Справа № 382/1594/16-к
Номер провадження: 1-кп/365/32/16

В И Р О К
Іменем України
17.10.2016 року смт. Згурівка Київської області
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин Київської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, одруженого, працездатного, офіційно непрацюючого, раніше судимого, останній раз вироком Яготинського районного суду Київської області від 14.12.2015 року за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 160 годин громадських робіт
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Комсомольськ-На-Амурі Хабаровського краю Російської Федерації, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, працездатного, офіційно непрацюючого, раніше судимого, останній раз вироком Яготинського районного суду Київської області від 22.11.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
22 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_12 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,471 КПК України, укладено угоду про примирення на наступних умовах.
Обвинувачений ОСОБА_12 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України в межах пред"явленого обвинувачення, а саме в тому, що 10 липня 2016 року близько 19 години 00 хвилин він, обвинувачений ОСОБА_13 вживали спиртні напої разом з потерпілим ОСОБА_14 за місцем проживання останнього, у приміщенні будинку АДРЕСА_3 .
Під час вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, між обвинуваченим ОСОБА_12 і потерпілим ОСОБА_11 виник конфлікт на грунті особистих неприязних взаємовідносин.
В ході конфлікту обвинувачений ОСОБА_12 став наносити удари кулаками рук та ногами по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_11 .
В результаті цих умисних і насильницьких дій, обвинувачений ОСОБА_12 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 113/д від 22.09.2016 року наніс потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ліктьової кістки, ран волосяної частини голови.
Через деякий час після того, як обвинувачений ОСОБА_12 закінчив насильницькі дії відносно потерпілого ОСОБА_11 , конфлікт з потерпілим розпочав обвинувачений ОСОБА_13 , який знаходився при вказаних подіях.
Обвинувачений ОСОБА_13 розпочав словесну сварку та наніс потерпілому ОСОБА_11 удари руками в область грудей та лівої частини тулуба.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_12 своїми умисними діями вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.
Сторони угоди згодні на призначення обвинуваченому ОСОБА_12 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з застосування ст. 75 КК України.
Потерпілий ОСОБА_11 не має до обвинуваченого ОСОБА_12 претензій стосовно відшкодування матеріальної та моральної шкоди, на стадії досудового слідства завдані збитки були відшкодовані обвинуваченими.
Сторони угоди повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.ст. 394,424 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненому визнав беззастережно та щиро розкаявся. Обвинувачений та його захисник ОСОБА_15 просили угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_12 на визначених умовах.
Прокурор ОСОБА_16 в судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому ОСОБА_12 узгодженого покарання не заперечував.
Суд дійшов висновку, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_12 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_12 та потерпілий ОСОБА_11 повністю усвідомлюють зміст укладеної між ними угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо яких обвинувачений визнає себе беззастережно винуватим, цілком розуміють свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Зміст угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_12 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Враховуючи те, що умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та закону, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_12 своїми умисними діями вчинив умисне нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.
22 вересня 2016 року між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_13 в порядку, передбаченому ст.ст. 468,469,471 КПК України, укладено угоду про примирення на наступних умовах.
Обвинувачений ОСОБА_13 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України в межах пред"явленого обвинувачення, а саме в тому, що 10 липня 2016 року близько 19 години 00 хвилин він, обвинувачений ОСОБА_12 вживали спиртні напої разом з потерпілим ОСОБА_14 за місцем проживання останнього, у приміщенні будинку АДРЕСА_3 .
Під час вживання алкогольних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, між обвинуваченим ОСОБА_12 і потерпілим ОСОБА_11 виник конфлікт на грунті особистих неприязних взаємовідносин.
В ході конфлікту обвинувачений ОСОБА_12 став наносити удари кулаками рук та ногами по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_11 .
В результаті цих умисних і насильницьких дій, обвинувачений ОСОБА_12 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 113/д від 22.09.2016 року наніс потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді перелому правої ліктьової кістки, ран волосяної частини голови.
Через деякий час після того, як обвинувачений ОСОБА_12 закінчив насильницькі дії відносно потерпілого ОСОБА_11 , конфлікт з потерпілим розпочав обвинувачений ОСОБА_13 , який знаходився при вказаних подіях.
