Справа №678/81/15-к
Провадження №1-кп-678-14/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

представника потерпілого (юридичної особи) ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

його захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 від 01 липня 2015 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вещево Виборгського району Санкт-Петербургської області, Російська Федерація, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого,
- за ч. 3 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

В кінці червня 2015 року близько 18 год. ОСОБА_9 , ідучи по вул. Лікарській в смт. Летичів Хмельницької області поряд з територією Летичівської центральної районної лікарні, що знаходиться по вул. 50-річчя Жовтня, 36 в смт. Летичів Хмельницької області, побачив на території медичної установи відкриті двері до електрощитової. З метою таємного викрадення майна, шляхом безперешкодного доступу в зв`язку з відсутністю паркану, пройшов на територію лікарні та надалі через відчинені двері проник в середину приміщення електрощитової, де виявив шість електрошин, які з корисливих мотивів таємно викрав чим своїми діями завдав Летичівській центральній районній лікарні матеріальної шкоди на суму 3900,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав свою вину в тому, що в період з 18 год. по 20 год. на початку літа 2015 року, точної дати не пам`ятає, ідучи по вул. Лікарській в смт. Летичів Хмельницької області поряд з територією лікарні побачив, що відсутня частина огороджувального паркану, а далі побачив відчинені двері електрощитової. З метою цікавості вирішив зайти в середину цього приміщення. Всередині було темно, бо приміщення немає вікон. Побачив розібрану електрощитову, дроти були вже обрізані. В лівому куті було 6 металевих пластин довжиною приблизно 20 см., шириною приблизно із сірникову коробку, вагою близько 1 кг кожна, які вирішив взяти з собою і їх почав складати у пакет. В певний момент у дверях з`явились дві невідомі жінки, що були одягнені у білі халати, тому зрозумів, що це працівники лікарні, вони всередину електрощитової не заходили. Від того місця де він знаходився і до дверей відстань становить приблизно 3 м. На їх питання про те, що він робить, вирішив збрехати та відповів про ремонт електрощитової. Це зробив, щоб вони пішли. Жінки не бачили що він щось складає у пакет, бо металеві пластини складав у їх відсутність. Будь-яких вимог йому припинити вчиняти дії вони не ставили. Через 2-3 хв. після того як жінки пішли швидко покинув приміщення. Коли заходив та виходив з приміщення електрощитової його ніхто не бачив. Будь-яких допоміжних засобів, які б використав для зняття електрошин, із собою не мав. В подальшому металеві пластини продав для ОСОБА_11 за 20,00 грн., які витратив для купівлі продуктів харчування. Для себе усвідомлював, що вчиняє таємне викрадення майна, однак крадіжку вчинив з причин необхідності придбати продукти харчування.
У вчиненому щиро кається, обіцяє більше такого не вчиняти, просить вибачення у представника потерпілого, хоча не працює і не має постійного та стабільного джерела прибутку, однак обіцяє завдану крадіжкою шести металевих електрошин матеріальну шкоду відшкодувати для Летичівської центральної районної лікарні. Просить призначити покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.
Будь-яких інших речей з території медичної установи не брав, тому обвинувачення у крадіжці однієї секції паркану і 4 м/п алюмінієвого дроту не визнає.
Дослідивши докази по справі суд вважає, що вина обвинуваченого є доведеною.
Так, представник потерпілого ОСОБА_8 пояснив, що до нього в кінці червня 2015 року прийшов працівник лікарні ОСОБА_12 і повідомив про крадіжку однієї секції паркану, алюмінієвого дроту та електрошин з електрощитової, тому було зафіксовано дані факти, складено відповідний акт, а в подальшому направлено звернення в міліцію. Вважає, що обвинуваченому має бути призначене не суворе покарання, яке не пов`язане з реальним позбавленням волі. В разі доведення вини обвинуваченого просить цивільний позов задовольнити в повному обсязі.
Свідок ОСОБА_13 , показала, що була на зміні разом з ОСОБА_14 і приблизно о 19 год. в кінці червня 2015 року, точної дати не пам`ятає, коли виносили сміття, зі сторони електрощитової почули звук, в цей час на вулиці було ще добре видно. Двері були привідкриті, тому пішли туди. Всередині було темно, оскільки в електрощитовій немає вікон, там побачили ОСОБА_9 (на той час його не знала), який працював у великих резинових рукавицях і щось стукав молотком. На їх запитання, що робить, він відповів, що працює в лікарні і ремонтує обладнання, після цього вони вийшли. Оскільки всіх працівників лікарні знає, тому відразу пішли до чергового лікаря і її повідомили про даного незнайомого чоловіка. Коли прийшли через 10 хв. ще раз із черговим лікарем незнайомця вже не було.
