Ухвала
іменем україни
06 червня 2017 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002165 щодо ОСОБА_6 , за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 липня 2016 року про повернення апеляційної скарги,

установив:
У касаційній скарзі прокурор просить на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК скасувати зазначену ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. За твердженням прокурора, він не порушив приписів ч. 4 ст. 403 вказаного Кодексу, а згаданий суд усупереч вимогам ч. 2 ст. 399 КПК необґрунтовано повернув йому апеляційну скаргу, недоліки якої було усунуто в установлений законом строк.
Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

За вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2016 року ОСОБА_6 визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК, і виправдано.
За матеріалами кримінального провадження, прокурор, не погодившись із виправдувальним вироком, 06 липня 2016 року подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оспорюване рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Суддя-доповідач, з?ясувавши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК, 14 липня 2016 року залишив її без руху і встановив строк для усунення допущених недоліків. У своїй ухвалі суддя зазначив, що прохання прокурора викладено без урахування положень ст. 415 вказаного Кодексу та не містить посилання на цю норму процесуального права.
У межах наданого строку прокурор 27 липня 2016 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій, наводячи конкретні доводи на обґрунтування своєї позиції щодо незаконності виправдувального вироку, просив його скасувати і ухвалити стосовно ОСОБА_6 новий обвинувальний вирок.
Суддя Апеляційного суду Одеської області, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 399, статтями 396, 404 КПК, ухвалою від 28 липня 2016 року повернув прокурору його апеляційну скаргу. Своє рішення суддя насамперед мотивував тим, що прокурор за межами строків на апеляційне оскарження вніс до скарги зміни, які тягнуть за собою погіршення становища ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримання заявлених касаційних вимог, перевіривши матеріали провадження й обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню на таких підставах.
За правилами ч. 2 ст. 399 КПК, якщо особа усунула недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений суддею-доповідачем, така скарга вважається поданою у день первинного її подання до суду апеляційної інстанції.
Ці законодавчі приписи апеляційний суд залишив поза увагою.
Як убачається з матеріалів провадження, прокурором дотримано процедуру та строки апеляційного оскарження вироку місцевого суду, а висновок апеляційного суду про зворотне не можна визнати прийнятним.
За змістом оспорюваного рішення апеляційного суду, прокурор, усуваючи допущені недоліки, суть доводів та своєї позиції не змінив, лише уточнив апеляційні вимоги, сформулювавши їх із урахуванням положень статей 407, 415, 420 КПК. Таким чином, прокурор виконав вказівку судді-доповідача, зазначену в ухвалі від 28 липня 2016 року. Даних про те, що прокурор порушив спеціальний строк, установлений для усунення недоліків, немає. Тому, з огляду на згадані правила ч. 2 ст. 399 вказаного Кодексу посилання суду на внесення прокурором змін до скарги, які тягнуть за собою погіршення становища ОСОБА_6 поза межами строків на апеляційне оскарження, а також на не усунення ним недоліків скарги є необґрунтованими. Відтак, у суду не було правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 399 КПК, для повернення прокурору апеляційної скарги.
За таких обставин оскаржувана ухвала не може залишатися в силі, адже її поставлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Тому ця ухвала на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати викладене й ухвалити рішення, яке відповідає вимогам ст. 370 вказаного Кодексу.
Отже касаційну скаргу прокурора слід задовольнити.
Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 6 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд

постановив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 28 липня 2016 року, якою прокурору повернуто апеляційну скаргу на вирок Малиновского районного суду м. Одеси від 08 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_2 ОСОБА_3