Дата документу 28.10.2016
Справа № 501/5165/15-к
У Х В А Л А
28 жовтня 2016 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Брацлав Немировського району Вінницької області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за звинуваченням у вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Захисник ОСОБА_4 вніс заяву про відвід судді ОСОБА_7 , з огляду на те, що суддя не задовольнив його клопотання про визнання недопустимим доказу, а саме двох дисків з відеозаписом нібито огляду місця події в службовому кабінеті ОСОБА_6 . Цей доказ сторони обвинувачення він вважає очевидно недопустимим. В порушення вимог КПК України, надаючи стороні звинувачення завдання про надання ними ухвали апеляційного суду Одеської області щодо дозволу на проведення НСРД та наказу Іллічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області щодо спеціалізації слідчих щодо розслідування певних категорій кримінальних справ. Під час допиту свідка ОСОБА_8 суддя ОСОБА_7 з метою отримання певних свідчень, самостійно, за свідка формулював від його імені відповіді, які вносилися до протоколу судового засідання, а також здійснював тиск на нього, заявивши про можливість і його притягнення до кримінальної відповідальності за тим же епізодом, що і підсудної. Під час судових засідань 12, 14, 15, 16 та 19 вересня 2016 року головуючим не оголошувався склад суду та присутніх в судовому засіданні, не вирішувалося питання про можливість проведення судових засідань за відсутності одного з захисників, присутність якого є обов`язковою, порушуючи право підсудної на захист.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засідання підтримав клопотання та додатково пояснив, що під час розгляду справи їм надано суду лист апеляційного суду Одеської області щодо відсутності дозволу на проведення НСРД органами міліції по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , а витребування від сторони обвинувачення ухвали цього суду про надання дозволу на НСРД, можливо розцінювати як дії судді на їх користь, незалежно від того, що такої ухвали бути неможливо. Те ж стосується наказу про спеціалізацію
лідчих. Щодо необхідності прийняття рішення про можливість судового розгляду у відсутності захисника ОСОБА_5 він з підзахисної не з`ясовував, так як здійснює її захист не залежно від наявності другого захисника.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала заяву та пояснила, що з 29 серпня по 19 вересня 2016 року знаходилася на лікарняному. Про початок хвороби повідомила ОСОБА_6 та суд. Подалі з обвинуваченою не спілкувалася вважаючи, що вона розуміє, що вона хворіє. З матеріалами справи за той період до теперішнього часу не знайомилася у зв`язку із зайнятістю.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала заяву та пояснила, що під час судових засідань 12, 14, 15, 16 та 19 вересня 2016 року вона бачила, що захисник ОСОБА_5 в судові засідання не прибуває. Не виключала, що в той період та могла вже одужати після хвороби, але точно цього не знала, із захисником ОСОБА_5 не спілкувалася, була розгублена. Вважає, що їй потрібно було участь у судових засіданнях захисника ОСОБА_5 , але відповідних заяв в суді вона не робила, з цього приводу із захисником ОСОБА_4 не радилася.
Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти заяви, вважаючи її безпідставною.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, кримінальне провадження відносно якої знаходиться в провадженні судді ОСОБА_7
16 вересня 2016 року під час судового засідання за вказаним кримінальним провадженням захисник ОСОБА_4 вніс клопотання про визнання недопустимим доказів - двох дисків з відеозаписом огляду місця події в службовому кабінеті ОСОБА_6 , як отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суддя ОСОБА_7 відмовив у цьому клопотанні.
Згідно чч. 1, 2 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення; У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Суд приймає до уваги, що очевидність щодо недопустимості доказу є поняттям суб`єктивним і невстановлення очевидності недопустимості доказу не перешкоджає відповідний доказ оцінити не допустимим в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення з дослідженням в сукупності з іншими доказами по справі та системним аналізом діючого законодавства.
Тому невстановлення очевидної недопустимості певного доказу на цієї стадії не може свідчити про неупередженість судді ОСОБА_7 , а дії сторони захисту є намаганням нав`язати суду певну точку зору не очікуючи судового рішення.
Витребування від сторони обвинувачення ухвали апеляційного суду Одеської області щодо дозволу на проведення НСРД та наказу щодо спеціалізації слідчих, на погляд суду не є проявою неупередженості судді.
Журнал судового засідання за 19 вересня 2016 року не містить змісту питань головуючого судді до свідка ОСОБА_8 та відповіді останнього.
За аудіо-записом судового засідання за 19 вересня 2016 року не міститься прояв тиску з боку судді ОСОБА_7 на свідка ОСОБА_8 . Відповіді свідок ОСОБА_8 надавав самостійно. При чому, враховуючи, що свідок висловлювався нечітко або з його слів не можна дійти висновку про те, чи визнає він певні обставини чи заперечує проти них, суд зажадав від цього
свідка конкретної відповіді «так» чи «ні», що відповідає вимогам ч.10 ст. 352 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 була відсутня в судовому засіданні 02, 12, 14, 15, 16 та 19 вересня 2016 року, при чому знаходилася на лікарняному з 29 серпня по 16 вересня 2016 року, про що свідчить листок тимчасової непрацездатності. Питання щодо можливості розгляду справи у її відсутності з`ясовувалося під час судового засідання 02 вересня 2016 року, на що була дана згода всіма сторонами по справі. В наступних засіданнях 12, 14, 15, 16 та 19 вересня 2016 року судом не з`ясовувалося причини неприбуття захисника ОСОБА_5 , будь-які заяви та клопотання з цього приводу з боку сторін по справі не надходило, це питання не обговорення не ставилося, виходячи з прийняття судом відповідної ухвали від 02 вересня 2016 року.
При цьому суд приймає до уваги, юридичну обізнаність обвинуваченої, а її твердження, щодо порушення права на захист, оцінюється критично, як такі що не знайшли свого підтвердження.
Перелічені обставини свідчать, що в діях судді ОСОБА_7 не вбачається неупередженості при розгляді вказаного кримінального провадження та клопотання захисника ОСОБА_4 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 75,81,89 КПК України,
У Х В А Л И В:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у задоволенні відводу судді Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_7 по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Ухвала не підлягає оскарженню.
Суддя