Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/303/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 368 (168) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.08.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.08.2016 року.
Цією ухвалою щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, який одружений, на утриманні має малолітню дитину 2015 року народження, працює на посаді в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до кримінальної відповідальності притягується вперше,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, продовжено строк тримання під вартою.
Кримінальне провадження розглянуто з участю:
- прокурора ОСОБА_8 ,
- захисника ОСОБА_9 ,
- підозрюваного ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді районного суду та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання за адресою АДРЕСА_2 , з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що прокурор в судовому засіданні, а слідчий в клопотанні, погодженому прокурором, не довели наявність ризиків для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які свідчать, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На думку захисника, твердження слідчого про відмову ОСОБА_7 надавати показання спростовується тим, що під час проведення досудового слідства підозрюваний двічі добровільно давав показання, останній раз був допитаний 08.08.2016 року слідчим ОСОБА_10 і надав відповіді на всі поставлені запитання.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, перебуває в зареєстрованому шлюбі, дружина і дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мають незадовільний стан здоров`я і на даний час знаходяться на стаціонарному лікуванні. Підозрюваний має вищу освіту, позитивно характеризується за місцем роботи, неодноразово нагороджувався грамотами за досягнення в роботі та в спорті, також позитивно характеризується громадськими організаціями.
Зазначені обставини в сукупності, свідчать про наявність у ОСОБА_7 факторів та моральних цінностей, які вказують на те, що він не буде переховуватись від слідства та суду, вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, а тому на думку захисника, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, розмір застави визначений ухвалою слідчого судді від 17.06.2016 року в сумі 689000 гривень є завідомо непомірним для ОСОБА_7 та призводить до неможливості виконання застави.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.08.2016 року задоволено клопотання слідчого з ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 , погоджене прокурором, та підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою на 60 днів, тобто з 13 год. 55 хв. 13.08.2016 року до 13 год. 55 хв. 11.10.2016 року.
При продовженні строку триманні під вартою розмір застави не визначався і залишився незмінним.
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у тому, що він, будучи в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із начальником відділу землевпорядного проектування № 4 ДП «Кіровоградський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_12 , з метою одержання неправомірної вигоди шляхом використання свого службового становища, вимагав від ОСОБА_13 неправомірну вигоду в розмірі 15000 доларів США за позитивне вирішення питання про проходження державної експертизи проекту землеустрою (виправлення недоліків проекту із зауваженнями) щодо відведення земельної ділянки в оренду для створення фермерського господарства загальною площею 62 га, затвердження вказаного проекту землеустрою і передачу цієї ділянки в оренду ОСОБА_13 .
ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_12 , 24.05.2016 року приблизно о 14.55 год. отримав 3500 доларів США в якості першої частини від загального розміру неправомірної вигоди, а 15.06.2016 року приблизно о 11 год. отримав грошові кошти 11000 доларів США в якості другої частини від загального розміру неправомірної вигоди.
В діях ОСОБА_7 орган досудового розслідування убачає ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 3 ст. 368 КК України.
Задовольняючи клопотання слідчого, погоджене прокурором і продовжуючи підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою, слідчий суддя районного суду своє рішення мотивувала тим, що до завершення кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій та отримати висновки експертів. При цьому, слідчий суддя районного суду врахувала, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого, корисливого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, що підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. Підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перебуваючи на волі може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, а також вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше подібне кримінальне правопорушення, пов`язане із злочинами проти власності, так як підозрюваний своїми незаконними діями проявив схильність до вчинення зазначених злочинів, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.
При продовжені строку тримання під вартою розмір застави слідчим суддею не визначався і залишився незмінним.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляції, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу в розмірі, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. Заслухавши прокурора, який просив апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді районного суду без змін, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга сторони захисту задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Дослідженням матеріалів клопотання колегією суддів встановлено, що слідчий суддя районного суду дійшла правильного висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
При цьому, колегія суддів ураховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), згідно якої термін «обґрунтована підозра» у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, не може колегія суддів залишити поза увагою, що в апеляційній скарзі захисник не ставить під сумнів обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
За змістом ст. 219 КПК України досудове розслідування по даному кримінальному провадженню повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня оголошення про підозру у вчиненні злочину. Строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.
Згідно матеріалів клопотання, 10.08.2016 року першим заступником прокурора Кіровоградської області продовжено строк досудового розслідування у дану кримінальному провадженні до чотирьох місяців.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя районного суду правильно урахувала обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_7 під вартою, а саме: - закінчити проведення судово-криміналістичної і судово-хімічної експертиз та отримати висновки; - закінчити огляд речових доказів, які мають значний обсяг; - закінчити легалізацію матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; - оглянути та дослідити інформацію на носіях-додатках до протоколів негласних слідчих (розшукових) дій; - з урахуванням зібраних доказів прийняти процесуальне рішення щодо ОСОБА_14 ; - пред`явити повідомлення про підозру; - виконати вимоги ст. 290 КПК України, відкрити матеріали досудового розслідування; - скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією.
Ураховуючи серйозність висунутої проти ОСОБА_7 підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а також беручи до уваги дані про особу підозрюваного та обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду з певною вірогідністю дійшла правильного висновку, що ОСОБА_7 може впливати на свідків, вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Обґрунтованість зазначеного висновку слідчої судді районного суду не спростовують доводи апеляції захисника, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання та роботи, де характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, яка разом із дружиною мають незадовільний стан здоров`я, нагоджувався грамотами за досягнення в роботі та спорті.

Отже, колегія суддів вважає, що на час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні наявні обставини, які свідчать про те, що наявні ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.
При цьому колегія суддів ураховує, що у разі наявності ризиків, практика ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Так, у справі «Водяник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнила клопотання слідчого та продовжила застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_7 .
Продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 за обставин даного кримінального провадження та серйозності висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, які не зменшились, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано продовжив строк триманні під вартою ОСОБА_7 , оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, в тому числі й домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а тому виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.
Порядок продовження строку тримання під вартою, встановлений ст. 197,199 КПК України не передбачає можливість зміни розміру застави, визначеного відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому слідчий суддя районного суду при продовжені ОСОБА_7 строку тримання під вартою обґрунтовано не визначила розмір застави, залишивши його незмінним.

Ураховуючи положення вище зазначених норм кримінального процесуального закону України, колегія суддів також не правомочна зменшувати розмір застави, визначений під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , а тому ухвалу слідчого судді районного суду залишає без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 422 КПК України, колегія суддів.
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.08.2016 року, якою задоволено клопотання слідчого з ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_10 , погоджене прокурором та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 60 днів, тобто з 13 год. 55 хв. 13.08.2016 року до 13 год. 55 хв. 11.10.2016 року, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4