Справа № 160/854/13-к
Провадження № 1-кп/159/170/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 липня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області кримінальне провадження № 120 130 201 200 002 56 щодо обвинувачуваного ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. п. 1, 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п. п. 1, 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Обвинуваченому 02.06.16 р. згідно з ухвалою головуючого у кримінальному провадженні судді Луцького міськрайсуду Волинської області було продовжено заходи забезпечення кримінального провадження по кримінальному провадженні у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи те, що обраний строк заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою спливає 31.07.16 р., однак слухання кримінального провадження не закінчено та наступне судове засідання призначається на на 10.00 год. 04.08.16 р.,виникла необхідність у вирішенні питання про продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому.

Прокурор подав відповідне клопотання, обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою ще на 60 днів.

Обвинувачений та захисник заперечують проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений, у свою чергу, подав суду письмове заперечення на клопотання прокурора та, одночасно, просить замінити йому обраний попередньо запобіжний захід більш м«яким цілодобовим домашнім арештом із застосуванням техзасобу контролю, зазначивши, що прокурором не обґрунтовано наявність вищезазначених ризиків; він до затримання мав постійне місце проживання, сім`ю у складі двох батьків пенсійного віку, стан його здоров`я погіршився, він тривалий час перебуває під вартою.

Захисник підтримав вищезазначену позицію свого підзахисного.

Прокурор, у свою чергу, заперечив проти зміни запобіжного заходу.

Заслухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Обвинувачений дійсно, був затриманий 26.07.13 р. та такий запобіжний захід як тримання під вартою йому було попередньо обрано, неодноразово продовжено з покликанням на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та доведення прокурором обґрунтованої підозри, з врахуванням її змін, у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», особа може триматись під вартою протягом розумного строку, який не може оцінюватись абстрактно. Це має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей кожної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи те, що обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії особливо тяжких, з врахуванням санкції вказаних вище статей КК України, суд вважає, що, дійсно, обвинувачний може переховуватись від суду та, за наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки у кримінальному провадженні ще не допитано свідків, на яких обвинувачений може впливати щодо давання показань; обвинувачений може перешкоджати об`єктивному розгляду справи, тому обвинуваченому слід продовжити дію строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на шістдесят днів.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 383 КПК України, усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого ч. 3 ст. 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.

Разом з тим, суд вважає, що обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, з врахуванням вищенаведеного, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого. А тому у задоволенні клопотання останнього слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 331, 383, 177, 178 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін 60 (шістдесят) днів до 23.09.16 р. включно.
Строк затримання рахувати з 26.07.13 р..

У задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Строк дії ухвали починається з 26.07.16 р. та ухвала діє до 23.09.16 р. включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_1