Провадження №1-кп/522/55/14
У Х В А Л А

28.02.2014 року Приморський районний суд м. Одеси у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт із додатками по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 186 ч. 1, 190 ч. 2 КК України, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001298 від 08.02.2013 року,

В С Т А Н О В И В :

Приморським районним судом м. Одеси розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 186 ч. 1, 190 ч. 2 КК України.

В ході досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_5 судом обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси м. Одеси від 30.12.2013 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , який спливає 28.02.2014 року.

На теперішній час судове провадження відносно ОСОБА_5 не було завершено до спливу строку тримання під вартою.

В судовому засіданні відповідно до вимог ст. 331 КПК України судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, оскільки строк перебування його під вартою закінчується.

Прокурор ОСОБА_3 просила продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовження строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою суд приймає до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, крім того, суд приймає до уваги те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які вчиненні ним у відношенні неповнолітньої та малолітньої особи.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що перебуваючи на свободі він може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Обставин, передбачених ст. 183 ч. 2 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає за доцільне продовжити строк дії обраного обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому, суд вважає за доцільне визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331, 369, 370, 372, 392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 (два) місяці, тобто до 28.04.2014 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів мінімальної заробітної плати, тобто станом на 01 січня 2014 року - 24 360,00 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят) гривень (20 * 1 218,00 = 24 360,00).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою суду;

-не відлучатися із м. Одеси без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин, про причину своєї неявки суд не повідомив, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Відповідно до вимог ст. 392 КПК України заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5

Суддя ОСОБА_1