Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-сс/781/395/17 Головуючий у суді І інстанції ОСОБА_1
Категорія 183 КПК України Доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.08.2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2017 року, якою стосовно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровограді, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, без утриманців та інвалідностей, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.10.2007 за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 10 години 30 хвилин, 08 серпня 2017 року до 10 годині 30 хвилини 06 жовтня 2017 року без визначенням розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2017 року, задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 10 години 30 хвилин, 08 серпня 2017 року до 10 годині 30 хвилини 06 жовтня 2017 року без визначенням розміру застави.

Органами досудового слідства, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, і зокрема, у тому, що 02.08.2017 року близько 03 годин 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_2 , розпивали спиртні напої з ОСОБА_11 .

В ході спілкування у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла конфліктна ситуація з потерпілим ОСОБА_11 . В подальшому, попередньо домовившись між собою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Так, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , підійшли до потерпілого ОСОБА_11 та почали наносити йому тілесні ушкодження, ОСОБА_8 , наніс руками два удари в область тулуба, після чого ОСОБА_10 , в свою чергу допоміг ОСОБА_8 , звалити потерпілого ОСОБА_11 на землю. Після чого, ОСОБА_10 продовжуючи спільний злочинний умисел, наніс декілька ударів ногою в область голови потерпілого ОСОБА_11 , коли останній знаходився на землі.

Таким чином, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 завдали потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження згідно довідки з Кіровоградської обласної лікарні від 03.08.2017 року у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку, субдуральна гематома з права невеликих розмірів.

Після чого ОСОБА_8 зняв із потерпілого ОСОБА_11 , кросівки «Аdidas», блакитного кольору, вартість яких зі слів потерпілого складає 1500 гривень, та шкіряний ремінь з поясу, коричневого кольору, вартість якого зі слів потерпілого складає 50 гривень. В свою чергу, ОСОБА_10 , з кишені потерпілого витягнув мобільний телефон марки «Nomi», сірого кольору, вартість якого зі слів потерпілого складає 400 гривень, та грошові кошти в сумі 100 гривень.

В подальшому, з місця вчинення злочину ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 зникли, розпорядившись майном потерпілого ОСОБА_11 на власний розсуд.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що злочин, в якому особі пред`явлено повідомлення про підозру є: особливо тяжким, умисним, за попередньою змовою групою осіб. Об`єктом посягання є найвищі соціальні цінності: недоторканість життя та здоров`я людини, від якого настали тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого. Взято до уваги дані, що характеризують його особистість, який підозрюється в зухвалому застосуванні насильства у стані алкогольного сп`яніння, у нічний час. За попереднім вироком суду визнаний винним у вчиненні тотожного насильницького майнового злочину.

Зазначив, що по відношенню до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, так як зібрані матеріали клопотання підтверджують існування ризиків, передбачених п.п.1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Крім того, підозрюваний разом з заявленим співвиконавцем знають місце лікування потерпілого і зможуть впливати на ОСОБА_11 , а тому, домашній арешт застосувати неможливо, оскільки це буде небезпечним для учасників конфлікту.

Вказав, що відстоювання ОСОБА_8 власної правової позиції, є вагомою підставою для перешкоджання у встановленні чи перекручуванні ним визначальних обставин у справі, знищенню слідів злочину. Ігнорування принципу мирного володіння майном та нездатність врегульовувати конфлікти мирним шляхом, свідчить про ризик продовження вчинення ним злочину, або вчинення нового злочину, зокрема чинити вплив на потерпілого очевидців та їх родичів, що негативно позначиться на розумних строках та затягне ухвалення остаточного рішення. Підозра у злочині вчиненому у нічний час у стані алкогольного сп`яніння переконує, що ОСОБА_8 не сформував стійких соціальних зв`язків, дії підозрюваного по відношенню до потерпілого визначаються особливою зухвалістю. Не дотримується правил поведінки в суспільстві, конфлікт не вичерпаний, тобто зможе продовжити злочин чи переховуватись від слідства, в поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним у вчиненні злочину, є вагомою передумовою для початку його переховування від слідства чи суду.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язку не залишати місце свого постійного проживання в АДРЕСА_1 , з 20:00 год. до 08:00 год.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що зазначені в ухвалі обставини не вказані ані в клопотанні про застосування запобіжного заходу, ані в повідомленні про підозру. Так, відповідно до вказаних документів ОСОБА_8 наніс потерпілому два удари руками в область тулубу. Після цього, тілесні ушкодження потерпілому наносив тільки ОСОБА_10 .

Жодних доказів про те, що підозрюваний ОСОБА_8 наносив удари ногами чи руками в область голови до слідчого судді не було надано. У судовому засіданні такі відомості також не повідомлялись. Тому слідчий суддя вказав у оскаржуваній ухвалі обставини, які взагалі не були предметом розгляду і у яких ОСОБА_8 не підозрюється.

