Справа № 461/4302/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/899/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судо01 вересня 2016 рокувому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14липня 2016 року, -

за участю прокурора : - ОСОБА_7

захисника : - ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А :
цією ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , та звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2015 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р.

Не погоджуючись із даною ухвалою перший заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14липня 2016 року у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Зазначає, що фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалось, не дивлячись на те, що він проводився з участю захисника та прокурора, а також судом першої інстанції невірно застосовано Закон України «Про амністію у 2014 році».
На апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 подав заперечення, в якому просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14липня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 без задоволення, оскільки така безпідставна.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, виступ захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 , який заперечив апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали судової справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, при звільненні ОСОБА_9 від відбування покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27.04.2015 суд першої інстанції керувався положеннями ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», відповідно до якої від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільняються особи, (крім тих, що підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.1 вказаного Закону), засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
При цьому, судом першої інстанції зазначено, що засуджений ОСОБА_9 перебуває під вартою з 11.12.2012, а тому станом на 19.04.2014 відбув ? призначеного строку основного покарання.
Колегія суддів вважає, що вказаний висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінальної справи, оскільки 13.12.2012р. ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні про його підозру за ч.1 ст.14, ч.З ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України. Натомість у кримінальній справі за ч.4 ст.190, ч.4 ст.358, ч.1 ст.366 КК України ОСОБА_9 звільнено з-під варти 08.05.2012 і повторно взято під варту лише 27.04.2015 р., а тому станом на 19.04.2014 р. (час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році») ОСОБА_9 не відбув ? призначеного строку основного покарання і підстав для застосування до нього зазначеного закону суд не мав.
Крім цього, судом першої інстанції питання по застосування до ОСОБА_9 Закону України «Про амністію у 2014 році» розглянуто з грубим порушенням ст.107 КПК України, відповідно до якої фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. Проте фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалось, не дивлячись на те, що він проводився з участю захисника та прокурора.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо в матеріалах справи відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, з призначенням згідно ст. 415 цього ж Кодексу нового розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до положень п. 1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу першого заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 14липня 2016 року, якою звільнено засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 27 квітня 2015 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4