Справа №: 343/1239/16-к
Провадження №: 1-кп/0343/93/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Івано-Франківськ та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, засудженого вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2014 року за ч.2 ст.186 КК України і покараного з застосуванням ст.69 КК України штрафом у розмірі 1700 гривень, яке ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2016 року замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин; невідбута частина покарання становить 88 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив крадіжку, тобто таємно викрав чуже майно, вчинивши крадіжку повторно.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

22 червня 2016 року близько 23 години 50 хвилин ОСОБА_4 з метою заволодіння чужим майном та з корисливих мотивів проник шляхом вільного доступу через пошкоджений паркан, яким огороджена територія новобудови, на територію цієї новобудови, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де за допомогою ножівки по металу обрізав з обох кінців силовий кабель живлення баштового крану довжиною 5,5 метрів, якого виніс і сховав на території бувшої бавовно-прядильної фабрики, а наступного дня, 23 червня 2016 року, обпалив, знявши захисну оболонку кабелю з метою здати мідний дріт в пункт приймання металобрухту, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4400 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, вказавши, що 22 червня 2016 року опівночі проник з метою крадіжки кабелю на територію новобудови, що знаходиться в АДРЕСА_2 , де працював у квітні 2016 року. За допомогою ножівки по металу, яку заздалегідь взяв з собою, обрізав силовий кабель живлення баштового крану довжиною 5,5 метри, якого заховав на території бувшої бавовно-прядильної фабрики, а наступного дня обпалив захисну оболонку кабелю, щоб в подальшому здати мідний дріт на металобрух.

Кається у вчиненому, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, просить суворо не карати його.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що обвинувачений ОСОБА_4 в період з 01 квітня 2016 року по 22 квітня 2016 року працював різноробочим на новобудові, що знаходиться в АДРЕСА_2 , однак був звільнений ним через підозру у викраденні речей.

Виявивши крадіжку кабелю, запідозрив ОСОБА_4 у вчиненні цієї крадіжки.

Погоджується з запропонованим представником державного обвинувачення покаранням щодо обвинуваченого, оскільки завдані правопорушенням збитки йому не відшкодовані; питання відшкодування завданих злочином збитків вирішуватиме в порядку цивільного судочинства.

За клопотанням обвинуваченого суд визнає недоцільним проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду проти цього не заперечують, обвинувачений визнає свою вину, його показання відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, просить суд не допитувати свідків по даній справі і не досліджувати інші докази, його позиція є добровільною та істинною, розуміє, що в разі оскарження вироку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи здобуті і перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України, оскільки він вчинив крадіжку, тобто таємно викрав чуже майно, вчинивши крадіжку повторно.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення та його особу: те, що він, будучи засудженим за вчинення умисного тяжкого злочину, на шлях виправлення не став, ухилився від відбування призначеного вироком суду покарання і знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості, визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, щиросердечно розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не знаходиться, завдані правопорушенням збитки потерпілому не відшкодував.

Щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення суд визнає за обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого; обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та особи обвинуваченого, який, будучи засудженим за вчинення умисного тяжкого злочину, на шлях виправлення не став, ухилився від відбування покарання за цей злочин і знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості, суд вважає за необхідним призначити обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, в межах, установлених у санкції ч.2 ст.185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2014 року визнаний винним за ч.2 ст.186 КК України і покараний з застосуванням ст.69 КК України штрафом у розмірі 1700 гривень, яке ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2016 року замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, з яких засуджений відпрацював 12 годин, тому суд призначає йому покарання за сукупністю вироків у відповідності до вимог ст.71 КК України.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оцінюючи суворість визначеного вироком суду покарання, яке пов`язане з ізоляцією від суспільства, для запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження та можливості виконання вироку суду, з урахуванням особи обвинуваченого, який, будучи засудженим вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2014 року за відкрите заволодіння чужим майном за попередньою змовою групою осіб, на шлях виправлення не став, ухилився від відбування покарання і знову умисно вчинив злочин середньої тяжкості, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, суд вважає за необхідним обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст.185 Кримінального кодексу України та покарати арештом на строк 3 (три) місяці.

У відповідності до вимог ст.71 Кримінального кодексу України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Івано-Франківської області від 23 травня 2014 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 3 (три) місяці 10 (десять) днів арешту.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі судових засідань.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 25 липня 2016 року, часу взяття його під варту в залі судових засідань.

Речові докази: мідний кабель довжиною 5,5 м зі слідами окислення металу та слідами обпалення, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 повернути останньому, як законному власнику.

Апеляція на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Долинський районний суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Суддя: