ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/679/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2016 р.
Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0005181 від 11.05.2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ржищів Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 01.08.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1, 2 ст. 185, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
28 березня 2016 року приблизно о 19 годині 10 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, повторно, під приводом надання послуг з ремонту оргтехніки зустрівся біля вказаного будинку з ОСОБА_5 . В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном ОСОБА_3 , отримав від ОСОБА_5 ноутбук марки «Асус», повідомивши їй про можливість повернути останній відремонтованим на наступний день. ОСОБА_3 , повторно заволодівши вказаним ноутбуком шляхом зловживання довірою потерпілої, здав його до ломбарду «Скарбниця», завдавши матеріальної шкоди ОСОБА_5 на загальну суму 8 499 грн. 90 копійок.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим повністю та суду показав, що 28 березня 2016 року зустрівся з знайомою потерпілою ОСОБА_6 , оскільки вона попросила його відремонтувати свій ноутбук. Так як на той момент у нього не було грошових коштів, він здав цей ноутбук в ломбард, про це нічого не сказав потерпілій і не повернув у визначений строк, повернув пізніше. Протиправність своєї поведінки усвідомлює та просить суд його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ніким не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання зі змінами і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який кримінальний закон відносить до злочину середньої тяжкості вчиненого проти власності, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарань, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_3 раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, одружений.

Суд враховує вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, суд призначає ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Разом з цим, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, дані про особу винного, який має постійне місце реєстрації та проживання, думку потерпілої, яка не має матеріальних претензій до обвинуваченого у зв`язку з відшкодуванням шкоди, усвідомлення останнім протиправності своєї злочинної поведінки, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку.

Крім цього, враховуючи, що до постановлення вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 року, обвинувачений вчинив вказаний злочин, суд призначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України і саме таке покарання вважає необхідним, достатнім і справедливим для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначеним покаранням, покарання за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 01.08.2016 року, визначивши остаточне покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. Відповідно до п.п. 2-4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази залишити у власності ОСОБА_5 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

СУДДЯ: