Номер провадження 11-кп/788/603/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 28 квітня 2014 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянка України, українка,

уродженка с. Бакша Білопільського району

проживає в АДРЕСА_1 ,

раніше не засуджувався,

визнана винною за ст.ст. 185 ч.1, 357 ч.1 КК України, та призначено покарання:

- за ст. 357 ч.1 КК України 1 рік обмеження волі

- за ст. 185 ч.1 КК України 2 роки позбавлення волі

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочиннів останнього ОСОБА_10 призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 16477 грн. 77 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, витрати за надання правової допомоги 1973 грн. 45 коп.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, в жовтні 2013 року, перебуваючи в приміщенні переодягальні пекарні в АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 вирішила незаконно заволодіти банківською карткою ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить її знайомій ОСОБА_9 , з метою подальшого викрадення з неї всіх грошових коштів. Реалізовуючи свій умисел ОСОБА_10 , викрала, належну ОСОБА_9 дану кредитну картку, яка знаходилась у жіночій сумці останньої, що лежала у шафі переодягальні приватної пекарні. Після цього, ОСОБА_10 зберігала її за місцем свого проживання в АДРЕСА_3 .

У подальшому, ОСОБА_10 , у зв`язку з тим, що не вміє знімати грошові кошти з картки через банкомат, 31.12.2013, надала викрадену кредитну картку сину ОСОБА_11 та попросила зняти з картки грошові кошти, частину яких віддати їй, а частину використати на власний розсуд.

ОСОБА_11 в період часу з 31.12.2013 по 31.01.2014 року, не будучи обізнаним, що вказана кредитна картка була викрадена, використовував грошові кошти кредитного ліміту кредитної картки в сумі 3395 гривень 04 копійки. Грошові кошти кредитного ліміту вказаної картки були використані ОСОБА_11 у повному обсязі. Частину знятих грошових коштів в сумі 200 гривень, ОСОБА_11 надав своїй матері, ОСОБА_10 , якими вона розпорядилася на власний розсуд.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_10 зазначила, що повністю визнає свою вину і у вчиненому розкаюється та вказує на те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував всіх пом`якшуючих обставин та призначив занадто суворе покарання. Так суд не врахував, що вона сприяла розкриттю злочину, матеріальну шкоду потерпілій зобов`язалась відшкодувати, також визнала позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, злочин скоїла у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Беручи до уваги вищевикладене вона просить вирок суду змінити, застосувати до неї вимоги ст..ст. 75 та 76 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки з накладенням певних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення та зміст поданої апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_10 та її захисника ОСОБА_7 які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та вважала вирок суду законним та обґрунтованим, потерпілу ОСОБА_9 яка вважала вирок суду законним та не погодилась з доводами апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченої, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судове рішення відповідно до ст. 370 КПК України повинно бути законним, обгрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст.404 ч. 1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах поданих апеляційних скарг.

Судом правильно встановлені фактичні обставини кримінального провадження та обґрунтовано зроблено висновок про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому закону порядку та перевірених судом доказах, зокрема на показаннях обвинуваченої ОСОБА_10 та потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні суду першої інстанції, які в апеляційній скарзі не оспорюється.

За встановлених судом фактичних обставин провадження дії обвинуваченої ОСОБА_10 вірно кваліфіковані за ст. ст. 185 ч.1 та 357 ч.1 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене за своїм видом та розміром покарання повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винної. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги судом обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Судом першої інстанції обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої встановлено не було.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд вірно врахував тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, особу винної яка раніше не засуджувалась, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро кається, активне сприяння розкриттю злочину і обґрунтовано дійшов до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначив їй покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України.

Разом з тим, доводи, на які обвинувачена посилається в апеляційній скарзі в обгрунтування своїх вимог щодо призначення їй занадто суворого покарання, є слушними та заслуговують на увагу колегії суддів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_10 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.1 ст.357 КК України які відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої та невеликої тяжкості.

При цьому обвинувачена повністю визнала свою вину, щиро розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не засуджувалась.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі не в повній мірі відповідає вчиненому нею вказаного кримінального правопорушення, та вважає за можливе пом`якшити обвинуваченій призначене судом першої інстанції покарання до 1 року 2 місяців позбавлення волі, яке буде справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому колегія суддів вважає, що відсутні передбачені ст.75 КК України підстави для звільнення ОСОБА_10 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, а тому вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої та доводи захисника в цій частині є непереконливими, безпідставними і задоволенню не підлягають.

За вищевказаних обставин ухвалений судом першої інстанції стосовно ОСОБА_10 вирок підлягає зміні на підставі ст.408 КПК України, а апеляційна скарга обвинуваченої частковому задоволенню.

Колегія суддів вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_10 відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк призначеного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 28 квітня 2016 року по 7 липня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України,

колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 лютого 2016 року відносно ОСОБА_10 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_10 призначене судом першої інстанції покарання за ч.1ст.185 КК України.

Вважати засудженого ОСОБА_10 за ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України з призначенням покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України один рік два місяці позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 357 КК України - один рік обмеження волі.

Згідно з ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_10 покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Зарахувати ОСОБА_10 згідно до вимог ч.5 ст.72 КК України строк попереднього ув`язнення з 28 квітня 2016 року по 7 липня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженою яка перебуває під вартою в той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4