Провадження №1-кс/447/2/16
Справа №447/3056/15-к

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2016 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , представника скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за скаргою ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження №0001243, -

встановив:
ОСОБА_4 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження №0001243 від 30.11.2015 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
В судовому засіданні скаржник та його представник скаргу підтримали, просили скасувати постанову від 30.11.2015 року про закриття кримінального провадження №0001243, оскільки слідчим було зроблено безпідставний висновок про те, що у діях ОСОБА_6 відсутній умисел на заподіяння скаржнику тілесних ушкоджень. Однак, насправді 09.11.2015 року приблизно о 14:30 годині ОСОБА_6 безпідставно завдала скаржнику кілька ударів дерев`яним бруском в область обличчя, руки та ноги, внаслідок чого скаржнику було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що стверджується висновком експерта. У скаржника на тілі були сліди від ударів, які неможливо ненавмисне завдати. Свідком злочину була донька скаржника ОСОБА_7 , яка здійснювала відеозапис подій, що відбувалися.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, оскільки слідчим було повно проведено досудове розслідування кримінального правопорушення за результатами якого винесено обґрунтоване рішення про закриття провадження у справі. Також, прокурор зазначив, що згідно матеріалів кримінального провадження № 0001243 встановлено, що ОСОБА_6 била дерев`яним бруском по металевій сітці для того щоб перешкодити скаржнику копати траншею, однак, умислу на завдання скаржнику тілесних ушкоджень у неї не виникало.
Заслухавши пояснення учасників судового провадження та дослідивши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001243, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Постанова про закритття кримінального провадження винесена на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. У мотивувальній частині постанови зазначено, що враховуючи покази потерпілого ОСОБА_4 , свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , відеозаписи та фотографії надані свідками, слідством здобуті дані, які вказують на відсутність у ОСОБА_6 умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до висновку експерта №179/15 встановлено наявність у скаржника легких тілесних ушкоджень, а саме садна на внутрішній поверхні правого передпліччя, які по давності можуть відповідати 09.11.2015 року та утворилися від дії тупих предметів (предмету).
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердила покази, які давала під час досудового розслідування кримінального провадження, а саме ствердила, що не мала наміру завдавати скаржнику тілесних ушкоджень і не била його дерев`яним бруском. 09.11.2015 року вона перешкоджала йому копати траншею біля сітки. І брусок свідок взяла для того щоб тримати сітку і таким чином перешкодити скаржнику зняти її.
Відповідно до показів свідка ОСОБА_7 , яка доводиться скаржнику донькою, ОСОБА_6 бруском не давала копати скаржнику ОСОБА_7 траншею, а потім нанесла 4 удари скаржнику по руці, нозі і щоці.
Відповідно до відеозапису події, який було досліджено у судовому засіданні, встановлено, що свідок ОСОБА_6 не наносила 09.11.2015 року прямих ударів скаржнику. Вона намагалася перешкодити йому викопати траншею і вдаряла дерев`яним бруском по металевій сітці, яка розділяє їх суміжні земельні ділянки.
Враховуючи вищенаведене, у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки слідчий при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження дійшов правильного висновку про відсутність у ОСОБА_6 умислу на завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, а отже про відсутність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.
Керуючись ст.ст.306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалив:
Відмовити у задоволенні скарги.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий-суддя: ОСОБА_1