Вказав, що згідно повідомлення про підозру, подія сталася близько 03 год. 30 хв. 02.08.2017 року. А потерпілий ОСОБА_11 прибув до обласної лікарні о 22:34 год. 03.08.2017 року. Тобто більше ніж через півтори доби після конфлікту (це підтверджується рапортом чергового Кропивницького відділу поліції від 03.08.2017 року, доданого до клопотання).

Згідно показів потерпілого він не пам`ятає хто його побив, скільки було нападників, о котрій годині це відбулось і впізнати хто його побив не зможе. Він пам`ятає, що розпивав спиртні напої з невідомими особа і хтось його вдарив ззаду по голові. При цьому, згідно повідомлення про підозру ОСОБА_8 наніс 2 удари в область тулубу, а після цього ОСОБА_10 звалив потерпілого і наніс декілька ударів ногою в область голови. Таким чином, потерпілий вказує про інші обставини нападу на нього, аніж ті, що зазначені у повідомленні про підозру. А тому, враховуючи, що після конфлікту пройшло півтори доби і потерпілий не пам`ятає обставин нападу, можливо тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми йому були завдані у інший час іншими особами.

Також вказав, що слідчий суддя у оскаржуваній ухвалі дійшов висновку, що відстоювання ОСОБА_8 власної правової позиції, є вагомою підставою для перешкоджання у встановленні чи перекручуванні ним визначальних обставин справи, знищенню слідів злочину. Однак, такий висновок слідчого судді порушує право підозрюваного на захист і зокрема ст. 22 КПК України. Вказаний висновок слідчого судді свідчить, що надання підозрюваним будь-яких пояснень призводить до погіршення його становища. Цим грубо порушується право на захист підозрюваного.

Крім того, вказав, що у оскаржуваній ухвалі від 10.08.2017 року зазначено, що ОСОБА_8 вчинив умисні дії на приховування злочину, сам переховувався від органу досудового розслідування, приховав речові докази, тобто свідомо активно перешкоджав встановленню істини по справі, що підвищує ризик невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, відтак до нього не може бути застосований менш суворий від запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Однак, зазначені висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, змісту повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу, а також не встановлювались під час судового розслідування.

Натомість, у судовому засіданні стороною захисту було повідомлено, що відсутній ризик переховування від органів досудового розслідування у зв`язку з наступним.

07.08.2017 року підозрюваному ОСОБА_8 зателефонували оперативні співробітники Кропивницького відділу поліції ГУНП у Кіровоградській області та викликали для надання пояснень. ОСОБА_8 прибув до поліції, надав пояснення і після цього пішов до дому. На наступний день, 08.08.2017 року, ОСОБА_8 знову зателефонували оперативні співробітники і викликали до поліції. Однак, він повідомив, що знаходиться на роботі і зможе прибути після закінчення робочого дня. При цьому, ОСОБА_8 назвав точне своє місце знаходження. Після цього до нього приїхали оперативні співробітники, забрали до відділу поліції і потім вже був оформлений протокол затримання. Таким чином, ОСОБА_8 з`являвся до поліції за першим викликом, повідомляв своє місце знаходження. У зв`язку з цим, ризик переховування від органів досудового розслідування є необґрунтованим і спростовується поведінкою ОСОБА_8 до його затримання.

Ризик здійснення незаконного впливу на потерпілого і свідків також є

необґрунтованим. Зокрема, конфлікт стався вночі 02.08.2017 року. Підозрюваний ОСОБА_8 був затриманий 08.08.2017 року. З 02.08.2017 року до 08.08.2017 року ОСОБА_8 не вчинив жодних дій, спрямованих на незаконний вплив на свідків чи потерпілого, хоча перебував на свободі і мав на це можливість. Доказів такого впливу стороною обвинувачення не надано слідчому судді, а тому наявність зазначеного ризику є припущенням, яке не обґрунтоване жодними доказами.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень спростовується наступним.

Вказав, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше був судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності. Однак, вказані кримінальні правопорушення були вчинені ним у неповнолітньому віці. ОСОБА_8 відбув покарання у 2010 році. Після цього він до кримінальної відповідальності не притягувався. Записи у трудовій книжці свідчать про те, що ОСОБА_8 з червня 2014 року до березня 2017 року офіційно працював. На даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_12 , у 2016 році проходив тестування для підписання контракту на проходження служби у Збройних силах України, не пройшов за фізичною підготовкою, оскільки у 2014 році внаслідок перелому правого ступеневого суглобу йому були вставлені металеві спиці, пластина та гвинти. Лише після їх видалення він матиме змогу на проходження служби за контрактом. При цьому, ОСОБА_8 пройшов з високим балом соціально-психологічне тестування, у якому вказано, що він не має ознак агресивної поведінки відносно оточуючих. Вказане тестування проводилось професійними психологами.

