АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

4 серпня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року,

за участю представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року задоволено клопотання слідчого Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному 5.03.2016 року до ЄРДР під №0002447, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та накладено арешт на автомобіль Мерседес Бенз G-55 AMG, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, чорного кольору, знак державної реєстрації НОМЕР_3 .

В ухвалі слідчий суддя вказав, що з наданих до суду письмових доказів, долучених до клопотання вбачається, що вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, визначеним в ч. 3 ст. 170 КПК України, оскільки існують підстави вважати, що він здобутий злочинним шляхом, а тому з метою недопущення настання негативних наслідків задовольнив клопотання слідчого та наклав на нього арешт.

Не погоджуючись з рішенням суду представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25.03.2016 року Голосіївського районного суду міста Києва про накладення арешту на майно - транспортний засіб Мерседес Бенз G-55 AMG, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_1 та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно - транспортний засіб Мерседес Бенз G-55 AMG, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_1 .

В обгрунтування своїх вимог апелянт вказує, що слідчий суддя порушив норми ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки не врахував матеріали клопотання та дійшов безпідставних висновків, чим істотно порушив право ОСОБА_6 на мирне володіння майном, гарантоване Конституцією України (ст. 41), Цивільним кодексом України (ст. 321), Європейською Конвенцією з прав людини (ст. 1 Протоколу 1).

Зазначає, що слідчий суддя в порушення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України неправильно визначив предмет злочину, а отже припустився помилки щодо накладення арешту на майно.

Крім того апелянт звертає увагу на те, що якщо предметом злочину є грошові кошти то транспортний засіб, право власності на який відповідно до закону перейшло до ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_6 є законним та добросовісним набувачем по договору купівлі-продажу, оскільки придбав автомобіль без будь-яких обмежень на нього. В свою чергу, попередній власник ОСОБА_10 (через уповноважену особу ОСОБА_11 в приміщенні МРЕВ УДАІ міста Києва) законно, з дотриманням, передбаченої законом процедури відчужив його, таким чином передавши автомобіль через посередника та очікував на відповідні кошти.

Істотним на думку представника власника майна є також сумнів у тому, що вказана схема в дійсності була в об`єктивній реальності, оскільки цілком можливо, що за вказаною схемою приховується неправомірні дії ОСОБА_11 , або інших осіб, які і отримали за автомобіль гроші, і незаконним шляхом бажають його повернення з метою майбутнього перепродажу, адже гроші ОСОБА_9 заплатив. Таким чином, слідчий суддя неправомірно визначив правову природу виниклих правовідносин, невірно визначив предмет злочину, наклав арешт на майно, яке не є речовим доказом чим завдав істотної шкоди охоронюваним законом інтересам власника.

Одночасно за змістом апеляційної скарги в поважність причин пропуску строку вказує, що ухвала суду не була надіслана учасникам процесу, в тому числі власнику транспортного засобу на який накладався арешт, а сама ухвала отримана на адвокатський запит 20.07.2016 року.

В підсумку посилається на те, що за матеріалами справи відсутні підстави для накладення арешту на майно, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді як необґрунтована підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу, та просив про її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу суду від 25.03.2016 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0002447 від 05.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

25.03.2016 р. слідчий Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному 5.03.2016 року до ЄРДР під №0002447 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на автомобіль Мерседес Бенз G-55 AMG, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, чорного кольору, знак державної реєстрації НОМЕР_3 .

25.03.2016 р. ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва вказане клопотання старшого слідчого було задоволено та накладено арешт на автомобіль.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0002447 від 05.03.2016 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання та прийшов до висновку про необхідність накласти арешт на автомобіль Мерседес Бенз G-55 AMG, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, чорного кольору, знак державної реєстрації НОМЕР_3 .

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що автомобіль на який слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 170 КПК України, оскільки є об`єктом вчинення кримінального правопорушення та здобутий внаслідок вчинення злочину, а тому з метою зникнення, втрати чи пошкодження майна, а також з метою його збереження наклав арешт на майно.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно. Крім того, особи, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення можуть здійснити продаж або передачу майнових прав на вказаний автомобіль, що призведе до його втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, накладення арешту на транспортний засіб, а саме на автомобіль Мерседес Бенз G-55 AMG, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, чорного кольору, знак державної реєстрації НОМЕР_3 , за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України, а саме ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 117, 170, 171, 172, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна адвокату ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого Голосіївського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному 5.03.2016 року до ЄРДР під №0002447, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та накладено арешт на автомобіль Мерседес Бенз G-55 AMG, VIN: НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_2 , 2008 року виготовлення, чорного кольору, знак державної реєстрації НОМЕР_3 , залишити без змін.

Апеляційну скаргу представника власника майна адвоката ОСОБА_5 , який діє у захист прав та інтересів власника майна ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 и б а к