Справа180/946/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2016 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Марганець кримінальне провадження, внесене 09 квітня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000263, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Марганець Дніпропетровської області, без освіти, не одружений, не працює, інвалід ІІ групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 26 грудня 2014 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.15-ч.1ст.186 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
09.04.2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , прийшов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де, піднявшись на сходовий майданчик між 4 та 5 поверхами побачив знайомого йому ОСОБА_6 , з яким напередодні розпивав спиртні напої, та між ними на грунті особистих неприязних відносин стався словесний конфлікт. Після чого ОСОБА_4 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тілесного ушкодження і шкоди здоров`ю ОСОБА_6 , наніс не менше 4 ударів кулаками рук по голові та обличчю ОСОБА_6 , який в той момент сидів на сходах, внаслідок чого останній ліг на сходи. Потім обвинувачений схопив ОСОБА_6 руками за голову і наніс останньому не менше 5-6 ударів головою об сходи, в результаті чого спричинив згідно висновку судово-медичної експертизи №157-Е від 20.05.2016 року забиті рани: в області перенісся ліворуч, на верхній повіці правого ока, на червоній каймі нижньої губи ліворуч, в лівій виличній області, в лобній області праворуч на межі волосяної частини голови, синців в обох параорбітальних областях субкон`юктивальних крововиливів обох очей, саден на червоній каймі верхньої губи ліворуч, на червоній каймі нижньої губи посередині і ліворуч, кількісно 2 на нижній повіці лівого ока, на нижній повіці правого ока, в тім`яній області посередині, а також садна на задній поверхні правого плеча в середній третині синець брудно-фіолетового кольору з нечіткими жовто-зеленуватими контурами, які в своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 день).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. У вчиненому щиро розкаюється, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом. Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що не пам`ятає обставин злочину, тому що на той момент був у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у скоєному злочині, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і визнав за можливе розглянути вказану справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За підсумками судового розгляду суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, скоєнне обвинуваченим ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття. Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно зі ст.67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину.

Вивченням особи обвинувченого встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, сам є інвалідом ІІ групи з дитинства, має постійне місце мешкання, за яким характеризується позитивно, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Зважаючи на ступінь тяжкості злочину, його обставини, враховуючи вимоги кримінального закону і передбачені цим законом санкції, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу.

Разом з тим, судом встановлено, що вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2016 року ОСОБА_4 визнано винним за ч.3 ст.15-ч.1 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 850 гривень. Покарання не відбуто, штраф не сплачено.

Відповідно до ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Однак, за ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та підстав для його обрання суд не вбачає.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не заявлено.

Згідно постанови про визнання предметів речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 14.04.2016 року визнано речовими доказами: кепку чорного кольору, футболку білого кольору з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, футболку салатового кольору з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, змиви з підлоги з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, та контрольний змив (сухий марлевий тампон).
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбачениого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 60 (шістдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

На підставі ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України, приєднати покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року у виді штрафу в розмірі 850 гривень, яке виконувати самостійно.

Речові докази, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція від 14.04.2016 року, а саме:
- кепку чорного кольору, футболку білого кольору з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, футболку салатового кольору з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров повернути потерпілому ОСОБА_6 , який мешкає: АДРЕСА_3 ;
- змиви з підлоги з плямами речовини бурого кольору, схожої на кров, та контрольний змив (сухий марлевий тампон) знищити.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1