Єдиний унікальний номер 341/357/16-к
Номер провадження 1-кп/341/44/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі

матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Слобода Галицького району, проживає АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, без постійного місця праці, невійськовозобов`язаного, раніше судимого, останній раз Галицьким районним судом 26.09.2011 року за ст.ст. 185 ч.3, 69, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки зі сплатою 1000 грн. штрафу, звільненого 08.07.2013 року по відбутті строку, громадянина України,

за ч. 2 ст. 286 КК України, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 при слідуючих обставинах:

ОСОБА_5 16 грудня 2015 року, близько 19 год. 20 хв., в темну пору доби, суху погоду, керуючи належним йому автомобілем марки «Москвич-21251», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по автодорозі сполученням «МукачевеЛьвів Н-09» у напрямку від с. Насташине Галицького району до м. Бурштина Івано-Франківської області. В цей час в попутному напрямку, по правому грунтовому узбіччі дороги, рухався пішохід ОСОБА_7 , який справа від себе вів велосипед, а назустріч йому по своїй смузі рухався невстановлений вантажний автомобіль. Під час руху, цей автомобіль розпочав обганяти невстановлений легковий автомобіль і виїхав при цьому частково на смугу руху, по якій їхав ОСОБА_5 , створюючи останньому небезпеку для руху.

Водій ОСОБА_5 , в порушення вимог п. п. 1.3, 1.5, 1.10, 10.1, 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, неправильно відреагував на зміну дорожньої обстановки, виявивши небезпеку для руху у вигляді зустрічного автомобіля, який частково виїхав на його смугу руху, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу в межах своєї смуги руху, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода на правому узбіччі дороги, застосував маневр відвертання автомобіля вправо та виїхав на вказане узбіччя, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, де вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 . Останній отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами в м`які покриви голови, крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку та мозочка, саднами в ділянках голови, що ускладнились набряком та набуханням головного мозку, від яких помер на місці події. Крім цього, ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у виді відкритого перелому правої великогомілкової кістки в середній третині, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як такі, що є небезпечними для життя в момент спричинення; закритої травми грудної клітки з множинними переломами ребер справа; закритого перелому кісток лівого передпліччя в середній третині; закритого перелому лівої стегнової кістки в середній третині. Вказані тілесні ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Також, в нього була виявлена закрита травма грудної клітки з множинними переломами ребер справа та садно в ділянці грудної клітки справа і ці тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю і суду пояснив, що 16 грудня 2015 року він після конфлікту із своєю співмешканкою вирішив поїхати із с. Юнашків в с. Слобода, де в нього є власний будинок. Близько 19 год. 20 хв., він на власному автомобілі марки «Москвич-21251» рухався в напрямку м. Бурштина. Погода була сухою, на вулиці було темно. Проїжджаючи ділянку дороги в с. Насташино, де в той час проводились ремонтні роботи дорожнього покриття, назустріч йому по своїй смузі наближався вантажний автомобіль, який в свою чергу розпочав обгін легкового автомобіля і частково виїхав на його ( ОСОБА_8 ) смугу руху, створюючи йому небезпеку для руху. Він прийняв автомобілем вправо і в цей час відчув удар об лобове скло автомобіля і воно розбилось. Не зупиняючись, він поїхав далі, оскільки подумав, що в лобове скло потрапив камінь. Такий випадок з ним уже мав місце раніше, коли він займався перевезенням людей (таксував). Приїхавши в с. Слобода, він залишив автомобіль на подвір`ї свого будинковолодіння. Через кілька днів до нього додому прийшли працівники міліції, які після огляду повідомили йому, що в с. Насташино він наїхав автомобілем на мешканця цього села ОСОБА_7 і той від отриманих травм помер.

Жаліє, що так сталося і розкаюється у вчиненому.

Представник визнаної по справі потерпілою, її син та син померлого ОСОБА_4 в судовому засіданні ствердив, що ні його мати, ні він особисто претензій до обвинуваченого не мають, з цивільним позовом до суду звертатись не будуть, обвинуваченого просять покарати згідно закону.

Оскільки, обвинувачений в судовому засіданні вину визнав та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду, у відповідності з ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.

При цьому, розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України підтверджується протоколами слідчих дій та висновками судових експертиз, які подані стороною обвинувачення та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

За наведених вище у вироку обставин справи та доказів суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 і винність свою у вчиненому визнав повністю.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, який є необережним, його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає те, що обвинувачений у вчиненому щиросердечно розкаявся, потерпіла не наполягає на суворості покарання обвинуваченому.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

З врахуванням вищенаведених обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому і в сукупності істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчинененого ним злочину, який є необережним, ступінь небезпечності його як особи для суспільства суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, через що, призначивши йому покарання, від відбування такого його слід звільнити з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

З обвинуваченого слід стягнути в доход держави витрати за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_5 у виді застави залишити без змін. Після набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у виді застави підлягає скасуванню, а сума застави в розмірі 24360 грн., оплаченої згідно квитанції ПАТ «ПриватБанк» № 481261806 від 23.12.2015 року підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Застосувавши ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю три роки і на підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.

Запобіжний захід, застосований щодо ОСОБА_5 у виді застави залишити без змін. Після набрання вироком суду законної сили запобіжний захід у виді застави підлягає скасуванню, а сума застави в розмірі 24360 грн., оплаченої згідно квитанції ПАТ «ПриватБанк» № 481261806 від 23.12.2015 року підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 2854 грн. 92 коп. витрат за проведення судових експертиз.

Визнаний по справі речовим доказом автомобіль марки «Москвич-21251», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Галицького ВП ГУНП по вул. Шевченка, 9 в м. Галичі повернути ОСОБА_5 ; пакет з одягом померлого ОСОБА_7 , велосипед марки «Україна», рукавицю, шапку кросівки, тримач мобільного телефону, присоску з прапорцем та медальйоном, ікону із зображенням ангела, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Галицького ВП ГУНП - повернути потерпілій ОСОБА_10 ; уламки лакофарбового покриття, осколки дзеркала та скла знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Галицький районний суд.
Головуючий:ОСОБА_1