справа № 243/4078/13-к
провадження № 1-в/243/268/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м. Слов`янськ Донецької області), клопотання керівника Слов`янської місцевої прокуратури відносно засуджено го:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Билбасівка Слов`янського р-ну Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , засудженого:
22 травня 2013 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 125 КК Україна до покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
про заміну покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
До Слов`янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської місцевої прокуратури з клопотанням про заміну покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно ОСОБА_3 засудженого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2013 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що станом на 22 травня 2013 року становив 510 грн. 00 коп. Дане клопотання було подано у зв`язку із тим, що зазначений вирок суду набрав чинності, однак станом на 18 травня 2016 року залишився невиконаним.
На підставі ч. 5 ст. 53 КК України, просив суд замінити несплачену суму штрафу, призначену вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2013 року на покарання у виді громадських робіт.
Прокурор ОСОБА_4 , у судовому засіданні зазначив, що засудженому було відомо про існування штрафу, однак він добровільно його не сплатив. Проте відомості, що свідчать про ухилення ОСОБА_3 від сплати штрафу чи про вчинення ним нового злочину, на даний час також відсутні. На задоволенні клопотання наполягав та просив замінити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт.
03 червня 2016 року, у судовому засіданні була присутня мати засудженого ОСОБА_3 ОСОБА_5 , та пояснила суду, що її син у червні 2014 року, у зв`язку із початком проведення Антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях, виїхав за межі території України і до теперішнього часу не повернувся. Місце перебування сина їй невідоме.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи, приходить до обґрунтованого переконання, що клопотання прокурора про заміну покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт задоволенню не підлягає.
У судовому засіданні достовірно встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2013 року, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що станом на 22 травня 2013 року складало 510 грн. 00 коп. (а.с. 41,41 з.б.).
Вирок суду набув законної сили 21 червня 2013 року, (а.с. 45), однак засудженим штраф до теперішнього часу не сплачений.
Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є юридичним фактом, з яким КК пов`язує звільнення від відбування покарання засудженої особи.
Чинним КК України встановлюється три умови інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку:
Закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків;
Неухилення засудженого від відбування покарання;
Невчинення протягом встановлених ч.ч.1 та 3 ст. 80 строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Як достовірно встановлено у судовому засіданні, вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2013 року набув законної сили 21 червня 2013 року.
У суду відсутні дані, що засуджений ОСОБА_3 за період часу з 21 червня 2013 року по 21 червня 2015 року вчинив новий злочин і що до нього ухвалений обвинувальний вирок суду.
Так, як видно із довідки Слов`янського МВ УМВС в Донецькій області №256-10062016/14044, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період часу з 21 червня 2013 року по 21 червня 2015 року нових злочинів не вчинював.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого ухилення від виконання вироку суду, суд виходив з наступного.
Главою 5 КВК України передбачено порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу.

Статтею 26 КВК України передбачається порядок заміни штрафу у разі його несплати.

Стаття 27 КВК України регламентує, що у разі якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, як основного покарання, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Наведеним нормам КВК відповідають норми КК України, де статтею 53 КК України передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.
Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухилення від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, перехід на нелегальне становище, приховання доходів тощо. А за змістом ст. 389 КК України, ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність. Сюди не відносяться випадки, коли вирок не був виконаний з незалежних від засудженого причин(неналежне виконання своїх обов`язків працівниками державних органів, зміна чинного законодавства щодо визначення компетентних органів , які повинні виконувати покарання тощо).
Як видно із матеріалів кримінального провадження, у якому Слов`янським міськрайонним судом Донецької області був ухвалений вирок від 22 травня 2013 року, засудженому ОСОБА_3 , в порядку виконання вироку судом було направлено пропозицію про сплату штрафу та роз`яснено наслідки несплати штрафу. Також, в порядку виконання вироку, судом, до Слов`янської місцевої прокуратури Донецької області, а також МВ ГУ МВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району), були направлені листи (нагадування) щодо виконання покарання у виді штрафу призначеного за вироком суду ОСОБА_3 (а.с. 47,48).
Як видно із рапортів співробітників МВ ГУ МВС України в Донецькій області (з обслуговування м. Слов`янська та Слов`янського району) за фактом невиконання кримінального покарання ОСОБА_3 , останній, з червня 2014 року, за місцем свого постійного мешкання, у с. Билбасівці Слов`янського району Донецької області, не проживає та не з`являється. Проведеними заходами, встановити місцеперебування ОСОБА_3 не вдалося. Наведене узгоджується із поясненнями матері засудженого ОСОБА_5 , наданими нею у судовому засіданні.
Отже на час розгляду клопотання прокурора про заміну покарання ОСОБА_3 , суду не надано доказів того, що компетентними органами по виконанню покарання у виді штрафу вживалися заходи щодо з`ясування підстав з яких засуджений не сплачував штраф (чи не міг засуджений сплатити штраф з об`єктивних причин, чи в його діях був прямий умисел на несплату штрафу). З огляду на викладене, з врахуванням того, що сама по собі несплата штрафу не свідчить про ухилення від виконання вироку, суду не надано достовірних доказів того, що обвинувачений ухилявся від сплати штрафу, отже висновки суду з цього приводу не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Існування в Кримінальному Кодексі України звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання покарання за вироком суду обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що невчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.
З врахуванням викладеного, на думку суду є всі законні підстави для відмови у задоволенні клопотання прокурора про заміну ОСОБА_3 покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт, у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.
На підставі викладеного, керуючись 53, п. 1 ч. 1 ст. 80 Кримінального кодексу України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст.26,27 КВК України, суд,-
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання керівника Слов`янської місцевої прокуратури відносно ОСОБА_3 , засудженого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 22 травня 2013 року за ч. 1 ст. 125 КК України, про заміну покарання у виді штрафу покаранням у виді громадських робіт - відмовити у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку суду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом семи днів з моменту її проголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання, крім випадків встановлених КПК України.
Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі..
Повний текст ухвали проголошений 05 липня 2016 року о 16 годині 30 хвилин.
Головуючий суддя: ОСОБА_1