Обвинувачений ОСОБА_13 розпочав словесну сварку та наніс потерпілому ОСОБА_11 удари руками в область грудей та лівої частини тулуба.
В результаті цих умисних і насильницьких дій, обвинувачений ОСОБА_13 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 113/д від 22.09.2016 року наніс потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді перелому 10-го ребра зліва, гематом верхніх та нижніх кінцівок.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_13 своїми умисними діями вчинив злочин (кримінальне правопорушення), передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.
Сторони угоди згодні на призначення обвинуваченому ОСОБА_13 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з застосування ст. 75 КК України.
Потерпілий ОСОБА_11 не має до обвинуваченого ОСОБА_13 претензій стосовно відшкодування матеріальної та моральної шкоди, на стадії досудового слідства завдані збитки були відшкодовані обвинуваченими.
Сторони угоди повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.ст. 394,424 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 вину у вчиненому визнав беззастережно та щиро розкаявся. Обвинувачений та його захисник ОСОБА_17 просили угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про примирення між ним та обвинуваченим ОСОБА_13 на визначених умовах.
Прокурор ОСОБА_16 в судовому засіданні проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому ОСОБА_13 узгодженого покарання не заперечував.
Суд дійшов висновку, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_13 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_11 повністю усвідомлюють зміст укладеної між ними угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо яких обвинувачений визнає себе беззастережно винуватим, цілком розуміють свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.
Зміст угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_13 відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Враховуючи те, що умови угоди про примирення, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та закону, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди. За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_13 своїми умисними діями вчинив умисне нанесення тілесних ушкоджень середньої тяжкості, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.
При визначенні можливості затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, узгодженого сторонами угоди, судом враховано, що вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Судом також врахована обставина, що пом`якшує покарання, передбачена ст. 66 КК України - добровільне відшкодування завданого збитку та обставина, що обтяжує покарання, передбачена ст. 67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 122 КК України та узгоджене сторонами угоди про примирення у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання встановивши іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
При визначенні можливості затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_13 покарання, узгодженого сторонами угоди, судом враховано, що вчинене кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Судом також враховані обставини, що пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку та обставина, що обтяжує покарання, передбачена ст. 67 КК України вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає за можливе призначеними обвинуваченому ОСОБА_13 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 122 КК України та узгоджене сторонами угоди про примирення у виді позбавлення волі строком на 3 роки. Враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання встановивши іспитовий строк 3 роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати на залучення експертів судово-дактилоскопічна експертиза Черкаський НДЕКЦ 880 гривень 40 коп., судово-товарознавча експертиза Черкаський НДЕКЦ 527 гривень 76 коп. стягнути з обвинувачених в дохід держави.
Цивільні позови не заявлено.
Речові докази: пляшку з під вина (с/п 2213600) телевізійний тюнер (с/п 3097484), стілець деревяний, телевізор марки «LG», упакований в дорожню сумку, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів при Яготинському ВП ГУ НП в Київській області, повернути ОСОБА_11 як власнику.
Запобіжні заходи у виді домашнього арешту обвинуваченим залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. 122 ч. 1 КК України, ст.ст. 314,368,373,374,394,424,468,471,474 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про примирення від 22 вересня 2016 року укладену між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_12 .

Визнати винуватим ОСОБА_9 в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_9 покласти такі обовязки:
· не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання та роботи;
· періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_18 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Затвердити угоду про примирення від 22 вересня 2016 року укладену між потерпілим ОСОБА_11 та обвинуваченим ОСОБА_13 .
Визнати винуватим ОСОБА_10 в вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Згідно п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_10 покласти такі обовязки:
· не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання та роботи;
· періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_19 залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Речові докази: пляшку з під вина (с/п 2213600) телевізійний тюнер (с/п 3097484), стілець деревяний, телевізор марки «LG», упакований в дорожню сумку, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів при Яготинському відділені поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ національної поліції в Київській області, повернути ОСОБА_11 , як власнику.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Згурівський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору вручити копії вироку негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_20