Провадження № 1-в/317/14/2017
Справа № 317/108/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 УДПтС України в Запорізькій області в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Судак АР Крим, громадянина України, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засудженого 23.09.2011 р. Київським районним судом м. Сімферополя за ч. 4 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання адміністрації Біленьківської виправної колонії № 99 УДПтС України в Запорізькій області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , мотивоване тим, ОСОБА_5 засуджений 23.09.2011 р. Київським районним судом м. Сімферополя за ч. 4 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 15.02.2016 р. в строк покарання зараховано час попереднього ув`язнення з 03.06.2011 р. по 08.12.2011 р. із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Початок строку: 03 червня 2011 року

Кінець строку: 29 листопада 2018 року

Станом на 15.12.2016 року відбув більш як 3/4 строку покарання.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.06.2011 року. Під час тримання у Сімферопольському слідчому ізоляторі УДПтС України в АР Крим стягнень та заохочень не мав. В Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) відбуває покарання з 05.02.2012 року. За період відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допустив. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 7 заохочень правами начальника відділення СПС та 1 заохочення правами начальника установи. На виробництві установи працевлаштований різноробочим на дільниці «Сувеніри», до роботи ставиться сумлінно. За вироком суду має цивільний позов на суму 726,15 грн. На виконання в бухгалтерії установи знаходяться виконавчі листи на суму 274,94 грн., по яким нічого не перераховано. Також в бухгалтерії установи на виконанні знаходиться виконавчий лист на стягнення аліментів на утримання доньки, по якому перераховано 1366,17 грн. Засуджений у відношенні до персоналу установи грубість не проявляє, виконує вимоги, приймає участь у суспільному житті відділення, роботах по благоустрою місця позбавлення волі, роботі самодіяльної організації засуджених, програмах диференційованого виховного впливу, прагне підвищення свого загальноосвітнього рівня, на профілактично-виховні заходи реагує позитивно, робить відповідні висновки, за характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості, дотримується вимог особистої санітарії та гігієни, суспільно-корисні зв`язки з рідними підтримує, провину у скоєному злочині визнає.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області №99 ОСОБА_4 підтримав подання, надав пояснення аналогічні тим, що викладені у поданні.

Засуджений ОСОБА_5 також підтримав подання, зазначив, що він розкаюється у вчиненому, працює протягом усього часу відбування покарання, вважає, що довів своє виправлення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії, висновок прокурора, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Засуджений ОСОБА_5 на час розгляду подання відбув більш ніж 3/4 строку покарання, а тому суд констатує, що строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений відбув.

Щодо інших підстав для умовно-дострокового звільнення, суд виходить з наступного.

Під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08.06.2011 року. Під час тримання у Сімферопольському слідчому ізоляторі УДПтС України в АР Крим стягнень та заохочень не мав. В Біленьківській виправній колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) відбуває покарання з 05.02.2012 року. За період відбування покарання порушень установленого порядку відбування покарання не допустив. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 7 заохочень правами начальника відділення СПС та 1 заохочення правами начальника установи. На виробництві установи працевлаштований різноробочим на дільниці «Сувеніри». За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. У відношенні до персоналу установи дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою ставиться з позитивною ініціативою, чим надає приклад іншим засудженим. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ст. 123 КВК України засуджений приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення», прагне підвищення загальноосвітнього рівня, у 2016 році закінчив Державний навчальний заклад «Біленьківський навчальний центр № 99» та отримав професію «Муляр 2-го розряду», відвідує бібліотеку установи, вивчає художню та технічну літературу. Приймав участь в роботі самодіяльних організацій засуджених, а саме в раді колективу, в художній секції та в редакції стінгазети. Підтримує соціальні зв`язки шляхом листування, отримує посилки та передачі. На профілактичному обліку засуджений не перебуває та підстав для постановки не було.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений ОСОБА_5 має вісім заохочень, стягнень не мав.

З урахуванням вищевикладених обставин, твердження адміністрації колонії, засудженого та висновок прокурора про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання і заслуговує на умовно-дострокове звільнення є обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 336, 537, ч.ч. 2, 3 ст. 539 КПК України, ст.ст. 153, 154 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Подання адміністрації Біленьківської виправної колонії № 99 УДПтС України в Запорізькій області про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити умовно-достроково засудженого ОСОБА_5 на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 11 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Суддя ОСОБА_1