Справа № 127/3067/16-к
Провадження № 1-кп/127/584/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Вінниці матеріали кримінального провадження №0000031 які надійшли з прокуратури Вінницької області з обвинувальним актом за фактом одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Вінниці, громадянином України, українцем, з вищою освітою, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , не працюючим, одруженим, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , перебуваючи відповідно до наказу начальника управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області від 27 грудня 2011 року № 83/ос на посаді начальника сектору - начальника відділення соціально-психологічної служби сектору для тримання чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі Вінницької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області (№ 1), тобто будучи керівником структурного підрозділу - службовою особою, яка згідно п. 2 примітки до ст. 368 КК України, займає відповідальне становище, маючи спеціальне звання капітана внутрішньої служби та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, з корисливих мотивів, в період часу з 11 червня 2012 року по 31 травня 2014 року систематично отримував від засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з 22 лютого 2008 року по теперішній час відбуває покарання у Вінницькій установі виконання покарань УДПтС України у Вінницькій області (№ 1), неправомірну вигоду за не оформлення порушень режиму утримання в місцях позбавлення волі, на загальну суму 11 223,10 грн., за наступних обставин.
Так, згідно ст. 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» посадові і службові особи органів і установ виконання покарань зокрема зобов`язані: забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення.
Також посадові і службові особи органів і установ виконання покарань, слідчих ізоляторів мають право: вимагати від засуджених, додержання норм кримінально-виконавчого законодавства; проводити огляд і обшук засуджених та осіб, узятих під варту, їх речей, огляд інших осіб та їх речей, а також вилучати заборонені для використання в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах речі та документи.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 102 Кримінально-виконавчого Кодексу України перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.
Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається.
Частиною 4 ст. 107 КВК України передбачено, що засудженим забороняється мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України №2186/5 від 29 грудня 2014 року (далі -Правила) визначено, що засудженим заборонено придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено (Розділ 3, п. 3) зокрема радіоелектронними засобами, призначеними для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM- картки, скетч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо).
Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол вилучення.
Вилучене реєструється в журналі обліку грошей, цінних паперів і речей, вилучених у засуджених або при спробі їх доставки.
Рішення про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого приймає слідчий суддя за клопотанням адміністрації установи виконання покарань. (Розділ 11, п. З Правил)
Також, персоналу установ виконання покарань категорично забороняється встановлювати із засудженими та їхніми родичами будь-які стосунки, що не регламентовані кримінально-виконавчим законодавством та цими Правилами (Розділ 4 п. 2).
ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в порушення вимог ст. 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», п. 2 Розділ 4, п. З Розділу 11 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, п. 2, 5 ч. 2 Посадової інструкції начальника сектору - начальника відділення соціально-психологічної служби сектору для тримання чоловіків засуджених до довічного позбавлення волі Вінницької УВП УДПтС України у Вінницькій області (№ 1), вступивши у червні 2012 року із засудженим ОСОБА_6 у не регламентовані кримінально-виконавчим законодавством стосунки, будучи обізнаним про те, що останній являється редактором газети «Узнік» (використовує псевдонім « ОСОБА_7 ») та незаконно користується в камері № 188 для відбування покарання засудженими до ДПВ Вінницької УВП (№1) мобільним телефоном невстановленої слідством марки, облаштований Sim-карткою абонентський номер НОМЕР_2 транспортної телекомунікаційної мережі «МТС», користування яким згідно п. З Розділу 3 Правил забороняється засудженим, за не реагування на дане порушення та не вилучення зазначених заборонених речей, надав останньому відкритий на ім`я ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 ) номер банківського карткового рахунку «ПриватБанк» НОМЕР_3 , на який в період часу з 11 червня 2012 року по 10 січня 2013 року отримав від ОСОБА_6 через його дружину ОСОБА_9 на вищевказаний картковий рахунок грошові кошти на загальну суму 2418,10 грн., а саме: 11 червня 2012 року - 305, 00 грн., 11 липня 2012 року - 303, 03 грн., 10 серпня 2012 року - 303,10 грн., 10 вересня 2012 року - 304, 00 грн., 10 жовтня 2012 року - 300, 00 грн., 10 листопада 2012 року - 303, 00 грн., 16 грудня 2012 року - 300, 00 грн., 10 січня 2013 року - 299, 97 грн.
В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого умислу, з метою можливого приховання своєї злочинної діяльності, в лютому 2013 року в приміщенні Вінницької УВП (№ 1) надав ОСОБА_6 відкритий на ім`я ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 ) номер банківського карткового рахунку «ПриватБанк» НОМЕР_4 , на який в період часу з 15 лютого 2013 року по 31 травня 2014 року отримав від ОСОБА_6 через його дружину ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму 8805,00 грн. за не реагування на факт незаконного використання ОСОБА_6 в камері № 188 для відбування покарання засудженими до ДПВ Вінницької УВП № 1 мобільного телефону невстановленої слідством марки, облаштований Sim-карткою абонентський номер НОМЕР_2 , а саме: 15 лютого 2013 року -304,00 грн., 11 березня 2013 року - 297, 00 грн., 26 березня 2013 року - 2500, 00 грн., 10 квітня 2013 року - 300, 00 грн., 10 травня 2013 року - 302, 00 грн., 22 травня 2013 року - 1000, 00 грн. 10 червня 2013 року - 300, 00 грн., 10 липня 2013 року - 300, 00 грн., 16 липня 2013 року - 2000, 00 грн., 10 липня 2013 року - 300, 00 грн., 10 вересня 2013 року - 300, 00 грн., 10 жовтня 2013 року - 300, 00 грн., 10 листопада 2013 року - 300, 00 грн., 31 травня 2014 року - 302, 00 грн.
Прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, 12 лютого 2016 року укладено угоду про визнання винуватості.
ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що розуміє характер обвинувачення щодо якого він визнав себе винуватим за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтвердив факт добровільності укладення угоди, а також що йому відомі наслідки невиконання угоди.
Суд при вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 вимогам Кримінального процесуального кодексу України враховує, що угода укладена добровільно за участі захисника обвинуваченого, не суперечить вимогам названого кодексу, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права і свободи та інтереси сторін або інших осіб, а тому суд кваліфікує його дії за:
-ч.3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Також суд вважає, що судові витрати по проведенню експертиз слід покласти на обвинуваченого, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчинення ним кримінального правопорушення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 12 лютого 2016 року, укладена між прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 підлягає затвердженню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 69, 307 КК України, ст.ст. 374,375,474, 475 КПК України суд, -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 та призначити покарання узгоджене сторонами угоди.
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків у правоохоронних органах строком на три роки.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст. 76 п. 2, 3, 4 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію в орган кримінально-виконавчої інспекції.
На підставі вимог ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 спеціального звання капітана внутрішньої служби.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити без змін домашній арешт, у період часу з 20:00 год. до 06:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути на користь держави витрати за проведення експертних досліджень та експертиз з ОСОБА_5 - в сумі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) грн. 08 коп.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Суддя: