Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2969/16-к
Провадження №: 1-кп/332/265/16
Вирок
Іменем України
30 вересня 2016 р.Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1 ;
за участю: секретаря ОСОБА_2 ;
прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Запорізької області, Оріхівського району, смт. Комишуваха, громадянина України, загальна середня освіта, офіційно не працевлаштованого, розлученого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,
24.07.2016 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кулаком правої руки наніс їй один удар в область лівої частини грудної клітини, чим завдав останній згідно висновку експерта № 2935 від 28.07.2016 року: синці на грудній клітці зліва в проекції 3-5 ребра, на лівій молочній залозі, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину визнав частково. В судовому засіданні пояснив, що 24 липня цього року, приблизно о 17 годині, він повернувся до дому. Відразу у нього із потерпілою відбувся конфлікт. Перебуваючи у коридорі, не розуміючи, що він робить, адже був дуже розлючений, рукою штовхнув потерпілу в область грудної клітини, при цьому умислу на спричинення тілесних ушкоджень у нього не було. Після конфлікту він пішов. В подальшому, провину визнав, повідомив, що до вчиненого відноситься негативно, розкаявся.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 не визнавав свою вину саме в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень потерпілій, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, підтверджується сукупністю доказів досліджених та перевірених в судовому засіданні.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 24 липня цього року, приблизно о 17 годині, у власній квартирі у неї з колишнім чоловіком ОСОБА_5 виник конфлікт, під час якого він голосно кричав, а потім раптово наніс удар кулаком в область грудної клітини зліва. Від удару вона присіла, а ОСОБА_5 пішов з квартири.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що 24 липня цього року, приблизно о 17 годині, вона була вдома в залі, а батьки були в коридорі. Вона почула сварку, в момент, коли вона вийшла до коридору із зали, побачила, як батько наносить удар матері. Батько наніс один удар кулаком правої руки в область грудної клітини зліва, від якого мати присіла. Після цього батько пішов з дому, конфліктів між батьками в той день більше не було. Вважає, що батько наніс матері навмисний удар, адже це відбувається не вперше, у нього важкий характер.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2935 від 28.07.2016 року, синці на грудній клітці зліва в проекції 3-5 ребра, на лівій молочній залозі у гр. ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Встановлюючи фактичні обставини справи, щодо подій, які мали місце 24.07.2016 року, суд приймає до уваги те, що сам факт сварки з потерпілою обвинувачений ОСОБА_5 не спростовує, крім того це підтвердила свідок ОСОБА_7 .
Щодо заподіяння потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, у виді синців на грудній клітці зліва в проекції 3-5 ребра, на лівій молочній залозі, судом приймаються до увагипоказання потерпілої в частині локалізації ушкоджень, так як вони узгоджуються із висновком судово-медичної експертизи, яким підтверджено, що в місці, куди приходився удар, були виявлені синці. Спричинення удару і його локалізація обвинувачений підтвердив в судовому засіданні.
Перші пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 в частині того, що він наносив удар не навмисно, суд розцінює як обрану обвинуваченим форму захисту з метою пом`якшити покарання. В подальшому обвинувачений визнав, що він у момент спричинення удару діяв навмисно.
Виходячи із вищенаведеного, враховуючи, що ОСОБА_5 , спричиняючи удар потерпілій ОСОБА_6 , міг усвідомлювати суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачити його суспільно-небезпечні наслідки, а тому свідомо припускав їх настання, тобто він діяв умисно.
Оцінюючи досліджені та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вищевказаними доказами повністю підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченому саме ч.1 ст.125 КК України, а тому його дії кваліфікує як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд відповідно до ст. 65 КК України враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до категорії невеликої тяжкості;
- особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в КУ «ОКПЛ» ЗОР та в КУ «ОКНД» ЗОР не перебуває, раніше не судимий;
- обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття;
- обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, з урахуванням думки прокурора та потерпілої, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу, в розмірі максимально визначеному санкцією інкримінованої статті і вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1