Справа № 755/7946/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
в с т а н о в и в :
У судовому засіданні представник підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити скаргу, з підстав викладених в останній.
У судове засідання слідчий, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги, не з`явився, про причини неявки не повідомив у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, вважає за можливе провести розгляд скарги у його відсутність.
Тож, слідчий суддя, вивчивши скаргу, заслухавши доводи учасників процесу, вивчивши матеріали провадження за скаргою, приходить до наступного.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скаргу подано у відповідності до положень ст. 304 КПК України та на процесуальну дію/бездіяльність, що підлягає оскарженню на досудовому провадженні (ст. 303 КПК України).
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Частиною 5 статті 55 КПК України регламентовано, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно ж до ч. 1 ст. 221 КПК України, слідчий зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.
Статтею 307 КПК України регламентовано, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Тобто, враховуючи вище зазначені правові норми випливає, що особу може бути визнано потерпілою та може бути надано їй матеріали кримінального провадження для ознайомлення на етапі досудового розслідування слідчим та прокурором та під час судового провадження судом, однак даними правовими нормами не передбачено право слідчого судді визнавати особу потерпілою шляхом постановлення з цього питання судового рішення у формі ухвали, оскільки останній може лише зобов`язати суб`єкт оскарження вчинити певну дію (наприклад: заявник подає клопотання до слідчого, той у його задоволенні відмовляє і заявник у подальшому подає скаргу до слідчого судді про зобов`язання вчинення дії передбаченої ст. 220 КПК України), тобто особою, що подала скаргу, у даному випадку, сформовано свої вимоги у супереч діючого КПК України.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про зобов`язання вчинити певну дію.
В зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку скаргу задовольнити та частково та зобов`язати слідчого у рамках цього кримінального провадження вчити дію враховуючи норми ст. 220 КПК України, за клопотанням директора ТОВ Київський республіканський автоцентр ОСОБА_5 про визнання потерпілим та ознайомлення з матеріалами у даному кримінальному провадженні.
В частині скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, керуючись нормою ч. 2 ст. 305 КПК України, відповідно до якої, прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктом 3 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою, у зв`язку з чим, на момент розгляду скарги у суді припинено бездіяльність, яка оскаржується, вважає за необхідне провадження по скарзі в цій частині закрити.
Керуючись ст. ст. 1-3, 7-29, 84-86, 91-94, 110, 220, 221, 303-307, 309, 310, 369-372 КПК України слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
Скаргу задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Слідчий суддя: ОСОБА_1