Дата документу Справа № 331/7503/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1589/16
Єдиний унікальний № 331/7503/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001312, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 09 листопада 2015 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Семипалатинськ республіка Казахстан, громадянин України, росіянин, який має середню освіту, пенсіонер, одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений, ' вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого КК України;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286КК України, -

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи доведеності вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні та кваліфікації вчиненого, просить вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2015 р. в частині призначеного судом першої станції покарання скасувати, оскільки призначене йому судом покарання не передбачено санкцією ч. 1 ст. 286 КК України та ухвалити у цій частині новий вирок, яким призначити йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у виді 1 року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік. Просить не покладати на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України;
Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 12.01.2016 року вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2015 р. в частині призначення покарання змінено. Призначено покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 3400 грн. В частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 скасовано. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 направлено для розгляду у той же суд іншим складом суду у порядку цивільного судочинства. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.09.2016 року зазначена ухвала апеляційного суду Запорізької області скасована в частині призначення покарання. Висновки суду апеляційної інстанції щодо направлення цивільного позову потерпілого для розгляду в порядку цивільного судочинства в касаційному порядку не оспорювались та не переглядалися.

Вироком Жовтневого районного суду Запорізької області від 09 листопада 2015 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, та покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 20 серпня 2015 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ГАЗ 2411», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Горького, рухаючись з боку вул. Жовтневої в напрямку регульованого світлофорним об`єктом перехрестя із проїзними частинами пр. Леніна та вул. Артема в м. Запоріжжі.

В цей же час, водій ОСОБА_9 , керуючи мотоциклом «Сузукі» реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по проїзній частині вул. Артема у зустрічному для водія ОСОБА_8 напрямку.

Під час здійснення перетину перехрестя проїзних частин вул. Горького з пр. Леніна і вул. Артема на зелений сигнал світлофора водій ОСОБА_8 , діючи в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано: «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», а також п. 16.6 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч», не переконався в безпеці своїх дій, дорогу транспортному засобу під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному до нього напрямку, не надав, а почав виконувати маневр лівого повороту на проїзну частину пр. Леніна, рухаючись з напрямку вул. Комсомольської.

В результаті порушення вимог правил безпеки дорожнього руху водій ОСОБА_8 допустив зіткнення передньої частини кузова керованого ним транспортного засобу із лівою бічною частиною мотоцикла під керуванням ОСОБА_9 та подальше падіння останнього на дорожнє покриття.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 3404 від 01 вересня 2015 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому внутрішньої кісточки лівої гомілки, що кваліфікується, як пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечне для життя, але яке потягло за собою довготривалий розлад здоров`я, більш 21 дня; синця в області правого стегна; синців і саден в проекції обох наколінників; саден в області правої кисті, в поперековій області справа, що кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження.

Порушення водієм ОСОБА_8 згідно висновку автотехнічної експертизи № 516/15 від 11 вересня 2015 року, вимог п.п. 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

Заслухавши доповідь судді доповідача про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: обвинуваченого ОСОБА_8 , який свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; Думку захисника про те, що обвинувачений має бути звільнений від покарання на підставі ст.48 КПК України, аналогічну думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 є пенсіонером (а.с. 91 т.2). У відповідності до ст.57, 61 КК України такі покарання як виправні роботи та обмеження волі не можуть бути застосовані до обвинуваченого. У відповідності до ст.72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту. Оскільки судом першої інстанції ОСОБА_8 було призначено позбавлення волі, яке не передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України призначення йому покарання у виді арешту є неможливим у зв`язку з погіршенням у такому випадку положення обвинуваченого. Оскільки законом не передбачено застосування правил ст.75 КК України до покарання у вигляді арешту, наявний у санкції ст.286 КК України штраф не може бути застосований до обвинуваченого з огляду на рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.09.2016 року.

Згідно Постанови Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання, в редакції від 06.11.2009 року суд не вправі перейти до більш м'якого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік, чи стан не можуть бути до неї застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав, відповідно до ст.7 КПК України (в редакції 1960 року, яка є тотожною до змісту ст.48 КК України в редакції 2001 року) повинен закрити справу і звільнити особу від кримінальної відповідальності або постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив ненавмисний злочин середньої тяжкості, має похилий вік та незадовільний стан здоров`я, тому втратив суспільну небезпечність. Тому може бути звільнений від покарання.

За таких обставин вирок щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання має бути скасовано, а обвинувачений ОСОБА_8 має бути звільнений від призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 48 КК України, 404, 407 КПК України колегія суддів,

ухвалила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання та звільнення від призначеного покарання скасувати.

ОСОБА_8 звільнити від покарання.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4