печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 квітня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий військової прокуратури Київського гарнізону майор юстиції ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - заступник військового прокурора Київського гарнізону ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене у ході затримання ОСОБА_7 .
Вказане клопотання обґрунтовує тим, що військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000307 від 17.10.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому доводи.
В судовому засіданні захисник підозрюваного заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, захисника підозрюваного, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, наявність даних про належність майна, на яке слідчий просить накласти арешт та з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого правопорушення та недопущення його знищення або відчуження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити та накласти арешт на майно підозрюваного, оскільки вважає наявні передбачені ч. 2 ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.
Поруч з наведеним, слід зазначити, що захисником підозрюваного не наведено доводів, які б спростували доводи прокурора щодо необхідності накладення арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на вилучене майно у ході затримання ОСОБА_7 : телефон марки Самсунг, 3 ключі на зв`язці, пристрій для куріння, папка зеленого кольору, купюра номіналом 100 доларів США із серійним номером KB 15670904 I, 39 ксерокопій імітаційної купюри номіналом 100 доларів США із серійним номером KB 44951844 M, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, Глібівська сільська рада та CD-R диск до нього, документи ТОВ «Земюрконсалтинг» на 44 арк., заборонивши будь-кому відчужувати та розпоряджатись цим майном.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1