Провадження № 1-кп/760/484/16
Справа №760/4128/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

та обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм таксі (зі слів), раніше судимого:

1)вироком Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2008 за ст.15, ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

2)вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11.02.2014 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 16.05.2014 звільнений від відбування покарання на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію»

3)вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 15.01.2015 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (штраф не сплачено),

маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 26.12.2015, приблизно о 03.00 год., перебуваючи на загальному коридорі біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, вирішив таємно, повторно викрасти майно потерпілого ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 скориставшись відсутністю потерпілого, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно повторно викрав два акумулятори вартістю відповідно 500 грн., 900 грн. та бінокль вартістю та 500 грн., а всього на загальну суму 1900 грн., спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на зазначену суму.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та показав суду, що він дійсно 26.12.2015, приблизно о 03.00 год., перебуваючи на загальному коридорі біля вхідних дверей квартири АДРЕСА_2 , викрав два акумулятори та бінокль, однак згодом все викрадене повернув. Претензій до нього з боку потерпілого немає.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібранихв ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст.185 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який має не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, де характеризується позитивно, працює (зі слів).

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, відсутність цивільного позову, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати відсутні, речові докази повернуті потерпілому.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покласти на нього обов`язки, передбачені гі.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

На підставі ч.3 ст.72 КК України вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 15.01.2015, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (штраф не сплачено) виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: