Дата документу Справа № 335/1720/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/110/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/1720/14-к
Категорія: ст. 128 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005141, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Запоріжжя, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

встановила:
До суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернувся потерпілий ОСОБА_8 , в якій просить вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.11.2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати в повному обсязі, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що вважає невірною кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 128 КК України, оскільки, на його думку, є незрозумілим, на підставі яких наданих та досліджених фактичних даних, суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_7 умислу на заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, а також, які саме докази стали підставою для висновку про необережне нанесення йому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Також потерпілий вважає, що факт того, що з боку обвинуваченого йому був нанесений лише один удар, який і привів до тяжких наслідків, будь-яким чином не підтверджує наявність в діях обвинуваченого складу необережного злочину, оскільки обвинувачений не сам припинив протиправні дії щодо нього, а просто досяг своєї мети з першого удару, що також підтверджує й те, що він (потерпілий) не був налаштований на бійку.

Крім того апелянт зазначив, що з урахуванням того, що ОСОБА_7 своїми діями намагався усунути наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення, вважає за можливе призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишений без змін.

Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

Як вказано у вироку суду, 22 грудня 2013 року, приблизно о 03 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля нічного клубу „Musik Hall", розташованого по вул. 40 років Радянської України в м. Запоріжжі, в ході виниклого конфлікту з ОСОБА_8 , не маючи умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи з необережності, наніс останньому один удар кулаком лівої руки в обличчя, після якого потерпілий впав на асфальт, та вдарився головою, отримавши при цьому згідно з висновком експерта № 388 від 10.02.2013 року, забій головного мозку важкого ступеня з розвитком субдуральної гематоми (гематоми під твердою оболонкою головного мозку), набряк речовини головного мозку, зі зміщенням серединної структури головного мозку, синець навколо правого ока, крововилив на білкову оболонку правого ока, садна в області чола, удари і садна м`яких тканин голови та обличчя, що у сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент заподіяння. Таким чином, ОСОБА_7 з необережності, не передбачаючи та не бажаючи спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен був і міг передбачити можливість їх настання, спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, потерпілого, його представника, які підтримали скаргу потерпілого, просили її задовольнити, обвинуваченого, який заперечував проти скарги потерпілого, просив вирок суду залишити без змін, прокурора, який підтримав скаргу частково, просив вирок скасувати та призначити новий розгляд провадження у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України законним є рішення, ухвалене щодо кримінального провадження компетентним судом, за умови правильного застосування кримінального закону і дотримання вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Із матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_7 вбачається, що технічний запис судового засідання 11.11.2014 року, в якому, згідно з журналом судового засідання, досліджувались письмові докази обвинувачення, надані прокурором, відсутній (т. 1 а.п. 132).

За таких обставин, вирок суду щодо ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.ст. 412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду провадження у тому ж суді в іншому складі суду.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2014 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд провадження у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4