ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/759/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4
ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28.11.2003 року Дарницьким районним судом м. Києва, за ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 185, ст.70 КК України до 4 років 6 місяці позбавлення волі, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки; 23.04.2004 року Голосіївським районним судом м. Києва, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 304, ст.ст.70,71 КК України до 5 років позбавлення волі, 24.12.2009 року Дарницьким районним судом м. Києва, за ч. 1 ст. 187, ст. 15 ч. 1 ст. 153, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, 12.06.2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 , 28.03.2016 року близько 17 год. 30 хв. повторно, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись біля автомобільного магазину по вул. Леніна, 34 в м. Києві, побачив велосипед марки «Fischer», який належить ОСОБА_4 , переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, сів на вказаний велосипед та поїхав з місця вчинення злочину, а в подальшому розпорядився викраденим велосипедом на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 6000 грн.
Крім того, ОСОБА_7 , 09.06.2016 року близько 05 год. 30 хв., повторно, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи на території не охоронюваної парковки, яка розташована біля буд. №5 по вул. Вереснева в м. Києві, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись і вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає відкрив кришку капоту автомобіля марки «Москвич-412» д.н.з. НОМЕР_1 звідки, шляхом демонтування повторно, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: акумулятор марки «Varta», вартістю 600 гривень. Потім з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 600 грн.00 коп.
Крім того, ОСОБА_7 , 13.06.2016 року близько 05 год. 00 хв., повторно, умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи на території не охоронюваної парковки, яка розташована біля буд. АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись та вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь приготованого для полегшення вчинення злочину каменя розбив скло лівих задніх дверцят автомобіля марки «Reno Trafic» д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , проник до салону звідки таємно викрав автомагнітолу марки «Inkor», вартістю 5500 грн., вантажний домкрат вартістю 2500 грн., компресор вартістю 500 грн., розкладний стілець, короб з інструментами, які матеріальної цінності не мають. Потім з викраденим з місця вчинення злочину зник, чим завдав ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 8500 грн. 00 коп.
Крім того, ОСОБА_7 12.08.2016 року близько 05 год. 15 хв. умисно, з корисливих спонукань, з метою таємного викрадення чужого майна, знаходячись на 8 поверсі будинку АДРЕСА_3 , через не замкненні тамбурні двері пройшов до загального коридору де були розташовані квартири мешканців, та переконавшись і вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігають, таємно викрав майно яке належить ОСОБА_9 , а саме: велосипед марки «Україна Спорт» вартістю 1500 грн., який стояв біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_4 , після чого ОСОБА_7 з викраденим з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 1500 грн.
Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України при обставинах викладених у обвинувальному акті.
Також обвинувачений ОСОБА_7 підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів дізнання та проведення розслідування не застосовувалося, у вчиненому щиро кається.
Обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_7 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.
Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не став і маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість знову вчинив новий злочин, не одружений, не працює, немає постійного заробітку, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, посередньо характеризується за місцем проживання, своєю вину у вчиненні злочину, який йому інкриміновано визнав у повному опсязі та щиро розкаявся, злочинна діяльність обвинуваченого складається не з одиничного злочину, а з серії злочинних епізодів, а тому враховуючи всі вищенаведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства не можливе і покарання йому слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Процесуальні витрати відсутні.
Цівільні позови не заявлено.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65, 66, 67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобовязання, зобовязавши не змінювати місце свого проживання та зявлятися за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду.
Початок строку відбуваня покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту фактичного взяття його під варту.
Речові докази: дублікат договору ломбарду «Найкращий ломбард» №060166010 від 28.03.2016 року залишити при матеріалах кримінального провадження; короб з набором інструменту, домкрат «PRO-Professional», авто магнітолу «Inkor», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 - залишити у власності останнього; акумулятор «Varta», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити у власності останнього; велосипед марки «Україна Спорт», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 - залишити у власності останньої; диск «DVD-R Verbatim» - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
СУДДЯ: