Провадження № 1-кп/127/78/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2016 рокуВінницький міський суд Вінницької області

в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі №32, м. Вінниці кримінальне провадження №0004071 внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 21.06.2015 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, українки, громадянки України, із середньою освітою, не одруженої, тимчасово не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
20.06.2015 року приблизно о 16:00 год. ОСОБА_7 , знаходячись на території комунального навчального закладу Вінницького обласного дитячого будинку змішаного типу «Гніздечко», що по вул. Хмельницьке шосе. 110 в м. Вінниці, на рукоходах помітила дитячий ранець «Vans», який належить неповнолітній ОСОБА_5 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи із корисливих спонукань, керуючись жагою наживи, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 підійшла до ранця «Vans» та незаконно заволоділа ним, після чого почала прямувати до виходу з території дитячого будинку.
Однак її незаконні дії щодо викрадення майна помітили неповнолітня ОСОБА_5 та її знайома неповнолітня ОСОБА_8 до моменту закінчення крадіжки, тобто до моменту, коли ОСОБА_7 отримала реальну можливість розпорядитись чи скористатися вкраденим майном, та почали переслідувати останню та намагались її затримати та повернути рюкзак. ОСОБА_7 усвідомивши, що була виявлена потерпілою до моменту завершення крадіжки, незважаючи на це, продовжила вчиняти відкрите заволодіння чужим майном, та із викраденим майном покинула місце вчинення злочину, отримавши реальну можливість користуватися чи розпорядитись вкраденим майном.
Згідно висновку експерта №622 від 30.06.2015р. вартість ранця «Vans» становить 525,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, надала показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема пояснила, що 20.06.2015 року прогулюючись неподалік навчального закладу «Гніздечко» у неї виник умисел на заволодіння ранцем, який висів на рукоході. Коли вона залишилася сама то підійшла до ранця, взяла його та пройшовши деяку відстань вона побачила, що потерпіло із своєю подругою її наздоганяють та просять показати їм ранець, але вона не погодилась та зайшла до під`їзду будинку де за щитком його заховала. Вийшовши з під`їзду біля дівчат вже була вихователька, які умовляли її повернути їм ранець, але вона не_погодилась, тому вони викликали працівників міліції, які його і знайшли.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що того дня вона попрала портфель та залишила його, щоб той сохнув на руко ході, а сама пішла гратися. Через деякий час вона з подругою побачили обвинувачену, у якої на плечах був ранець схожий на її, тому вона побігла подивитися чи він на місці, коли ж його там не була, вона запитала виховательку чи вона його не знімала. Тоді вони усі разом почали бігти за обвинуваченою і просити її, щоб вона його показала, але вона не погодилась та зайшла до під`їзду будинку з якого через деякий час вийшла вже без ранця. На їх умовляння повернути ранець вона відмовилась, а в замін пропонувала кошти за нього, тому вони викликали працівників міліції.
Законний представник потерпілої ОСОБА_6 суду пояснила, що 20.06.2015 року потерпіла попрала ранець та повісила його сушитися, так як планувала виїжджати на море та за кордон. Територія навчального закладу «Гніздечко» постійно відчинена і на неї можуть потрапити будь хто безперешкодно. Близько по-обіду до неї підбігла ОСОБА_5 і запитала чи вона не знімала ранець, так як бачила дівчину з її портфелем, яку просила його показати, але вона відмовилась.
Вони почали наздоганяти обвинувачену і вона зайшла до під`їзду і через деякий час вийшла вже без портфелю і почала говорити, що вона нічого не знає і нічого не брала. На їх умовляння вона так і не віддала ранець, тому вони змушені були викликати працівників міліції, які його знайшли у під`їзді.
Щодо міри покарання обвинуваченої поклалась на розсуд суду, будь-яки претензій до обвинуваченої у них не має.
Вислухавши думку прокурора, потерпілої, законного представника потерпілої та обвинуваченої ОСОБА_7 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачена ОСОБА_7 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності її позиції.
Одночасно, обвинуваченій ОСОБА_7 роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченої ОСОБА_7 , потерпілої та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої, повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому її дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж). При цьому суд бере до уваги постанову Пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» п.4 де зазначено, що дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, тощо.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченої, а саме: те що вона в силу ст.89 КК України раніше не судима, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд, згідно ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертиз в розмірі 384 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, а саме те, що ОСОБА_7 в силу ст.89 КК України раніше не судима, визнала свою вину та розкаялась, у потерпілої відсутні претензії будь-якого характеру до неї, тому суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_7 є можливим без ізоляції її від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.186 КК України та призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (одного) року 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину.
Відповідно до вимог п.2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язок на протязі іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн.
Речовий докази по кримінальному провадженні, а саме рюкзак «Vans» що переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 - залишити останній.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вручити копію вироку обвинуваченій та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя :