Справа №490/7719/16-к 07.10.2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва, зареєстрований та проживає в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Порушує питання про скасування ухвали та направлення обвинувального акту до суду 1 інстанції для розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_10

провадження № 11-кп/784/825/16 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_11
категорія ст. 286 ч.1 КК України. доповідач в апеляційній інстанції

ОСОБА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, повернуто прокурору.
Узагальнені доводи апелянта.
Вказує, що висновок суду про неможливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту зроблено судом з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону ст.ст. 370, 9 КПК України.
Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію дій обвинуваченого, формулювання обвинувачення, а також інші відомості, які передбачені вказаним законом, що необхідно для виконання судом вимог п. 2 ч. 3 ст. 373 КПК України (фактично вимог п.2 ч.3 ст. 374 КПК України).
Вважає необґрунтованими висновки суду стосовно відсутності в обвинувальному акті формулювання обвинувачення ОСОБА_7 з посиланням на п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акту прокурору, суд 1 інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення ОСОБА_7
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, захисника ОСОБА_9 , яка погодилися з доводами прокурора, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ст. 291 ч.2 КПК України.
Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ст. 291 ч.2 КПК України.
Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З тексту обвинувального акту відносно ОСОБА_7 однозначно вбачається, що в ньому викладені фактичні обставини злочину (кримінального правопорушення), які прокурор вважає встановленими, та правова кваліфікація кримінального правопорушення, що полягає у зазначені про вчинення ним злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, з наведенням диспозиції даного закону.
Після цього, в обвинувальному акті наведені відомості, передбачені наступним п.6 ч.2 ст. 291 КПК України щодо обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання.
Однак, обвинувальний акт не містить однієї з його обов`язкових складових частин, визначеної п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме формулювання обвинувачення.
З урахуванням визначеного п.13 ч.1 ст. 3 КПК України терміну «обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом», у логічному зв`язку з положеннями п.2 ч.3 ст. 374 КПК України, які визначають вимоги до вироку та вказують на поняття «формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення», зміст формулювання обвинувачення має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення на підставі встановлених прокурором фактичних обставин злочину (кримінального правопорушення).
За змістом мотивувальної частини ухвали підлягає усуненню саме зазначений недолік обвинувального акту.
З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 424, 532 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 серпня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, - залишити без змін.
Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 залишити без задоволення. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: