Ухвала
іменем україни
19 квітня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000143 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Спасів Здолбунівського району Рівненської області, проживаючого на АДРЕСА_1 , судимого 21 березня 2014 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК, за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 01 грудня 2015 року,
в с т а н о в и в:

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 16 вересня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Прийняте рішення щодо речових доказів.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він на початку лютого 2015 року, близько 19 години, діючи повторно, проник у приміщення хліва на АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_8 майно на суму 280 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 01 грудня 2015 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Вказує, що в порушення вимог статей 342-345 КПК під час апеляційного розгляду суд не перевірив чи належним чином повідомлені учасники судового провадження про місце і час апеляційного розгляду, не з`ясував причин неявки в судове засідання обвинуваченого та потерпілого, не встановив чи роздані присутнім пам`ятки про процесуальні права і обов`язки та необхідність їх роз`яснення, а також в порушення вимог ст. 364 КПК не провів судові дебати.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню на таких підставах.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діяння за ч. 3 ст. 185 КК не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість судових рішень у цій частині не оскаржено.
Разом з цим, доводи прокурора щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону в ході розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку не можуть бути визнані обґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 405 КПК апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених Главою 31.

Після відкриття судового засідання і оголошення про розгляд відповідного кримінального провадження секретар судового засідання доповідає суду, хто з учасників судового провадження, викликаних та повідомлених осіб прибув у судове засідання, встановлює їх особи, перевіряє повноваження захисників і представників, з`ясовує, чи вручено судові виклики та повідомлення тим, хто не прибув, і повідомляє причини їх неприбуття, якщо вони відомі.

Після оголошення складу суду і роз`яснення права відводу, судовий розпорядник роздає особам, які беруть участь у судовому розгляді, пам`ятку про їхні права та обов`язки, передбачені КПК, а головуючий в свою чергу з`ясовує чи зрозумілі особам, які беруть участь у судовому розгляді, їх права та обов`язки і у разі необхідності роз`яснює їх.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, а також звукозапису судового засідання, суддя-доповідач в апеляційній інстанції дійсно не з`ясував чи зрозумілі учасникам судового провадження, присутнім в залі судового засідання, їх права і обов`язки та чи необхідно їх роз`яснювати.

Разом з цим, враховуючи, що в судовому засіданні суду апеляційної інстанції були присутні лише захисник та прокурор, які є спеціалістами в галузі права і здійснюють свої повноваження на професійній основі, за відсутності будь-яких клопотань з їх боку про необхідність роз`яснення процесуальних прав, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку таке порушення відповідно до змісту ст. 412 КПК не є істотним, оскільки не позбавило сторін можливості належним чином реалізувати свої процесуальні права і виконати обов`язки та не перешкодило і не могло перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення.

Згідно вимог ч. 4 ст. 405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду (т. 2 а.с.60).

При цьому обвинувачений ОСОБА_6 , який утримувався під вартою, з клопотанням про його обов`язкову участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції не звертався. Про поважні причини свого неприбуття апеляційний суд також не повідомив і потерпілий.

Таким чином, враховуючи, що участь обвинуваченого та потерпілого в судовому засіданні апеляційної інстанції не є обов`язковою, вимог кримінального процесуального закону апеляційний суд не порушив.

Після з`ясування в учасників судового провадження їх думки щодо поданої апеляції, суддя-доповідач надав їм можливість висловити свої доводи.

Тому посилання прокурора на непроведення апеляційним судом судових дебатів, як на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, є безпідставними.

З огляду на положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в даному випадку апеляційним судом не порушено баланс інтересів сторін захисту та обвинувачення, а також дотримано закріплений у ст. 7 КПК принцип змагальності сторін.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для скасування ухвали апеляційного суду, не встановлено.

Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 01 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3