Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/6540/16-к
Провадження № 1-кп/490/606/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4

- ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув середню освіту, виконує разові роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-18 лютого 2004 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі, був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі статей 75, 104 Кримінального Кодексу України;

-24 червня 2004 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі, а за сукупністю вироків остаточно - до 3 років 6 місяців позбавлення волі, був звільнений 30 березня 2006 року умовно-достроково;

-07 квітня 2011 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 місяців арешту, був звільнений 14 червня 2011 року по відбуттю покарання;

-15 липня 2014 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 4 місяців арешту, був звільнений 10 жовтня 2014 року по відбуттю покарання;

-28 січня 2016 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі, був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з встановленням іспитового строку в 2 роки

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

та

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув неповну середню освіту, виконує будівельні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засуджувався:

-17 червня 2009 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України - до 4 років позбавлення волі, був звільнений 18 січня 2013 року по відбуттю покарання

у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи раніше засудженими за вчинення злочинів проти власності, знов вчинили злочини проти власності за таких обставин.

29 січня 2016 року близько 11:00 години ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , таємно заволодів належним його матері ОСОБА_10 мобільним телефоном марки "Nokia" моделі 5130 вартістю 350 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

25 липня 2016 року близько 17:00 години ОСОБА_5 , попередньо домовившись з ОСОБА_4 про викрадення майна ОСОБА_11 з домоволодіння АДРЕСА_4 , діючи спільно, підійшли до вказаного домоволодіння та без дозволу на те власника перелізли через паркан, через незачинені двері проникли до приміщення будинку та заволоділи належними ОСОБА_11 :

-3 алюмінієвими каструлями з алюмінієвими кришками ціною по 50 грн. за кожну, загальною вартістю 150 грн.;

-2 металевими сковорідками ціною по 60 грн. за кожну, загальною вартістю 120 грн.;

-алюмінієвим підносом ціною 20 грн.;

-акумулятором марки "WESTA 6CT-60A(1)" ціною 1.200 грн.

заподіявши таким потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1.490 грн.

Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вийшли з домоволодіння через металеву хвіртку та намагались зникнути з місця вчинення злочину, але на вулиці були затримані працівниками поліції.

Під час судового розгляду справи кожний з обвинувачених свою вину у вчиненні злочину за вказаних обставин визнав повністю та підтвердив викладені вище обставини.

Потерпіла ОСОБА_10 під час судового розгляду кримінального провадження також підтвердила викладені вище обставини викрадення в неї мобільного телефону.

Відповідно до частини 3 статті 349 КПК України за такого суд, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки № 79-26072016/48001, а також копії вироку Центрального районного суду міста Миколаєва від 17 червня 2009 року вбачається, що цим вироком ОСОБА_5 був засуджений за частиною 2 статті 186 Кримінального Кодексу України до 4 років позбавлення волі; був звільнений 18 січня 2013 року по відбуттю строку покарання.

З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки № 80-26072016/48001, а також копій відповідних вироків вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений:

- 18 лютого 2004 року - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі, був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі статей 75, 104 Кримінального Кодексу України;

- 24 червня 2004 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі, а за сукупністю вироків остаточно - до 3 років 6 місяців позбавлення волі, був звільнений 30 березня 2006 року умовно-достроково;

- 07 квітня 2011 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 місяців арешту, був звільнений 14 червня 2011 року по відбуттю покарання;

-15 липня 2014 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 15 - частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 4 місяців арешту, був звільнений 10 жовтня 2014 року по відбуттю покарання;

- 28 січня 2016 року - Заводським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 2 років позбавлення волі, був звільнений від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України з встановленням іспитового строку в 2 роки

За наведених обставин суд вважає вину обвинувачених у вчиненні злочину за встановлених судом обставинами доведеною.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд виходить з вимог частини 1 статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту; зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення може здійснюватись судом лише у випадку, якщо це покращує становище особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а в інших випадках - лише за ініціативою прокурора шляхом зміни обвинувачення в суді.

В цьому випадку обвинувачення прокурором не змінювалось.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_5 по епізоду від 25 липня 2016 року кваліфіковані за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майно (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до житла.

Наявність об`єктивної сторони крадіжки та визначених державним обвинуваченням кваліфікуючих ознак, а саме:

-вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб;

-вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло;

знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Інші кваліфікуючи ознаки, а саме - вчинення крадіжки повторно - державним обвинуваченням не вказані.

За такого цим вироком ОСОБА_5 за вчинення злочину 25 липня 2016 року притягається до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.

Дії ж ОСОБА_5 по епізоду від 29 січня 2016 року слід кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_4 , суд виходить з вимог частини 1 статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту; зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення може здійснюватись судом лише у випадку, якщо це покращує становище особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а в інших випадках - лише за ініціативою прокурора шляхом зміни обвинувачення в суді.

В цьому випадку обвинувачення прокурором не змінювалось.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майно (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до житла.

