УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/1178/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.537,539КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря: ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомирі
матеріали провадження № 295/1178/16-к за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 18 березня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання про зарахування ОСОБА_8 в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зарахування в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення засудженому до довічного позбавлення волі ОСОБА_8 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, посилаючись на Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21.04.2015 р. № 223/2015.
Заслухавши доповідача по справі, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Вироком Харківського обласного суду від 14 червня 2001 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених п.п. «а», «и», «і», «ж», «з» ст.93 КК України, ч.2 ст.143 КК України, ч. 1 ст.194 КК України, ч. 1 ст.222 КК України, ст.208 КК України.
У відповідності до ст.42 КК України, за сукупністю названих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у вигляді довічного позбавлення волі в тюрмі суворого режиму, з конфіскацією всього особистого майна в дохід держави.
У відповідності до ст.47 КК України, зараховано в строк відбування покарання попереднє утримання ОСОБА_8 під вартою з 16 лютого 1997 року до 6 березня 2000 року та з 7 червня 2001 року по день набрання вироком законної сили.
Ухвалою колегії суддів судової палати Верховного Суду України з кримінальних справ від 25 грудня 2001 року вирок Харківського обласного суду від 14 червня 2001 року щодо ОСОБА_8 змінено, виключено з обвинувачення кваліфікуючу ознаку, передбачену п. «и» ст.93 КК України - вчинення умисного вбивства на замовлення. Приведено вирок у відповідність з Кримінальним кодексом України 2001 року: перекваліфіковано дії ОСОБА_8 із ст.143 ч.2 КК України 1960 року на ст.190 ч.2 КК України 2001 року; із ст.194 ч. 1 КК України 1960 року на ст.358 ч. 1 КК України 2001 року. На підставі ст.42 КК України 1960 року за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 93 п.п. «а», «і», «ж», «з», 222 ч. 1 і 208 КК України 1960 року та ст.ст. 190 ч. 1 і 358 ч. 1 КК України 2001 року, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. В решті вирок Харківського обласного суду від 14.06.01р. залишено без зміни.
Довічне позбавлення волі є окремим , найбільш суворим основним та безстроковим покаранням, відповідно до якого засуджений за вироком суду ізолюється від суспільства і примусово поміщується до спеціальної кримінально-виконавчої установи (в`язниці) без зазначення у вироку строку його тримання в ній.
Вимоги ст. 72 КК України розповсюджуються на осіб, яким призначено строковий вид покарання.
Посилання захисника ОСОБА_7 в обґрунтування апеляційної скарги щодо права засудженого на помилування згідно Указу Президента України на даний момент є передчасними, оскільки клопотання про помилування може бути подано особою, засудженою до довічного ув`язнення, після відбуття нею не менше двадцяти років призначеного покарання.
На підставі наведеного, керуючись ст.72 КК України, ст. ст. 404, 407, 537, 539 КПК України колегія суддів, -
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 18 березня 2016 року про відмову в задоволенні її клопотання про зарахування ОСОБА_8 в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4