Справа № 192/2234/16-к
Провадження № 1-в/192/1613/16
Ухвала
Іменем України
"05" вересня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про звільнення від відбування покарання на підставі амністії,

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Безсокирне, Білопілсьского району, Сумської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2015 року, за ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

за участю учасників провадження:
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
представника СВК №21 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» в якому зазначив, що відсутні будь-які законодавчі перешкоди для застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» і тому просив застосувати до нього ст.ст. 1, 2 зазначеного Закону.

В судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого та просив його задовольнити, вважав, що засудженому на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» слід скорити невідбуту частину покарання.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_3 , є засудженим:

-вироком Білопільського районного суду Сумської області від 22 червня 2004 року, за ч. 1 ст. 115 КК України, за яким його було засуджено до 8 років 6 місяців позбавлення волі, і за яким 16 серпня 2012 року він звільнився умовно-достроково за постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2012 року (а.с. 20);

-вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2014 року, за ч.ч. 1, 2, 3 ст. 185, ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі, за злочини вчинені в липні 2013 року (а.с. 13-16).

Згідно п. в ч. 1 ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» - амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Оскільки відповідно до ст. 12 КК України, дві непогашені та незняті судимості, які є у засудженого за злочини, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених умисно, тому, в силу вищезазначеної норми та вищезазначених обставин, звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» неможливо, у в зв`язку з чим в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

Доводи засудженого, що законодавчих перешкод для застосування до нього амністії немає і він підлягає звільненню на підставі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», є безпідставними і задоволенню не підлягають з вищезазначених обставин.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання на підставі амністії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1