12.10.2016 Справа № 756/5873/16-к
Унікальний № 756/5873/16
Порядковий № 1-кп/756/496/16
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
12 жовтня 2016 року

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

провівши в залі Оболонського районного суду м. Києва підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту щодо обвинуваченої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Києва, українки, громадянки України, освіта-вища, працююча суддею Вишгородського районного суду Київської області, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
До Оболонського районного суду м. Києва з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло для розгляду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Захисник, обвинувачена та представник потерпілого просили повернути прокурору обвинувальний акт.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, встановив наступне.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті повинно бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Виходячи з вищезазначеного вбачається, що обвинувальний акт повинен складатися з описової та резолютивної частин. В описовій частині зазначаються дані, які стали приводом та підставами початку досудового розслідування, обставини кримінальної події та під ознаки якого кримінального закону підпадають дії особи. В резолютивній частині підводяться підсумки кримінального розслідування, тобто особі висувається обвинувачення, яке відповідно до ст.ст. 369, 374 КПК України має бути вирішено у вироку суду.
Більше того, формулювання обвинувачення має бути конкретним, тобто в ньому повинно бути детально описано місце вчинення злочину, час, спосіб вчинення, зокрема конкретні дії (бездіяльність), які були скоєні обвинуваченим, ознаки суб`єктивної сторони злочину (форма вини, мотив, мета) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, так як зазначені обставини, відповідно до положень ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Зазначені вимоги закону узгоджуються з висновками Європейського суду з прав людини, викладеними у своїх рішеннях.
Так, Європейський суд з прав людини (далі - Суд) у справі «Абрамян проти Росії» зазначив, що у п. З ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод йдеться про необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (справа «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Матточіа проти Італії», «І.Н. та інші проти Австрії"). При цьому справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому, тобто з початку здійснення досудового розслідування (справа «Даллос проти Угорщини»), Крім того, право бути детально поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «Ь» п. З ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», а також «Даллос проти Угорщини»).
Водночас, вказаний обвинувальний акт не містить повного обвинувачення, а сформоване у ньому обвинувачення є неконкретним, що позбавляє обвинувачену належно усвідомлювати його суть та захищатись від нього.
Як убачається з обвинувального акту, він не містить формулювання обвинувачення, які відповідають наведеній органом досудового розслідування правовій кваліфікації.
Так, зокрема, згідно частини 2 статті 375 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення злочину постановлення суддею завідомо неправосудної постанови, вчинене в інших особистих інтересах. Таке формулювання складу злочину вказує на обовязкові спеціальні предмет (судовий акт) та спеціальний субєкт (суддя) злочину. Між тим, у сформованій в обвинувальному акті правовій кваліфікації відсутнє формулювання, яке є викладом диспозиції статті 375 КК України на аркушах акту10 та 25 кваліфікація викладена як «постановлення завідомо неправосудної постанови, вчинене в інших особистих інтересах», тобто без посилання на обовязкові предмет та субєкта злочину.
Серед фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими в обвинувальному акті, відсутня інформація про час, місце, обстановку інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення. У обвинувальному акті у абз. 1-8 арк. З викладені обставини протиправних діянь посадових осіб держави, службових осіб Міністерства внутрішніх справ України, які не є обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні, їхні протиправні діяння не стосуються обвинувачення ОСОБА_7 . Таким чином, обвинувачення ОСОБА_7 виходить за межі інкримінованого їй кримінального правопорушення.

У обвинувальному акту відсутнє чітке формулювання мети вчинення ОСОБА_8 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Так, у абз. 2 арк. 8, абз. 4 арк. 9, абз. 5 арк. 10, абз. б арк. 10, абз. 1 арк. 12, абз. б арк. 12, абз. 2 арк. 14, абз. 2,3 арк. 15, абз. 4 арк. 16, абз. 3,4 арк. 17, абз. 4 арк. 18 обвинувального акту вказано, що Скарлат 0.І діяла з метою «виявлення свого лояльного ставлення до чинної на той час влади і у такий спосіб отримання преференцій для власної кар єри», а у абз. 1 арк. 9, абз. З арк. 13, абз. 5 арк. 15, абз. 1 арк. 18, абз. З арк. 19, абз. 1 арк. 20, абз. 2,3 арк. 20 вказано, що вона діяла «з метою підтримання політики чинної влади, уникнення можливих негативних наслідків для власної кар єри, а також отримання сприяння у подальшому кар єрному рості, з метою постановления завідомо неправосудної судової постанови». У абз. 2 арк. 11, абз. 4 арк. 19 обвинувального акту вказано, що Скарлат 0.1 діяла «з метою підтримання політики чинної влади, уникнення можливих негативних наслідків для власної кар єри, а також отримання сприяння у подальшому кар єрному рості, з метою постановления завідомо незаконної судової постанови».

З вищезазначеного видно, що мотив вчинення злочину викладено не конкретно, по різному, не чітко, у тексті обвинувального акту немає чіткої інформації про те, в чому саме полягають «інші особисті інтереси» обвинуваченої.
Також, в обвинувальному акті відсутні відомості про наявність усіх потерпілих по кримінальному провадженню, хоча цього вимагає пункт 3 частини 2 статті 291 КПК України.

Зокрема, на початку обвинувального акту взагалі відсутні відомості про потерпілих, тоді як в його кінці зазначено лише двох потерпілих, а саме: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Разом з цим, у частині встановлених фактичних обставин кримінального правопорушення зазначається: «У результаті злочинних дій, пов`язаних з постановлениям завідомо неправосудної постанови, суддею Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_7 завдано істотної шкоди у вигляді порушення законних прав, свобод і інтересів громадянки ОСОБА_11 , яка працювала лікарем-анестезіологом у Державній установі «Інститут ендокринології і обміну речовин ім. В.П. Комісаренка Національної академії медичних наук України» та протягом 30 діб була протиправно позбавлена права керувати транспортними засобами.»(а.с. 14), «У результаті злочинних дій, пов`язаних з постановлениям завідомо неправосудної постанови, суддею Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_7 завдано істотної шкоди у вигляді порушення законних прав, свобод і інтересів ОСОБА_12 , якого виключно з метою унеможливлення його подальшої участі у мирних акціях протесту з використанням автомобілів упродовж 36 діб протиправно позбавлено права керувати транспортним засобом.»(а.с.18), «Злочинними діяннями, пов`язаними з постановлениям завідомо неправосудної постанови, суддею Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_7 завдано істотної шкоди у вигляді порушення законних прав, свобод і інтересів ОСОБА_13 якого виключно з метою унеможливлення його подальшої участі у мирних акціях протесту з використанням автомобілів упродовж 41 доби протиправно позбавлено права керувати транспортним засобом » (а.с.22-23).
Але зазначені вище по тексту особи не вказані в обвинувальному акті якості потерпілих по цьому кримінальному провадженню.
Натомість, громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з аналогічним формулюванням наслідків вчинення злочину, тобто спричинення їм істотної шкоди у вигляді порушення законних прав, свобод і інтересів визнано потерпілими.
У поданому обвинувальному акті всупереч вимог пункту 4 частини 2 статті 291 КПК України не вказано повних відомостей про прізвище, ім`я та по-батькові всіх прокурорів, які здійснювали процесуальне керівництво по справі.
Так, на першому та другому аркушах обвинувального акту зазначено перелік слідчих і прокурорів проте відомості про всіх цих осіб у розділах «група прокурорів» та «група слідчих» повністю не зазначається, а по ряду цих осіб не вказано повністю їх імена та по батькові, а містяться лише їх ініціали.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Разом з цим, до обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України, який надійшов до суду, долучено Реєстр матеріалів досудового розслідування з іншого кримінального провадження № 0000029, а Реєстр матеріалів досудового розслідування № 0000019 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 375 КК України не долучено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вказані порушення вимог кримінально процесуального закону позбавляють суд можливості призначити справу до судового розгляду, тому суд вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, слід повернути прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291,314 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Повернути прокурору обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 , що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва, через Оболонський районний суд м. Києва протягом 7 днів з моменту її оголошення.
Суддя ОСОБА_1