Свідок ОСОБА_14 дала аналогічні покази, що й свідок ОСОБА_13 та крім того вказала, що будь-яких пакетів біля ОСОБА_9 (на той час його не знала) не бачила. Обвинувачений зляканим не виглядав, нікуди не тікав.
Свідок ОСОБА_12 показав, що в кінці червня 2015 року дізнався про крадіжку електрообладнання з електрощитової та однієї секції паркану від електрика ОСОБА_15 , тому на ім`я головного лікаря написав доповідну записку.
Свідок ОСОБА_16 показав, що про факт крадіжки в червні 2015 року електрообладнання з електрощитової та однієї секції паркану дізнався від електрика ОСОБА_15 після того, як вийшов з відпустки.
Свідок ОСОБА_17 показала, що літом 2015 року працівники лікарні ОСОБА_12 та ОСОБА_16 для неї повідомили про крадіжку електрообладнання з електрощитової, яка знаходиться на балансі лікарні, та однієї секції паркану, тому було складено відповідну довідку про вартість.
Свідок ОСОБА_11 показав, що приблизно у червні 2015 року до нього прийшов ОСОБА_9 і запропонував придбати 6 алюмінієвих електрошин, що подібні на ті, які стоять в електрощитових, їх ширина становить приблизно 6,5-7 см, довжина була різною, вагою приблизно 1-1,5 кг. ОСОБА_9 не розповідав де він їх узяв, а він у нього про це не питав, той бажав такі продати, щоб придбати продукти харчування. За них віддав ОСОБА_9 17,00-18,00 грн., а оскільки електрошини йому не знадобились, в подальшому продав їх.
Вина обвинуваченого також підтверджується письмовими доказами:
актом Летичівської центральної районної лікарні від 27 червня 2015 року в якому, серед іншого, зазначено про зникнення 6 електрошин (т. 2 а.с. 14);
протоколом огляду місця події від 01 липня 2015 року з фототаблицями до нього, згідно якого вхід до приміщення електрощитової Летичівської центральної районної лікарні, що знаходиться по вул. 50-річчя Жовтня, 36 в смт. Летичів, здійснюється зі сторони вул. Лікарська через одностворчасті щитові дерев`яні двері, які на момент огляду відкриті і без пошкоджень. Всередині приміщення спостерігається кімната розміром 3,1 м на 2,1 м., до лівої стіни якої добудований металевий каркас, який призначений для кріплення та утримання електрошин. У четвертій секції каркасу спостерігаються кабелі живлення в кількості 4 шт. кінці яких обрізані та звисають зі стіни. При огляді електрошин не виявлено (т. 2 а.с. 7-12);
довідкою Летичівської центральної районної лікарні від 01 липня 2015 року де серед іншого вказано, що трансформаторна підстанція знаходиться на балансі лікарні (т. 2 а.с. 13);
довідкою Летичівської центральної районної лікарні від 22 липня 2015 року де серед іншого вказано, що станом на 28 червня 2015 року балансова вартість 1 електрошини становить 650,00 грн. (т. 2 а.с. 15);
протоколом проведення слідчого експерименту від 16 вересня 2015 року з фототаблицями до нього згідно якого підозрюваний ОСОБА_9 розказав і показав, що ідучи по вул. Лікарській у напрямку вул. 50-річчя Жовтня в смт. Летичів і проходячи поряд з територією Летичівської центральної районної лікарні біля моргу через отвір паркану, де такий був відсутній, побачив відчинені двері електрощитової, тому пішов подивитись що там. Увійшовши всередину приміщення, зліва помітив 6 металевих пластин, які вирішив викрасти. Складаючи пластини в пакет побачив, як до приміщення зайшли дві жінки в білих халатах, тому зрозумів, що це працівники лікарні. Вони запитали про те, що він робить, а їм відповів, що ремонтує. Коли жінки пішли від нього швидко поскладав металеві пластини у пакет і пішов. Будь-які інші речі з приміщення електрощитової не викрадав. Цього ж дня металеві пластини продав, а гроші витратив на власні потреби (т. 2 а.с. 58-63).
Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року (далі Постанова) роз`яснив, що крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб. Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки (психічно хворі, малолітні). Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається (сон, непритомність, стан сп`яніння).
У абз. 2 п. 4 Постанови зазначено також, що дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.
Сукупність встановлених в судовому засіданні конкретних фактичних обставин вказують на те, що ОСОБА_9 зайшов через відчинені двері в приміщення електрощитової, доступ до якого був безперешкодним, вже маючи намір вчинити таємне викрадення майна. У зв`язку із зазначеним суд відхиляє доводи обвинуваченого про те, що він проник в приміщення електрощитової з цікавості. Побачивши електрошини такі викрав з корисливих мотивів для подальшого продажу на металолом. При цьому суб`єктивне ставлення обвинуваченого до своїх дій полягає в тому, що він вважав, що вчиняє саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а його дії по викраденню шести електрошин працівники лікарні не бачили, будь-яких вимог припинити його дії вони не йому не ставили. Самі ж працівники лікарні в суді також показали, що пакета у обвинуваченого не бачили, лише бачили, що він працює в рукавицях, йому вимоги припинити дії не ставили, не бачили щоб він щось брав, у них лише виникло занепокоєння з приводу того, що така людина в лікарні не працює, тому вони й повідомили чергового лікаря про незнайомця.
Отже, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з проникненням у інше приміщення, на ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що в кінці червня 2015 року близько 18 год. він, ідучи попід територією Летичівської центральної районної лікарні по вул. Лікарській в смт. Летичів Летичівського району Хмельницької області, маючи мету на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись вільним доступом, демонтував одну секцію паркану, який огороджував територію вказаного медичного закладу із вулиці Лікарської, вартість якого відповідно до довідки №593 головного лікаря Летичівської центральної районної лікарні ОСОБА_18 становить 1500,00 грн.
Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, через отвір у паркані ОСОБА_9 побачив відчинені вхідні двері до електрощитової Летичівської центральної районної лікарні та з метою вчинення крадіжки таємно проник в середину вказаного приміщення. Виявивши там вироби із чорного та кольорового металів у ОСОБА_9 виник умисел на їх крадіжку з метою подальшого перепродування для власної користі. Демонтувавши 4 м/п алюмінієвого дроту, загальною вартістю, відповідно до довідки №593 головного лікаря Летичівської центральної районної лікарні ОСОБА_18 , 64,00 грн., та шість електрошин загальною вартістю, відповідно до довідки №593 головного лікаря Летичівської центральної районної лікарні ОСОБА_18 , 3900,00 грн., він почав складати їх у пакет з метою подальшого викрадення, однак його протиправні дії на місці вчинення ним злочину були виявлені молодшими медсестрами Летичівської центральної районної лікарні ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , однак коли ті пішли повідомити про даний факт чергового лікаря, ОСОБА_9 , усвідомлюючи, та не дивлячись на те, що його злочинні дії були викриті, продовжив крадіжку та з місця вчинення кримінального правопорушення зник із викраденим майном.
В подальшому викрадені речі ОСОБА_9 продав, а отримані від їх продажу гроші витратив на власні потреби.
Таким чином, ОСОБА_9 заподіяв Летичівській центральній районній лікарні матеріальний збиток на загальну суму 5464 грн.
Судом, з вищевикладених обставин, визнано доведеним обвинувачення ОСОБА_9 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) з приміщення електрощитової шести електрошин загальною вартістю 3900,00 грн.
Разом з тим, суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення вказівку на викрадення ОСОБА_9 однієї секції паркану вартістю 1500,00 грн. та 4 м/п алюмінієвого дроту вартістю 64,00 грн. з таких підстав.
На підтвердження вказаного обвинувачення органом досудового розслідування надано письмові докази:
акт Летичівської центральної районної лікарні від 27 червня 2015 року в якому серед іншого зазначено про зникнення 4 м/п алюмінієвого дроту, викрадення однієї секції металевої огорожі (т. 2 а.с. 14);
довідку Летичівської центральної районної лікарні від 01 липня 2015 року про те, що металева огорожа, трансформаторна підстанція та силові кабелі знаходяться на балансі лікарні (т. 2 а.с. 13);
довідку Летичівської центральної районної лікарні від 22 липня 2015 року, де серед іншого вказано, що станом на 28 червня 2015 року балансова вартість 1 м/п алюмінієвого дроту становить 16,00 грн., а 1 секції металевого паркану 1500,00 грн. (т. 2 а.с. 15);
протокол огляду місця події від 24 вересня 2015 року з фототаблицями до нього згідно якого паркан, який огороджує територію Летичівської центральної районної лікарні, що по вул. 50-річчя Жовтня, 36 в смт. Летичів, зі сторони дитячого відділення та вул. Лікарської, є цільним, однак в одному місці одна секція паркану різниться за розміром, формою та типом від інших секцій. Дана секція була поставлена замість викраденої. Візуальним оглядом явно видно, що секція паркану різниться за своїми ознаками від інших. Секція, що є подібною до тієї, яку викрали, має розміри 1,5 м * 3 м (т. 2 а.с. 70-73).
