Провадження № 1-кп/537/30/2016
Справа № 537/4063/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.03.2016 року колегія суддів Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представників потерпілого ОСОБА_10 , захисників обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , розглянувши клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про повернення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000146 по обвинуваченню ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.15 п.8 ч.2 ст.115, ч.3 ст.289, ст.348, ст.128, ч.1 ст.263 КК України, та по обвинуваченню ОСОБА_15 у вчиенні злочину, передбаченого ч. 4 ст.187 КК України, -
в с т а н о в и л а :
Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області розглядається кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000146, по обвинуваченню ОСОБА_14 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 8 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289, ст. 348, ст. 128, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
Представник потерпілого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 звернулася до суду з клопотанням, де зазначила, що 19.05.2015 року близько 10 год. здійснено розбійний напад на ювелірний магазин «Золото Плюс», розташований за адресою АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_9 . По даному факту внесені відомості в ЄРДР №0000146, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України. Внаслідок розбійного нападу злочинці заволоділи майном потерпілого ОСОБА_9 , а саме золотими виробами в кількості 1702 одиниці на загальну суму 5369356,50 грн. Проте під час затримання злочинця у нього було частково вилучено зазначені золоті вироби. Та відповідно до акту прийому-передачі майна на зберігання від 21.05.2015 року 1585 одиниць золотих виробів були передані правоохоронними органами на зберігання до ПАТ "КБ "Приватбанк" відділення "Лівобережне" м. Дніпропетровськ Набережна Перемоги буд. №50. Розбійний напад та вилучення ювелірних виробів спричинили матеріальну шкоду потерпілому, перешкоджають проведенню підприємницької діяльності. Тому просили суд повернути потерпілому ОСОБА_9 належні йому золоті вироби, які знаходяться на зберіганні у відділенні ПАТ "КБ "Приватбанк".
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 та його представник адвокат ОСОБА_10 підтримали клопотання. Зазначили, що зберігання золотих виробів у відділенні банку перешкоджають ОСОБА_9 проводити підприємницьку діяльність, вартість золотих виробів знецінюється, їх моделі стають неактуальними. А тому вони просили повернути золоті вироби для подальшої реалізації.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання Представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 , оскільки питання про повернення речових доказів заявлено передчасно, воно вирішується судом при ухваленні вироку. Задоволення клопотання унеможливить дослідження речових доказів під час з`ясування обставин справи.
Заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, враховуючи наступне.
В ст.7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.
Відповідно до ст.98 КПК України, Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Порядок зберігання речових доказів встановлений в ст.100 КПК України.
Так, Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про повернення речових доказів з метою їх реалізації заявлено передчасно, може перешкодити встановленню істини у справі та безпосередньому дослідженню доказів, а тому не підлягає до задоволення.
Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися, розпоряджатися певним його майном.
З огляду на наведене, зазначені речові докази, які належать потерпілому ОСОБА_9 , не є тимчасово вилученим майном.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 100, 372 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Відмовити у задоволенні клопотання Представника потерпілого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 про повернення речових доказів
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню окремо від вироку суду не підлягає.
с у д д і :
__________ __________________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3