Справа № 129/3373/14-к
Провадження по справі № 1-кп/129/20/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" квітня 2016 р. Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження №0000701 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1 , з середньо технічною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, не працюючого, не судимого, у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, -

встановив:

15.09.2014 року приблизно о 22.00 год., ОСОБА_4 спільно з Вихованчуком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (справа про обвинувачення яких виділена в окреме провадження і розглянута), з метою вчинення хуліганських дій прийшли до приміщення кафе «Меркурій» по АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, зайшов у приміщення кафе та приєднався до дій ОСОБА_7 і ОСОБА_7 , які безпричинно розпочали бійку з ОСОБА_8 , безпричинно умисно наніс ОСОБА_8 удари по спині, в область шиї та голови, заподіявши спільними діями потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді синців в ділянці лівого ока, шиї, в поперековій ділянці; саден в ділянці шиї зліва, лівій скроневій, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою винуватість у обвинуваченні викладеному в обвинувальному акті та сформульованому судом, пояснив, що 15.09.2014 р. приблизно о 22 год. він разом з ОСОБА_7 та його батьком ОСОБА_7 прийшли до кафе «Меркурій» по вул. К. Маркса, 66 в м. Гайсин, щоб з`ясувати обставини конфлікту, що стався перед цим за участю ОСОБА_7 , який перший зайшов до кафе, підійшов до ОСОБА_8 і між ними розпочалась бійка. Побачивши це через двері знадвору, вони з ОСОБА_7 забігли в кафе і почали наносити ОСОБА_8 чисельні удари по спині, шиї та голові.

У відповідності до ст. 349 КПК України, після з`ясування чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, враховуючи, що немає сумнівів у добровільності і істинності їх позицій, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Цивільний позов не заявлено.

При визначені обвинуваченому виду і міру покарання, суд враховує відсутність судимості, позитивну характеристику за місцем проживання, суспільну небезпечність скоєного злочину, який є середньої тяжкості, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

До пом`якшуючих покарання обставин відносить каяття у скоєному, відшкодування шкоди, наявність на утриманні малолітньої дитини.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України із покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків.

За наведених обставин справи, а також того, що з часу вчинення злочину пройшов тривалий час, ОСОБА_4 в цей період в якості солдата брав безпосередню участь в антитерорестичній операції у Донецькій і Луганській областях, з 04.08.2015 року має статус учасника бойових дій, одержав нагороди за оборону держави 02.10.2014 року і 07.12.2015 року від громадської організації і патріархату Української православної церкви, суд вважає, що ОСОБА_4 своєю бездоганною поведінкою і сумлінним ставленням до праці на час розгляду справи довів своє виправлення, його не можна вважати суспільно небезпечною особою, тому він може бути звільнений від покарання на підставі ч. 4 ст. 74 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-
присудив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням із іспитовим строком два роки та покласти на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ч. 4 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Гайсинський районний суд Вінницької області.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: