Справа № 199/6266/16-к
У Х В А Л А
іменем України
02 вересня 2016 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з повноважним прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що в матеріалах кримінального провадження є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив тяжкий злочин, який відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України карається позбавленням волі до семи років. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою запобігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання. Підозрюваний пояснив, що він не визнає себе винуватим у вчинені кримінального правопорушення за обставин, зазначених у повідомленні про підозру, оскільки вилучений під час обшуку пістолет йому не належить. Підозрюваний та захисник просять обрати ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід, оскільки він переховуватися не буде і просить до вироку суду залишити його на волі.

Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.

31.08.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений слідством час, маючи прямий умисел, спрямований на придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, при невстановлених слідством обставинах, знайшов пістолет марки «Форт 12РМ», після чого діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переніс знайдений ним пістолет марки «Форт 12РМ», до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де став зберігати вказаний предмет без передбаченого законом дозволу, діючи в усіх випадках незаконно. Так, 31.08.2016 року в період часу з 06:30 годин по 08:30 годин, на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2016 року, за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено санкціонований обшук, в ході якого, в установленому законом порядку, в присутності двох понятих на столі у вітальні, у чоловічій сумці чорного кольору оперативними співробітниками виявлено та вилучено предмет за зовнішніми ознаками схожий на пістолет калібру 9 мм. з маркуванням «Форт 12РМ», який згідно висновку судово - балістичної експертизи від 31.08.2016 за № 08/3.1-517, є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю, призначений для стрільби патронів, споряджених еластичними снарядами травматичної дії, відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду, придатний до стрільби та проведення пострілів, який ОСОБА_5 зберігав за місцем свого мешкання без передбаченого законом дозволу.
19.08.2016 року даний факт був внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002541 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 263 КК України.

31.08.2016 року о 21:00 годині ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Суд враховує, що за ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Суд виходить з того, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення є обґрунтованою та в достатньому обсязі підтверджується наданими слідчим доказами:

-протоколом обшуку від 31.08.2016 року з фототаблицями;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;
-висновком судово - балістичної експертизи від 31.08.2016 за № 08/3.1- 517;
-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

Наведені докази, які отримані з дотриманням порядку, встановленого законом, із передбачених законом джерел, в своїй сукупності в достатній мірі доводять наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також обґрунтованого припущення про причетність до його вчинення ОСОБА_5 .

Той факт, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, ніде не працює та не має постійного джерела доходу, доводять наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, суд згідно вимог ст. 178 КПК України враховує:

1) той факт, що наявні докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення є достатньо вагомими;

2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку та відсутність відомостей про наявність у підозрюваного тяжких невиліковних хвороб;

4) наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків та зареєстрованого місця проживання;

5) відсутність у підозрюваного постійного джерела доходу;

6) відсутність відомостей про негативну репутацію підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного, який не має значних статків;

8) відсутність у підозрюваного непогашених судимостей;

9) відсутність відомостей про недотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, які застосовувалися до нього раніше;

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, конкретні ознаки, які б розкривали наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи, дослідженими судом доказами не встановлені і прокурором не доведені.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На порушення вимог ч. 1 ст. 183 КПК України прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з урахуванням того факту, що ОСОБА_5 притягається до кримінальної відповідальності вперше, достатнім є застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 194 КПК України у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити, а застосуванню до ОСОБА_5 підлягає запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 204, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
У задоволені клопотання слідчого СВ Амур-Нижньодніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпрі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який у межах кримінального провадження № 0002541 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин та покладенням на нього обов`язків протягом двох місяців:

- не відвідувати громадські місця, де здійснюється продаж спиртних напоїв;

- не відлучатися із м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

зобов`язавши ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого та до суду.

Строк дії ухвали - до 28 жовтня 2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а ОСОБА_5 негайному звільненню з під варти в залі суду.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання визначених судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя:

02.09.2016