АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 653/678/16-к
Номер провадження: 11кп/791/709/16 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:
головуючого судді:ОСОБА_2
суддів: при секретарі: за участю прокурора: обвинуваченого: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні кримінальне провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року відносно:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, уродженця м. Генічеськ, Херсонської області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 13 квітня 2009 року за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, умовно- достроково звільнений 09 серпня 2012 року ,
обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Генічеського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України і призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, взято під варту із залу суду.
Вирішено питання про речові докази та судові витрати.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він восени 2015 року знаходячись біля м. Генічеськ, виявив дикорослу рослину коноплі, від якої з метою придбання наркотичного засобу для власних потреб без мети збуту, відламав одну гілку та переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого висушив, та частково подрібнивши листя, виготовив суху подрібнену речовину рослинного походження буро-зеленого кольору з пряним запахом, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, масою 8,893 г., яку незаконно, умисно, повторно, незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без мети збуту до виявлення та вилучення в ході обшуку 05.02.2016 року .
Дії обвинуваченого судом кваліфіковані за ч 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту , вчинене повторно.
У поданій в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 вважає вирок незаконним через невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок змінити та звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Вказує, що , призначаючи покарання у виді позбавлення волі із реальним його відбуттям, суд першої інстанції фактично не врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття обвинуваченого та не прийняв до уваги особи винного, який мав нормальні відносини із сусідами, є спокійною і урівноваженою людиною, проживає із своєю сім`єю, постійно працює, алкогольними напоями не зловживає, тобто не становить ніякої загрози для суспільства. За таких обставин, на думку апелянта, у суду не було підстав для ізоляції обвинуваченого від суспільства.
Зазначає, що суд також не врахував і вік обвинуваченого, знаходження на його утриманні матері- пенсіонерки, яка має онкологічну хворобу, потребує догляду і турботи.
Належне врахування зазначених обставин , на думку захисника, дають підстави дійти висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від відбуття призначеного покарання.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 посилається на надмірну суворість призначеного йому покарання, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та просить призначити йому покарання не пов`язане із позбавленням волі згідно ст. 69 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд належним чином не врахував його щире каяття, співпрацю зі слідством щодо з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення , та знаходження на його утриманні матері , яка потребує медичної післяопераційної підтримки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, які підтримав заявлені ним та його захисником апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла до наступного
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за встановлених і викладених у вироку обставин та кваліфікацію його дій за ч.2 ст. 309 КК України в апеляційних скаргах обвинуваченим та його захисником не оспорюються, а тому вирок суду щодо ОСОБА_7 переглядається лише в частині призначення обвинуваченому покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах санкції закону, з урахуванням ступеню тяжкості злочину, даних про особу засудженого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з частиною другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Вбачається, що призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії середньої тяжкості , дані про особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшують покарання - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч 2 ст. 307, ч 2 ст. 309 КК України, із призначенням покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, умовно- достроково звільнений від відбування призначеного покарання і через незначний проміжок часу після звільнення знову вчинив кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, і це свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став.
За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується задовільно, має постійне місце проживання, де проживає із матір`ю ОСОБА_9 1955 року народження, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, кошти на життя отримує від тимчасових підробітків.
З огляду на конкретні обставини провадження , тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані , які характеризують обвинуваченого у соціально- побутовому плані, його характеристику за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання у виді 2 років позбавлення волі із реальним його відбуттям.
Таке покарання, на думку колегії суддів, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що призначене обвинуваченому покарання є несправедливим через його суворість, як про те зазначають в апеляційних скаргах обвинувачений та його захисник , не вбачається.
Доводи апеляційної скарги захисника та обвинуваченого про неналежне врахування судом щирого каяття обвинуваченого, як обставини, що пом`якшує покарання є безпідставними, оскільки, як вбачається із вироку, врахування наявності цієї пом`якшуючої обставини та відсутність обставин , що обтяжують покарання поряд із даними про особу обвинуваченого дали суду підстави для призначення покарання у розмірі мінімальної межі санкції статті кримінального закону, за якою його засуджено.
Зазначені в апеляційних скаргах обставини та дані про особу обвинуваченого враховані судом при визначенні виду та міри призначеного покарання і ці ж самі обставини та дані не обґрунтовують можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства чи наявність підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.
Проживання обвинуваченого із матір`ю , яка має тяжку хворобу, не обумовлює меншу суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та не дає підстав вважати, що обвинувачений не являє собою великої суспільної небезпеки.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 вірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, призначене йому покарання відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційних скарг .
Керуючись ст. 404, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від 20 квітня 2016 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Відповідно до положень ч 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 20.04.2016 року по 13.07.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом трьох місяців, а обвинувченим у той же строк зх. дня отримання копії ухвали, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Судді: ( три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

копія вірна, ухвала набирає законної сили 13.07.2016 року
суддя ОСОБА_2