Виклад обвинувачення в обвинувальному акті щодо однієї секції паркану вартістю 1500,00 грн. не містить вказівки на те чи взагалі викрав таємно (крадіжка) або відкрито (грабіж) дану секцію паркану ОСОБА_9 чи ні. Обвинувачення містить лише вказівку на демонтаж обвинуваченим однієї секції паркану.
Враховуючи зазначене суд погоджується із захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10 щодо того, що обвинувачення в цій частині є неконкретизованим, по суті таке є взагалі не пред`явленим. Суд вважає, що цим грубо порушено право на захист, оскільки обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують (п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України).
Крім того, з доданих фототаблиць до протоколу огляду місця події від 24 вересня 2015 року вбачається, що металева огорожа є значною по розмірах. В обвинуваченні вказується, що часом вчинення даного злочину є кінець червня 2015 року приблизно 18 год. Загальновідомою є обставина, що в літній час світла пора доби триває значно довше, ніж 18 год. Крім того, свідок ОСОБА_12 суду показав, що загальна вага однієї секції паркану становить приблизно 30-35 кг.
У ч. 2 ст. 17 КПК України вказано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Враховуючи дані конкретні обставини в сукупності, в суду викликає обґрунтований сумнів, що одна людина, демонтувавши металевий паркан, без сторонньої допомоги, змогла викрасти огорожу і пронести її непоміченою у світлу пору доби.
Судом з показів свідка обвинувачення ОСОБА_11 встановлено, що ОСОБА_9 продав лише електрошини, про паркан і алюмінієвий дріт зазначений свідок не вказував. Про продаж лише електрошин підтвердив в судовому засіданні сам ОСОБА_9 .
Таким чином, сторона обвинувачення не довела в судовому засіданні обвинувачення (не надала доказів), що ОСОБА_9 викрав (таємно чи відкрито) і в подальшому реалізував одну секцію паркану вартістю 1500,00 грн., а також 4 м/п алюмінієвого дроту вартістю 64,00 грн. і цим завдав Летичівській центральній районній лікарні матеріальну шкоду.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого органом досудового розслідування та судом не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить повне визнання своєї вини і готовність нести передбачену законом відповідальність, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, бажання стати на шлях виправлення, запевнення в неповторенні неправомірної поведінки в майбутньому, те, що попросив вибачення в представника потерпілого за свої дії, а також, що є раніше не судимим.
ОСОБА_9 на обліках у лікарів психіатра та невролога не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом «хронічний алкоголізм ІІ ст.», по місцю проживання характеризується посередньо, не працює, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, компрометуючих даних до Летичівської селищної ради не надходило, до адміністративної відповідальності селищною радою не притягався, раніше не судимий (т. 2 а.с. 39-47).
Частиною 3 статті 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Згідно ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, як необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини вчиненого, зокрема те, що злочин було вчинено через скрутне матеріальне становище, а отримані кошти обвинувачений використав на придбання продуктів харчування, тяжкість злочину, особу винного, дані, які його характеризують, те, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, позицію представника потерпілого про призначення не суворого покарання обвинуваченому, яке не пов`язане із реальним позбавленням волі, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 без відбування покарання, з прийняттям рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину, при цьому вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України з метою організації органами виконання покарань належного контролю за його поведінкою.
Летичівською центральною районною лікарнею до ОСОБА_9 заявлено цивільний позов на загальну суму 5464,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_9 цивільний позов визнав частково на суму викрадених ним 6 електрошин вартістю 3900,00 грн.

Враховуючи те, що вина обвинуваченого в частині викрадення електрошин є доведеною, він позов в цій частині визнав повністю, тому позовні вимоги лікувального закладу щодо стягнення із ОСОБА_9 завданої матеріальної шкоди в сумі 3900,00 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що вина ОСОБА_9 у вчиненні викрадення (таємного чи відкритого) 4 м/п алюмінієвого дроту вартістю 64,00 грн. та 1 секції металевого паркану вартістю 1500,00 грн. є недоведеною, тому позовні вимоги Летичівської центральної районної лікарні в цій частині не можуть бути задоволені.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку терміном 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов Летичівської центральної районної лікарні до ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_9 на користь Летичівської центральної районної лікарні матеріальну шкоду в сумі 3900,00 грн.
В решті позову відмовити.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1