015» земельних ділянок загальною площею 102 га, розташованих в адміністративних межах Жашківської міської ради за межами населеного пункту, і які з 16.09.2015 орендуються вказаним фермерським господарством, а також на керівництво Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо прийняття ними рішення про затвердження проектів землеустрою на вказані земельні ділянки та виділення їх у власність 45 членам фермерського господарства «Степ-Агро 2015».

У свою чергу, ОСОБА_10 , будучи обізнаним про зайняття ОСОБА_7 в минулому керівних посад в органах влади, які реалізують політику у сфері земельних відносин, реально сприйняв пропозицію останнього щодо наявної у нього можливості здійснення впливу на керівництво як територіальних органів Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, так і керівництво Головного управління, і погодився на надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди в сумі 49 000 (сорок дев`ять тисяч) євро.

У подальшому ОСОБА_7 , отримавши згоду ОСОБА_10 на свою пропозицію про надання неправомірної вигоди і реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_10 в сумі 49 000 (сорок дев`ять тисяч) євро за здійснення ним впливу на прийняття рішення посадовими особами, уповноваженими на виконання функцій держави, орієнтовно в лютому 2017 року, точної дати, часу та місця вчинення злочину у ході досудового розслідування не встановлено, одержав від останнього першу частину неправомірної вигоди в сумі 39000 (тридцять дев`ять тисяч) євро і, доводячи свій злочинний умисел до кінця, 03 березня 2017 року, знаходячись в офісному приміщенні № 110 за адресою: АДРЕСА_3 , близько 09 години 22 хвилин, під час особистої зустрічі із ОСОБА_10 одержав від нього згідно з попередніми домовленостями іншу частину неправомірної вигоди у розмірі 10 000 (десять тисяч) євро, а всього одержав неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_10 в період часу з лютого 2017 року по 03 березня 2017 року у сумі 49 000 (сорок дев`ять) тисяч євро, що відповідно до курсу валют, встановленого Національним банком України станом на 03 березня 2017 року становить 1 395 520 (один мільйон триста дев`яносто п`ять тисяч п`ятсот двадцять) гривень.

22 липня 2017 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, оскільки останній за місцем фактичного проживання та за місцем реєстрацій в день складення підозри був відсутній.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2017 року клопотання слідчого задоволено частково та застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце свого проживання домоволодіння по АДРЕСА_2 , з 22 год. до 06 год. наступного дня, з покладенням наступних обов`язків: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з АДРЕСА_2 , де він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_12 та свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_11 ; не відвідувати приміщення Держгеокадастру України, Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області та його структурних підрозділів, а також м. Жашків Черкаської області, де проживає більша частина свідків та інший підозрюваний у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Вирішено, що цей запобіжний захід не може перевищувати строку досудового розслідування та втрачає свою чинність після закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що підозрюваний має постійне місце проживання, являється інвалідом 2-ої групи, має позитивні характеристики, має на утриманні неповнолітнього сина, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має міцні соціальні зв`язки.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 та захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.07.2017 р. та постановити нову, якою ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Вказує, що ухвала суду є незаконною, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначає, що слідчим суддею належним чином не враховано ризик запобігання спробам з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , однак, не зважаючи на це, з метою переховування від органів досудового розслідування надсилає листи на адресу СУ ГУНП в Черкаській області із зазначенням інших адрес начебто його фактичного проживання - АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_4 , що унеможливлює здійснення його належного виклику до органу досудового розслідування.

Також прокурор вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження та суми одержаної неправомірної вигоди, визначити підозрюваному суму застави, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб запобігти спробам останнього перешкоджати проведенню слідчий дій у кримінальному провадженні, у розмірі 872 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім цього, знаходячись під домашнім арештом лише у визначений судом час з 22 години до 06 години наступної доби, ОСОБА_7 матиме можливість безперешкодно зустрічатись чи спілкуватись з іншими особами, що були присутні 03.03.2017 р. в офісі АДРЕСА_5 , яким відомі або можуть бути відомі обставини обговорення ним та отримання неправомірної вигоди, і яких необхідно допитати у провадженні як свідків, адже вони були очевидцями розмов ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , а, отже, підозрюваний зможе чинити вплив на них шляхом умовляння, схилення, переконання спотворити інформацію, що буде надана ними органу досудового розслідування, чим буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також обраний відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту не матиме достатнього превентивного впливу для запобігання зазначеним ризикам з боку підозрюваного, оскільки фактично жодних обмежень для нього не тягне, адже, зазвичай, пересічні громадяни у вечірній час перебувають саме вдома за місцем проживання.

В апеляційній скарзі захисник, вважаючи ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2017 року незаконною та необґрунтованою, просить скасувати її та постановити нову, якою відмовити в обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

Вказує, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення є необґрунтованою, оскільки слідчим суддею належним чином не досліджено матеріали кримінального провадження та додатки до клопотання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, незважаючи на те, що безпосередньо під час розгляду клопотання неодноразово зверталася увага слідчого судді на той факт, що у слідства на день розгляду клопотання та прийняття рішення немає вагомих доказів причетності ОСОБА_7 до вчинення ним указаного вище злочину.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_7 має постійне місце проживання та роботи, за яким позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітнього сина, є інвалідом 2 групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім того працює на ФГ «Степ», яке зареєстроване в Смілянському районі, діяльність якого пов`язана з постійними відрядженнями та пересуванням по всій території країни. Зазначені у клопотанні слідчого ризики відсутні та нівелюються станом здоров`я підозрюваного й міцністю соціальних зав`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу прокуратури, просив її задовольнити та відхилити апеляцію захисника.

Захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні просили задовольнити апеляційну скаргу захисника та заперечували проти апеляції прокурора.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя в повному обсязі дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого; врахував, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і, що прокурором не доведено те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на даному етапі не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У своїй ухвалі слідчий суддя слушно врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та роботи, за яким позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітнього сина, є інвалідом 2 групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Також немає об`єктивних даних про те, що підозрюваний впливає або буде впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні при безпосередньому спілкуванні чи опосередковано через інших осіб, за допомогою засобів зв`язку.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до ОСОБА_7 саме такого запобіжного заходу як домашній арешт зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні будь-які документально підтвердженні факти порушення підозрюваним умов домашнього арешту.

Виходячи з цього, колегія суддів вбачає, що прокурором була доведена необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу взагалі, враховуючи обґрунтованість висунутої йому підозри, однак не була доведена необхідність застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою зокрема. Тому слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. З цих мотивів апеляційна скарга захисника також не може бути задоволена.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2017 року, якою застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :