Дата документу Справа № 328/200/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №328/200/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/938/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000795 від 09 червня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Молочанськ Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Токмак Запорізької області, громадянина України, який зареєстрований та до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИЛА:
захисник-адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року, яким:

- ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна; на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;

- ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

До обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 23 березня 2016 року. Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_9 , не оспорюючи обставини справи, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , просить вищевказаний вирок суду щодо останніх змінити в частині призначеного покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки та з покладенням на них певних обов`язків. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що призначене обвинуваченим покарання повною мірою не відповідає вимогам ст.65 КК України. Крім того суд не врахував відношення обвинувачених до скоєних злочинів, а також ставлення потерпілих до обвинувачених, та їх думку щодо необхідності призначення обвинуваченим не суворого покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

За вироком суду, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за те, що вони в період часу з 02-00 години по 02-30 години, 09 червня 2015 року, із корисливих мотивів, за попередньою змовою направленою на незаконне заволодіння транспортним засобом, в групі між собою, перебуваючи на автомобільній стоянці, розташованій у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу незаконно заволоділи мопедом марки «Suzuki LЕХ», чорно-сірого кольору, 1998 року випуску, державний номер відсутній, що належить ОСОБА_10 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на суму 6730,80 грн.

Окрім того, в першій декаді липня 2015 року приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_4 , шляхом опускання водійського скла проникли у автомобіль ВАЗ 2106, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , звідки таємно, повторно викрали майно, що належить ОСОБА_11 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на загальну суму 1750 грн.

Окрім того, в період часу з 21-00 години 08 липня 2015 року по 08-00 годин 09 липня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи на автомобільній стоянці, розташованій у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_5 , шляхом підбору ключа до передньої пасажирської двері проникли у автомобіль ВАЗ 2105 білого кольору д/н НОМЕР_2 , звідки таємно повторно викрали майно, що належить ОСОБА_12 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на загальну суму 980 грн.

Окрім того, 23 серпня 2015 року приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на незаконне заволодіння транспортним засобом, в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_5 , з автомобільної стоянки повторно незаконно заволоділи скутером «НONDA-DIO ZХ» сірого кольору, що належить ОСОБА_13 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на суму 8782,65 грн.

Окрім того, в один з днів першої декади жовтня 2015 року близько 23-00 години, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_6 , де шляхом підбору ключа до водійської двері проникли у автомобіль «ВАЗ«2106» жовтого кольору, д/н НОМЕР_3 , звідки таємно, повторно викрали майно, що належить ОСОБА_14 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на суму 500 грн.

Окрім того, в один з днів другої декади жовтня 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_6 , шляхом підбору ключа до водійської двері проникли у автомобіль «ВАЗ 2106» жовтого кольору, д/н НОМЕР_4 , звідки таємно, повторно викрали майно, що належить ОСОБА_14 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на суму 500 грн.

Окрім того, 20 жовтня 2015 року в нічний час ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи на автомобільній стоянці, розташованій у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа відчинили передні пасажирські двері, після чого з салону автомобіля ВАЗ 2105 білого кольору, д/н НОМЕР_5 , повторно незаконно заволоділи майном, що належить ОСОБА_15 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на загальну суму 3914 грн.

Окрім того, в другій декаді жовтня 2015 року, приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_4 , шляхом підбору ключа відкрили пасажирські двері автомобіля ВАЗ 21068 сірого кольору, д/н НОМЕР_6 , з якого таємно, повторно, викрали майно, що належить ОСОБА_16 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 2200 грн.

Окрім того, в другій декаді жовтня 2015 року, приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа відкрили багажник автомобіля ВАЗ 2103 помаранчевого кольору, д/н НОМЕР_7 , звідки таємно, повторно, викрали майно ОСОБА_17 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 1740 грн.

Окрім того, в першій декаді листопада 2015 року, близько о 23-00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із корислививх мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_6 , шляхом підбору ключа, проникли у автомобіль ВАЗ 21013 червоного кольору, д/н НОМЕР_8 , звідки таємно, повторно, викрали майно, що належить ОСОБА_18 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3395 грн.

Окрім того, в період часу з 20-00 години 08 листопада 2015 року по 06-15 годин 09 листопада 2015 року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_6 , проникли до автомобілю «Fiat Dukato» зеленого кольору, д/н НОМЕР_9 , що розташовувався на автомобільній стоянці, навпроти під`їзду №2 вказаного будинку, звідки таємно, повторно викрали майно, що належить ОСОБА_19 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 1300 грн.

Окрім того, в першій декаді листопада 2015 року приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи поблизу житлового будинку №59 по вул.Революційній в м.Токмак Запорізької області, шляхом вільного доступу, зі скутера «Ямаха» таємно, повторно викрали майно, що належить ОСОБА_20 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 500 грн.

Окрім того, 09 листопада 2015 року, в період часу з 03-00 години по 07-00 годину ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на незаконне заволодіння транспортним засобом в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_5 , звідки з автомобільної стоянки повторно, незаконно заволоділи скутером «АLPFA» чорного кольору, що належить ОСОБА_21 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на суму 6112,06 грн.

Окрім того, в період часу з 19-00 години 08 листопада 2015 року по 07-30 годину 09 листопада 2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із корисливих мотивів, за попередньою змовою, направленою на таємне викрадення чужого майна, в групі між собою, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_7 , діючи повторно, незаконно заволоділи мопедом марки «LEOPARD», д/н НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_22 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на суму 7605,08 грн.

Окрім цього, ОСОБА_7 засуджено ще за те, що він в першій декаді жовтня 2015 року приблизно о 23-00 годині, маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_8 , шляхом вільного доступу з автомобіля ВАЗ 2101 синього кольору, д/н НОМЕР_11 , повторно, незаконно заволодів майном ОСОБА_23 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 2100 грн.

Окрім того, в першій декаді жовтня 2015 року приблизно о 23-00 годині ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_6 , шляхом вільного доступу, з автомобіля ВАЗ 2101 синього кольору, д/н НОМЕР_12 , повторно, незаконно заволодів майном ОСОБА_24 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1500 грн.

Окрім того, в ніч на 27 жовтня 2015 року, близько о 23-00 годині, ОСОБА_7 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, перебуваючи у дворі багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_3 , шляхом підбору ключа до водійської двері, проник в автомобіль «ВАЗ «21011», білого кольору, д/н НОМЕР_13 , звідки таємно, повторно, викрав майно що належить ОСОБА_25 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 500 грн.

Заслухавши:

доповідь судді;

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисника - адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;

думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок суду - без змін. Крім того, прокурор зазначила, що суд першої інстанції, застосовуючи положення ч.4 ст.70 КК України при призначенні ОСОБА_6 покарання, не вказав у вироку про те, що попередній вирок щодо останнього підлягає самостійному виконанню. Але, на думку прокурора, розглядаючи провадження у межах поданої апеляційної скарги, виправити ці недоліки неможливо,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень при обставинах, зазначених у вироку, засновані на доказах, досліджених в судовому засіданні, належним чином оцінених судом, і на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом кваліфіковані правильно за ч.2 ст.185 КК України та за ч.2 ст.289 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинувачених ніким з учасників провадження не оспорюється.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь і характер громадської небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, їх тяжкість, а також особи обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинувачених та добровільне часткове відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Взявши до уваги характер, сукупність та тяжкість вчинених обвинуваченими правопорушень, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі.

Проте, на думку колегії суддів, судом першої інстанції, при визначенні строку покарання, всупереч положенням ст.65 КК України, не в достатній мірі враховано всі відомості про особу обвинувачених. А саме: судом не в достатній мірі враховано: вік обвинувачених, те, що вони мають постійне місце проживання, де ОСОБА_7 характеризується позитивно, ОСОБА_26 - посередньо, обидва обвинувачені виховувалися у неповних сім`ях.

Суд першої інстанції, хоча і послався у вироку, але, на думку колегії суддів, не в достатній мірі врахував і те, що обвинувачені свою вину у вищевказаних правопорушеннях визнали повністю, щиросердно розкаялися та активно сприяли встановленню істини у справі, частково відшкодували потерпілим заподіяну шкоду.

Вищевказані обставини у сукупності, на думку колегії суддів, можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, в т.ч. всі відомості про особу обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обставини, що пом`якшують покарання та відсутність таких, що його обтяжують, колегія суддів вважає за можливе змінити оскаржуваний вирок суду у частині призначеного обвинуваченим покарання, пом`якшити це покарання, в т.ч. застосувавши при призначенні обвинуваченим покарання за ч.2 ст.289 КК України положення ст.69 КК України.

Достатніх підстав для застосування положень ст.75 КК України та звільнення обвинувачених від відбування призначеного покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, попередній вирок суду щодо ОСОБА_26 - вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02 грудня 2015 року, яким його засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.ст.70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, підлягає самостійному виконанню.

Колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк їх попереднього ув`язнення - з 23 березня 2016 року по 12 серпня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 23 березня 2016 року, яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожного окремо засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, в частині призначеного покарання, змінити, пом`якшивши його.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 02 грудня 2015 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.ст.70, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, виконувати самостійно.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за ч.2 ст.289 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 роки, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, без конфіскації майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк їх попереднього ув`язнення - з 23 березня 2016 року по 12 серпня 2016 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з моменту вручення їм копії даної ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4