Усі вказані обставини свідчать, що ОСОБА_8 після відбуття покарання став на шлях виправлення і більше не є схильним до вчинення кримінальних правопорушень.

Також вказав, що підозрюваний ОСОБА_8 виключно позитивно характеризується за місцем проживання, має незадовільний стан здоров`я. Зокрема, згідно довідки КЗ «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» від 11.08.2017 року ОСОБА_8 потребує оперативного втручання по видаленню спиці, серкляжа, пластини та гвинта з правого г/ступеневого суглобу. Зазначена довідка була отримана на наступний день після розгляду клопотання, а тому неможливо було її подати до слідчого судді.

Стосовно тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, як підставу для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, просить звернути увагу на висновок Конституційного суду України в рішенні у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу від 8 липня 2003 року N 14-рп/2003, де він зробив категоричний висновок про те, що тяжкість злочину не є самодостатньою підставою для обрання запобіжного заходу...

Заслухавши доповідача, захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 які підтримали апеляційну скаргу захисника, прокурора який заперечив проти задоволення апеляції, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляція задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 п. 5 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, і зокрема, у тому, що 02.08.2017 року близько 03 годин 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_10 знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_2 , розпивали спиртні напої з ОСОБА_11 .

В ході спілкування у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виникла конфліктна ситуація з потерпілим ОСОБА_11 . В подальшому, попередньо домовившись між собою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Так, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_10 , підійшли до потерпілого ОСОБА_11 та почали наносити йому тілесні ушкодження, ОСОБА_8 , наніс руками два удари в область тулуба, після чого ОСОБА_10 , в свою чергу допоміг ОСОБА_8 , звалити потерпілого ОСОБА_11 на землю. Після чого, ОСОБА_10 продовжуючи спільний злочинний умисел, наніс декілька ударів ногою в область голови потерпілого ОСОБА_11 , коли останній знаходився на землі.

Таким чином, ОСОБА_8 , разом з ОСОБА_10 завдали потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження згідно довідки з Кіровоградської обласної лікарні від 03.08.2017 року у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку, субдуральна гематома з права невеликих розмірів.

Після чого ОСОБА_8 зняв із потерпілого ОСОБА_11 , кросівки «Аdidas», блакитного кольору, вартість яких зі слів потерпілого складає 1500 гривень, та шкіряний ремінь з поясу, коричневого кольору, вартість якого зі слів потерпілого складає 50 гривень. В свою чергу, ОСОБА_10 , з кишені потерпілого витягнув мобільний телефон марки «Nomi», сірого кольору, вартість якого зі слів потерпілого складає 400 гривень, та грошові кошти в сумі 100 гривень.

В подальшому, з місця вчинення злочину ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 зникли, розпорядившись майном потерпілого ОСОБА_11 на власний розсуд.

Хоча слідчим суддею в ухвалі від 10.08.2017 року викладено обставини вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України не в повному обсязі та допущено помилку при зазначенні кількості ударів завданих потерпілому ОСОБА_8 як зазначено у клопотанні слідчим, проте це не є підставою для скасування цілком правильного рішення, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачено у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна,не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів проти власності, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, у разі застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, оскільки маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, ОСОБА_8 будучи звільненим від відбування попереднього покарання, повторно вчинив новий умисний злочин проти власності, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення та відсутність зроблених для себе належних висновків. Крім того, підозрюваний разом з заявленим співвиконавцем знають місце лікування потерпілого і зможуть впливати на ОСОБА_11 , а тому ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, заявлені слідчим у клопотанні знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Доводи сторони захисту стосовно зазначення потерпілим інших обставин нападу на нього та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому у виді відкритої черепно-мозкової травми у інший час іншими особами є безпідставними та будуть предметом розгляду в судовому засіданні під час розгляду справи по суті.

Враховуючи вищевикладене, а також суспільну небезпеку злочину, який є особливо тяжким, умисним, закінченим, корисливим, посягає на суспільні інтереси - проти власності із застосуванням насильства, навіть з урахуванням того, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання, має незадовільний стан здоров`я. Зокрема, згідно довідки КЗ «Центральна міська лікарня м. Кіровограда» від 11.08.2017 року ОСОБА_8 потребує оперативного втручання по видаленню спиці, серкляжа, пластини та гвинта з правого г/ступеневого суглобу, колегія суддів приходить до висновку, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 376, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 10 години 30 хвилин, 08 серпня 2017 року до 10 годині 30 хвилини 06 жовтня 2017 року без визначенням розміру застави залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4