Провадження №1-в/127/1715/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
засудженого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув"язнення у строк покарання "-
В С Т А Н О В И В:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України №838-УІІІ від 26.11.2015 р.) та зарахування йому в строк відбуття покарання часу попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав свою заяву та просив її задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 просила задовольнити заяву ОСОБА_4 , посилаючись на ст.ст. 50, 51, 63, 64 КК України. Крім того, зазначила, що законодавцем не заборонено застосування до осіб, яким призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, ч. 5 ст. 72 КК України, так як таке зарахування не встановлює строковість призначеного покарання, не скорочує та не змінює термін відбуття покарання, але може впливати на строк, з якого засуджений має можливість на реалізацію певних прав, передбачених главою 22 КВК України, які виникають після відбуття певного строку покарання.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, посилаючись на те, що згідно ст. 51 КК України позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі, це різні види покарань, при цьому ч. 5 ст. 72 КК України застосовується лише до строкових покарань, а ОСОБА_4 засуджений до довічного позбавлення волі.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 01 грудня 1998 року Київським обласним судом за п.п. «а», «г» ст. 93 КК України до виняткової міри покарання - смертної кари розстрілу з конфіскацією всього належного йому майна.
Ухвалою Верховного Суду України від 01 квітня 1999 року вищезгаданий вирок відносно ОСОБА_4 залишено без змін.
Постановою Київського обласного суду від 14 червня 2000 року ОСОБА_4 основне покарання у вигляді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі з утриманням в тюрмі суворого режиму.
Відповідно до ст. 51 КК України позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі - різні види покарань.
Правила, закріплені у ст.72 КК України, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-372, 537, 539 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у задоволенні заяви про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув"язнення у строк покарання».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: