АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/318/16 Справа № 703/6465/15-к Категорія: ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28.01.2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий, останній раз:

- 26.11.2014 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 389 КК України на 3 місяці арешту, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 27.05.2014 року та остаточно визначено до відбуття 3 місяці 11 днів арешту, -

засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, на 3 роки позбавлення волі.

В строк відбування покарання зараховано ОСОБА_8 час з 4.12.2015 по 28.01.2016 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :
Вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він, 12 червня 2015 року, близько 4 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на території будинковолодіння по АДРЕСА_2 , що належить потерпілому ОСОБА_10 , шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення сараю, звідки таємно намагався викрасти електрокосу «RYOBI», електрокосу «MTD-890», автомобільний пилосос «Elenberg», електродрилі та електробалгарку «Henkel», загальною вартістю 1825 грн. ,що належать потерпілому ОСОБА_10 , однак свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та затриманий місцевим жителем ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив пом`якшити призначене покарання, застосувати вимоги ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.. 75 КК України. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не в повній мірі враховано те, що він характеризується позитивно, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв у розкритті злочину, відсутність шкоди, завданої потерпілому, який не має до нього претензій матеріального характеру, стан його здоров`я ( в липні 2015 р. переніс складну операцію і на даний час потребує лікування, яке в умовах ізоляції неможливе). Також зазначає, що під час вчинення злочину він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, докази, які б підтверджували даний факт, в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши доповідь судді, думки обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 в підтримку апеляційної скарги; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; переглянувши вирок суду відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обгрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Вказаним вимогам закону вирок районного суду відповідає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах , досліджених судом, та ніким не оспорюється.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , міськрайонний суд достатньо виконав вимоги ст.ст. 50,65,66,67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, його стан здоров`я, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, тяжке матеріальне становище та обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, обґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, яке за своїм розміром є мінімальним.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і призначення йому покарання з застосуванням вимог ст. 69, ст. 75 КК України, оскільки обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, які є умисними, відносяться до категорії тяжких, судимості в установленому законом порядку не зняті та не погашені, раніше йому призначалось покарання з випробувальним іспитовим строком, однак покладені на нього судом обов`язки не виконував, тому відповідно до ст. 78 КК України він був направлений для відбуття покарання у виді реального позбавлення волі, а також останній раз він був засуджений за ухилення від відбування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а перебуваючи на волі він може продовжувати злочинну діяльність, тому його виправлення можливе лише при призначенні покарання у виді реального позбавлення волі на строк, визначений вироком суду, який є мінімальним за санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції було в достатній мірі враховано ті пом`якшуючі покарання обставини, на які обвинувачений посилається в своїй апеляційній скарзі.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину спростовуються показами свідка ОСОБА_12 , яким суд дав належну правову оцінку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_8 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для зміни призначеного йому покарання - відсутні.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України та ч.5 ст.72 КК України суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення в умовах слідчого ізолятора з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, за період з 29 січня 2016 року по 04 квітня 2016 року - тобто на день набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 405, ч.1 п.1 ст. 407 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :
Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 січня 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк покарання у виді позбавлення волі строк його попереднього ув`язнення з 29.01.2016 року по 05.04.2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий :

Судді :