Провадження №11-кп/772/943/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2016 року м. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0005186 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2016, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 02 лютого 2000 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 212 КК України (1960 р.) до трьох років позбавлення волі; 17 травня 2002 року Староміським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 15 травня 2008 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі з іспитовим строком на два роки; 28 липня 2010 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі; 16 лютого 2012 року апеляційним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309, ст. 69, ст. 72 КК України до двох років обмеження волі, згідно з постановою Крижопільського районного суду Вінницької області від 20 липня 2012 року звільнений умовно-достроково на п`ять місяців вісім днів,
-за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у позбавлення волі строком на 3 роки.

Вирішено долю процесуальних витрат.
Згідно вироку суду, 06 серпня 2015 року, приблизно, о 10.00 год. обвинувачений ОСОБА_8 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вступили в попередню змову з метою таємного викрадення чужого майна. Проходячи повз будинок АДРЕСА_2 , вони звернули увагу на балконне приміщення квартири АДРЕСА_3 , власником якої являється ОСОБА_10 . Маючи на меті незаконне збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, обвинувачений ОСОБА_8 разом з вищезазначеною особою підійшли до вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 , при цьому остання подзвонила у двері зазначеної квартири з метою переконатись у відсутності власників приміщення. Розуміючи, що за їх діями ніхто не спостерігає, та впевнившись, що власники приміщення відсутні, обвинувачений ОСОБА_8 разом з співучасником, діючи таємно, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення, проникли до вказаної квартири. Перебуваючи в одній із кімнат, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, узяла з полички серванту гроші в сумі 500 гривень, поклавши їх до кишені шортів, в яких вона була одягнена. Не відшукавши матеріальних цінностей, які б становили інтерес для них, обвинувачений ОСОБА_8 та його співучасник вирішили залишити місце злочину. При виході із зазначеної квартири, вони звернули увагу на сторонні голоси та шум у під`їзді. Зазирнувши у вікно, яке розташоване зі сторони входу до під`їзду, останні побачили працівників міліції, які бігли в сторону під`їзду. Після цього, з метою уникнення затримання їх на місці вчинення злочину, особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, зачинила на внутрішній замок двері до квартири АДРЕСА_3 і разом з обвинуваченим ОСОБА_8 сховали знаряддя вчинення злочину та позбулися викрадених грошей, таким чином не вчинивши усіх дій з причин, що не залежали від їх волі, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця. В подальшому обвинувачений ОСОБА_8 разом з вищезазначеною особою намагалися через балкон квартири залишити місце злочину, однак були затримані працівниками міліції. Злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_8 та особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, було завдано потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 500 гривень.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 та його адвокат подали апеляційні скарги та просять вирок суду змінити, в частині призначеного покарання та призначити більш м`яке покарання, звільнивши ОСОБА_8 від призначеного покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
На думку обвинуваченого та його адвоката суд, врахувавши як пом`якшуючі обставини те, що він щиро кається, активно сприяв розкриттю злочинів, повне відшкодування шкоди потерпілому та його хворобу, мав би призначити більш м`яке покарання, оскільки судом зазначено більше двох пом`якшуючих обставин.
Крім того ОСОБА_8 , має непрацездатну мати та для того, щоб вилікувати низку хвороб, якими він хворіє, йому необхідно призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його адвоката, які просили вирок суду змінити, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його адвоката слід залишити без задоволення.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При призначенні покарання обвинуваченому, судом враховано усі обставини, в тому числі ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі.
Призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, зокрема довідки про судимості (а.с. 127-128) ОСОБА_8 неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, зокрема за вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 15.05.2008 за ст. 309 ч. 1 КК України на два роки позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України і звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком два роки, однак під час іспитового строку скоїв новий злочин, передбачений ст.309 ч.2 КК України, за який засуджений 28.07.2010 вироком Замостянського районного суду м. Вінниці із застосування ст.71 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі.
Тому враховуючи, що інститут звільнення від відбування покарання до обвинуваченого раніше вже застосовувався, і не попередив скоєння ним нових злочинів, підстав для повторного застосування ст. 75 КК України немає, оскільки попереднє застосування до нього у 2008 положень даної статті позитивного впливу на поведінку ОСОБА_8 не зробило.
Покарання, призначене ОСОБА_8 за даним вироком є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та є мінімальним для санкції ч.3 ст.185 КК України
Обставини, що давали б можливість для застосування ст. 69 КК України відсутні.
За таких обставин, колегія суддів не вбачає жодних підстав для задоволення апеляційних скарг адвоката ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.05.2016, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4