печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6435/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2016 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторони кримінального провадження ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :
15 лютого 2016 року у провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчої групи, заступника начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме на: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 179,7 кв.м (частка власності: 1/ 1, належить з 22.12.2003 на підставі договору купівлі-продажу).

Обґрунтовуючи подане клопотання сторона кримінального провадження посилається на те, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015, виділеному з кримінального провадження № 0000359 від 07.05.2014, за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 23.12.2010 постановою Верховної Ради України за поданням Президента України ОСОБА_6 . ОСОБА_5 призначено на посаду Голови Національного банку України, указом Президента України ОСОБА_6 від 17.01.2011 за № 49/2011 ОСОБА_5 присвоєно перший ранг державного службовця.

Органом досудового розслідування також встановлено, що Голова НБУ ОСОБА_5 , використовуючи своє службове становище у власних інтересах, в порушення вимог ст. 19 Закону України "Про Національний банк України", розтратив кошти Національного банку України, через незаконне створення ТОВ "Банківське телебачення"(), афілійованим власником якого він являвся, та фінансування упродовж 2011 2013 р.р. господарської діяльності цього підприємства з метою отримання прибутку від його діяльності та привласнення коштів, на загальну суму 220 млн. грн.

19.05.2014 у межах здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000359 від 07.05.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

18.05.2015 у межах виділеного з нього кримінального провадження № 0000915 від 18.05.2015 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри - у вчиненні розтрати чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У зв`язку із не встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 та його переховуванням за межами України, 22.05.2014 він оголошений в розшук, а з червня 2014 року перебуває у міжнародному розшуку Інтерполу.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, майно самого підозрюваного та членів його сім`ї, яке належить їм на праві приватної власності, є предметом, доказом злочину, набуте злочинним шляхом за рахунок доходів від вчиненого злочину, а також з мотивів забезпечення кримінального провадження та можливої конфіскації майна, слідчий відповідно ст. 170 КПК України просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні заступник начальника третього слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, визнав можливим розгляд клопотання проводити за відсутності власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015, виділеному з кримінального провадження № 0000359 від 07.05.2014, за підозрою колишнього Голови Національного банку України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

19.05.2014 у межах здійснення розслідування кримінального провадження № 0000359 від 07.05.2014 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

18.05.2015 у межах виділеного з нього кримінального провадження № 0000915 від 18.05.2015 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри - у вчиненні розтрати чужого майна шляхом зловживання своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У зв`язку із не встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_5 та його переховуванням за межами України, 22.05.2014 він оголошений в розшук, а з червня 2014 року перебуває у міжнародному розшуку Інтерполу.

Відповідно до інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.02.2016р. ОСОБА_5 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 179,7 кв.м (частка власності: 1/ 1, належить з 22.12.2003 на підставі договору купівлі-продажу).

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження являється арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Як вбачається з положень ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено конфіскацію майна як обов`язкове додаткове покарання.

В судовому засіданні доведено необхідність накладення арешту на зазначене нерухоме майно з метою забезпечення кримінального провадження та можливої конфіскації майна підозрюваного, а також доведено, що майно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, та може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, що в сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів з метою уникнення приховування, перетворення чи знищення майна.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, дослідивши надані матеріали, враховуючи, що нерухоме майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є майном підозрюваного, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту, а також з метою забезпечення в майбутньому можливої конфіскації майна в разі доведення вчинення злочину, вважає клопотання необхідним задовольнити та накласти арешт на нерухоме майно, яке належить підозрюваному на праві власності, шляхом заборони розпоряджатися таким майном будь-яким чином.

Також слідчий суддя дійшов висновку про заборону особам, у володінні яких перебуває зазначене майно та/або права на таке майно, будь-яким чином відчужувати його та розпоряджатися ним відповідно до ч. 7 ст. 170 КПК України оскільки незастосування такої заборони призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме на: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 179,7 кв.м (частка власності: 1/ 1, належить з 22.12.2003 на підставі договору купівлі-продажу).

Заборонити особам, у володінні, користуванні яких перебуває вказане нерухоме майно, розпоряджатися ним будь-яким чином.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1