Справа №587/2532/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/737/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Писарівка Сумського району Сумської області, громадянина України, із середньою освітою, який мешкає в АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ст.389-1 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора- ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 , в якій ставиться питання про скасування вироку Сумського районного суду від 15 червня 2016 року стосовно ОСОБА_7 та призначити новий розгляд зазначеного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Як встановив суд, вироком Сумського районного суду Сумської області від 05 травня 2015 року затверджена угода про примирення від 30 березня 2015 року, укладена між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 і йому призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді 160 годин громадских робіт.

05.06.2015 року він поставлений на облік в Сумському районному підрозділі кримінально-виконавчої інспекції. ОСОБА_7 19.08.2015 року за викликом з`явився до кримінально-виконавчої інспекції, де був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, про що цього ж дня засуджений надав підписку відповідно до якої ОСОБА_7 попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від вудбування покарання у виді громадских робіт. Постановою від 19.08.2015 року ОСОБА_7 зобов`язаний з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції у кожен другий та четвертий вівторок кожного місяця.

19.08.2015 року ОСОБА_7 було видано направлення до Хотинської селищної ради Сумського району, у відповідності з яким ОСОБА_7 зобов`язаний був приступити до відбування покарання у вигляді громадських робіт починаючи з 30.08.2015 року.

Отримавши виклики на 15.06.2015 року, 23.06.2015 року, 27.07.2015 року ОСОБА_7 без поважних причин до кримінально-виконавчої інспекції не з`явився, 19.08.2015 року йому винесене письмове попередження про правові наслідки порушення умов відбування покарання. Не зважаючи на попередження, ОСОБА_7 20.08.2015 року до відбуття покарання не приступив. 21.08.2015 року ОСОБА_7 винесено друге попередження про правові наслідки порушення умов відбування покарання, з яким він ознайомився під розпис, але 25.08.2015 року він без поважних причин не з`явився на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Вироком Сумського районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-1 КК України і призначено покарання у виді 3 місяців арешту.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання, призначеного за вироком Сумського районного суду Сумської області від 5 травня 2015 року, яким затверджено угоду про примирення і ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України, призначено покарання у виді 160 годин громадських робіт, з розрахунку відповідності 1 дню арешту 8 годин громадських робіт і остаточно визначено покарання у виді 3 місяців 10 діб арешту

В обґрунтування поданої апеляційної скарги прокурор зазначає, що провівши повний порядок дослідження доказів і правильно встановивши фактичні обставини кримінального правопорушення, суд першої інстанції неправильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_7 за ст. 389-1 КК України, оскільки мав кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, встановивши факт умисного ухилення ОСОБА_7 від відбування призначеного йому на підставі угоди покарання у виді громадських робіт . Крім того, під час судового розгляду даного кримінального провадження суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки 16.03.2016 року державний обвинувач за відсутності обвинуваченого оголосив у судовому засіданні змінений обвинувальний акт, 14.06.2016 року суд повторно заслухав короткі пояснення ОСОБА_7 , в цьому судовому засіданні зміст обвинувального акта прокурором не оголошувався, таким чином порушено право обвинуваченого знати у вчиненні якого кримінального правопорушення він обвинувачується. Крім того, судом порушено принцип змагальності сторін, не з`ясована думка сторін щодо обсягу та порядку дослідження доказів.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги та заперечення на апеляційну скаргу не подавали.

Заслухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та суть поданої апеляційної скарги, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_7 порушена процедура судового розгляду, визначена главою 28 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, 16.03.2016 року державний обвинувач надав суду змінений обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 в якому перекваліфікував його дії зі ст. 389 ч. 2 КК України на ст. 389 -1 КК України, при цьому надавши змінений обвинувальний акт в порушення передбачених норм ст. 341 КПК України, тобто без погодження такого процесуального документу з прокурором вищого рівня.

В судове засідання 16.03. 2016 року обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, але суд не зважаючи на це, розпочав судовий розгляд, в якому державний обвинувач оголосив змінений обвинувальний акт та заявив клопотання про приєднання його до матеріалів кримінального провадження і суд таке клопотання задовольнив.

Обвинувачений ОСОБА_7 з`явився в судове засідання тільки 14.06.2016 року, і суд, з`ясувавши у нього питання щодо отримання ним копії обвинувального акту, суто формально виконав вимоги ч. 4 ст. 338 КПК України, хоча кваліфікація. вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення у зміненому обвинувального акті кардинально відрізнялася від раніше пред`явленого обвинувачення.

В порушення вимог ст. 349 КПК України, суд не визначився із обсягом доказів, що підлягають дослідженню та з порядком дослідження доказів як при первинному обвинувальному акті за ст. 389 ч.2 КК України так і при зміненому обвинувальному акті.

Не виконавши вимоги ст. 349 КПК України, суд, з незрозумілих підстав, на початку судового розгляду кримінального провадження, приєднав до матеріалів судового провадження, за клопотанням прокурора, матеріали кримінального провадження зібрані на стадії досудового розслідування, не досліджуючи доказів в судовому засіданні, поклав матеріали досудового розслідування в основу вироку.

Крім того, суд, не звернув уваги на те, що вироком Сумського районного суду Сумської області від 05 травня 2015 року була затверджена угода про примирення від 30 березня 2015 року, укладена між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 , тому потерпіла ОСОБА_9 також повинна бути повідомлена про існування такого обвинувачення, але суд потерпілу про це не повідомив і її думки з приводу нового обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 389-1 КК УКраїни не запитав. Більш того, в судовому засіданні прокурор не надав суду угоду про примирення від 30 березня 2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 , хоча ОСОБА_7 обвинувачувався саме в невиконанні вищезазначеної угоди про примирення.

Вирішуючи питання щодо винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 389-1 КК України, суд першої інстанції не звернув уваги на порушення прокурором вимог ст. 476 КПК України, щодо наслідків невиконання угоди, ці порушення в судовому засіданні не виправив.

Допущені судом першої інстанції вищезазначені порушення вимог кримінального процесуального закону колегія суддів вважає істотними, тому вирок суду підлягає скасуванню.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, то колегія суддів вважає, що оцінку даким доводам прокурора надати не можливо і вони повинні бути надані судом першої інстанції при новому розгляді даного кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 15 червня 2016 року, щодо

ОСОБА_7 скасувати у зв`язку із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

Ухвала апеляційного суду Сумської області вступає в законну силу з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4