Ухвала іменем україни 24 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 23 лютого 2016 року,

встановила:

Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 грудня 2015 року
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
с. Чулаковка, Голопристанського району
Херсонської області, громадянина України,
раніше судимого: 02 лютого 2012 року
Дніпровським районним судом м. Херсона
за ч. 2 ст. 153 КК України до 4 років
позбавлення волі, звільнений умовно-
достроково 12 серпня 2014 року згідно
постанови Суворовського районного суду
м. Херсона від 04 серпня 2014 року з
невідбутим строком покарання 1 рік
2 місяці 10 днів,

засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 02 лютого 2012 року і остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Вирішено питання щодо цивільного позову, речових доказів та процесуальних витрат.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 22 грудня 2014 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, знаходячись в під`їзді №1 корпус №3 на АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мотив задоволення статевої пристрасті, із застосуванням до малолітньої ОСОБА_6 фізичного насильства, що виразилося в утриманні останньої за одежу, обмеженні її рухів та затулянні рота рукою, з погрозою застосування насильства, що виразилося в демонстрації ножа, спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження, намагався вступити в статеві зносини з малолітньою ОСОБА_6 проти її волі, однак свій умисел не довів до кінця, оскільки був затриманий на місці вчинення злочину вітчимом потерпілої.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 23 лютого 2016 року апеляційні скарги прокурора, ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 залишені без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 грудня 2015 року - без зміни.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вказує на неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_5 .
Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (ст. 414 КПК України).

Крім того, суд касаційної інстанції не вправі досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як свідчить зміст вироку, суд першої інстанції при розгляді цього кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 дослідив всі обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у ньому, повно і всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази, а доводи захисника ОСОБА_4 про недоведеність вини ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України, спростував: показаннями потерпілої, свідків та іншими наведеними у вироку об`єктивними доказами, яким суд дав відповідну оцінку.
Враховуючи сукупність зібраних доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 152 КК України.
Вирок суду відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 419 КПК України, перевірив усі доводи апеляційних скарг, які аналогічні доводам касаційної скарги захисника, та навів відповідні мотиви на їх спростування, з якими колегія суддів погоджується.

Не вбачаючи підстав для задоволення касаційної скарги колегія суддів не знаходить підстав і для відкриття касаційного провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 23 лютого 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _____________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3