справа № 165/2143/16-к
провадження №1-кс/165/442/16

Нововолинський міський суд Волинської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2016 року м. Нововолинськ
В обґрунтування скарги посилається на те, що вона винесена в порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки досудове розслідування проведено неповно і однобічно, не проведено усі обов`язкові процесуальні дії, зокрема прокурором не наведено обставин, що були встановлені під час проведення досудового розслідування та доказів на підтвердження цих обставин чи їх спростування. Крім того, слідчим не спростовані суперечності в показаннях потерпілої ОСОБА_5 та допитаних свідків, а саме учасників події ОСОБА_7 та його дочки ОСОБА_8 , не дано оцінки висновку експерта №131 від 12.05.2016 року щодо механізму утворення виявлених у потерпілої ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, не допитано в якості свідків осіб, які перебували на стаціонарному лікуванні разом з ОСОБА_5 , не відібрано пояснення у чергового лікаря хірурга та медичних сестер, а також не досліджено медичної документації стосовно перебігу лікування ОСОБА_5 у неврологічному відділенні Нововолинської ЦМЛ в період з 30.04.2016 року по 06.05.2016 року, а тому прокурором передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримала скаргу з підстав наведених у ній, просять її задовольнити та скасувати рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначивши, що при винесенні постанови про закриття кримінального провадження слідчий діяв відповідно до вимог Кримінального кодексу України, кримінального процесуального законодавства України та в межах наданих йому повноважень. Проведено повну та об`єктивну перевірку доводів заявника, шляхом допиту ОСОБА_7 , учасниці конфлікту його дочки ОСОБА_8 , які спростували твердження потерпілої про спричинення ОСОБА_5 тілсених ушкоджень внаслідок умисних дій ОСОБА_7 . В зв`язку з наведеним, вважає скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги слідчий суддя прийшов до висновку про те, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Згідно ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.3 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.2 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору.
Відповідно до цих вимог Закону прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.
Доводи заявника про поверховість та однобічність проведення досудового розслідування заслуговують на увагу, оскільки з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження та матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим не проведено усі обов`язкові процесуальні дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.
Прийнята постанова не містить будь яких відомостей, а тим більше аналізу здобутих в ході досудового розслідування доказів, у ній не зазначено відомостей про висновок судово медичної експертизи щодо механізму утворення телісених ушкоджень, виявлених у потерпілої ОСОБА_5 , не спростовано належними доказами доводів потерпілої стосовно отримання тілесних ушкоджень, внаслідок протиправних дій гр. ОСОБА_7 . Слідчим не встановлено, в тому числі, шляхом допиту експерта чи призначення додаткової експертизи, проведення слідчого експеримерту, чи могла потерпіла отримати, виявлені у неї під час огляду експертом, тілесні ушкодження за обставин, вказаних ОСОБА_7 та його дочкою.
Як встановлено в суді, слідчий відмовив у задоволенні клопотання потерпілої сторони про допит в якості свідків осіб, зокрема чергового лікаря хірурга, медичних сестер та хворих, які перебували на стаціонарному лікуванні разом з ОСОБА_5 , в тому числі гр. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , і про таку відмову ні потерпіла ні її представник, належним чином повідомлені не були.
Таким чином, прокурор при прийняття оскаржуваної постанови, обмежився лише даними, здобутими в результаті допиту занітересованих осіб - громадянина ОСОБА_7 та його дочки ОСОБА_8 , що були учасниками крнфлікту, який відбувся у них з ОСОБА_5 , і ніяким чином не спростував доводи потерпілої, за зверненням якої було внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.125 КК України.
За таких обставин, у зв`язку з порушеннями в застосуванні процесуального законодавства, оскаржувана постанова прокурора про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження, з метою організації проведення ефективного досудового розслідування - направленню прокурору Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури.
Згідно ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Оскільки, як встановлено під час судового засідання, представник заявника отримала постанову про закриття даного кримінального провадження 25 жовтня 2016 року, то строк подання нею скарги на цю постанову не є пропущеним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя,-
Матеріали даного кримінального провадження направити для організації досудового розслідування прокурору Нововолинського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури.
Копію ухвали надіслати до Нововолинського ВП ГУНП у Волинській області та заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя підпис
Суддя ОСОБА_12