Наявність об`єктивної сторони крадіжки та визначених державним обвинуваченням кваліфікуючих ознак, а саме:

-вчинення крадіжки за попередньою змовою групою осіб;

-вчинення крадіжки, поєднаної з проникненням у житло;

знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Інші кваліфікуючи ознаки, а саме - вчинення крадіжки повторно - державним обвинуваченням не вказані.

За такого цим вироком ОСОБА_4 притягається до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднану з проникненням у житло.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно кожного з обвинувачених, суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчинених кожним з них злочинів, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність кожного з них, а також особу кожного з обвинувачених.

З урахуванням цього суд відзначає наступне.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Оцінюючи характер та ступень тяжкості вчинених ним злочинів, суд враховує, що найтяжчий з них законом віднесений до категорії тяжких.

Суд враховує також, що 29 січня 2016 року він вчинив злочин стосовно своєї матері, та таке певною мірою підвищує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину.

Оцінюючи відомості щодо особи винного, суд враховує, що він постійного місця роботи, а за такого - постійного джерела доходів - не має, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом "зловживання опіоїдами, каннабіоїдами", за місцем проживання характеризується негативно - був помічений у порушеннях громадського порядку, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, неодноразово доставлявся до відділу поліції.

Суд враховує також, що на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні він не перебуває.

Суд враховує також стан здоров`я обвинуваченої.

Як обставини, що відповідно до статті 66 Кримінального Кодексу України пом`якшують його покарання, суд враховує його каяття, визнання ним своєї вини та сприяння у судовому розгляді кримінального провадження.

Обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального Кодексу України обтяжують його покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає, що вчинення злочинів ОСОБА_5 є природним проявом свідомо обраного ним способу життя.

За такого суд вважає за необхідне обрати йому покарання у межах санкцій відповідних частин статті 185 Кримінального Кодексу України, а за сукупністю злочинів призначити йому покарання на підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому враховуючи, що раніше цей обвинувачений проходив випробування невдало, а звільнення його від відбування покарання не мало наслідком його виправлення та перевиховання, підстав для його звільнення від відбуття покарання суд не вбачає.

Строк відбуття покарання цим засудженим слід рахувати з моменту набрання вироком чинності, а на підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України - у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення (з моменту його затримання до набрання чинності цим вироком) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Оцінюючи характер та ступень тяжкості вчиненого ним злочину, суд враховує, що вчинений злочин законом віднесений до категорії тяжких.

Оцінюючи відомості щодо особи винного, суд враховує, що він постійного місця роботи, а за такого - постійного джерела доходів - не має, перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом "синдром залежності від опіоїдів", за місцем проживання характеризується негативно - був помічений у порушеннях громадського порядку, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами, неодноразово доставлявся до відділу поліції.

Суд враховує також, що на обліку у Миколаївській обласній психіатричній лікарні він не перебуває.

Як обставини, що відповідно до статті 66 Кримінального Кодексу України пом`якшують його покарання, суд враховує його каяття, визнання ним своєї вини та сприяння у судовому розгляді кримінального провадження.

Обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального Кодексу України обтяжують його покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у межах санкції частини 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

При цьому враховуючи, що новий злочин цей обвинувачений вчинив під час іспитового строку, підстави для його звільнення від відбуття покарання є відсутніми та на підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України до призначеного цим вироком покарання слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Строк відбуття покарання цим засудженим слід рахувати з моменту набрання вироком чинності, а на підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України - у строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення (з моменту його затримання до набрання чинності цим вироком) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судові витрати слід покласти на обвинувачених в рівних частках.

Речові докази у справі на підставі пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути потерпілим.

Оскільки цим вироком обвинуваченим призначається покарання у вигляді позбавлення волі, підстав для зміни обраного відносно них запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_5 покарання:

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 2 років позбавлення волі;

-за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_12 покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому обчислювати з моменту набрання вироком чинності.

На підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення (з 25 липня 2016 року до моменту набрання чинності цим вироком) - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити попереднім - тримання під вартою.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі частини 1 статті 71 Кримінального Кодексу України частково приєднати до цього покарання покарання, призначене вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 28 січня 2016 року та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді 3 /трьох/ років 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому обчислювати з моменту набрання вироком чинності.

На підставі частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення (з 25 липня 2016 року до моменту набрання чинності цим вироком) - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попереднім - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Миколаївського Науково-Дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України 880 грн. 40 коп. на відшкодування витрат на проведення експертиз.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївського Науково-Дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України 880 грн. 40 коп. на відшкодування витрат на проведення експертиз.

Речовий доказ - мобільний телефон марки "Nokia" моделі 5130 - повернути потерпілій ОСОБА_10 .

Речові докази у справі:

-3 алюмінієві каструлі з алюмінієвими кришками;

-2 металеві сковорідки;

-алюмінієвий підніс;

-акумулятор марки "WESTA 6CT-60A(1)"

повернути потерпілому ОСОБА_14 .

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_15 =

11.11.2016