АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/1666/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/228/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст.246 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Тернопільської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 на вирок Кременецького районного суду від 22 березня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, з вищою незакінченою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.246 КК України і призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі з конфіскацією незаконно добутого.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування основного покарання звільнено з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік.

На підставі п.п.2,3,4 ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; -періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнуто з обвинуваченого в користь Кременецького ботанічного саду 5301 грн. шкоди, заподіяної злочином.

Питання щодо речових доказів вирішено.

Як зазначено у вироку, 19 березня 2015 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев, які знаходяться на території природно-заповідного фонду Кременецького ботанічного саду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 19 березня 2015 року ОСОБА_7 разом із невстановленою слідством особою, діючи умисно, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елементу навколишнього природного середовища, перебуваючи в обході №18 на території Кременецького ботанічного саду, без спеціального дозволу (лісорубного квитка, ордера) здійснив незаконну порубку, зрізавши бензопилою, чотири дерева породи сосна діаметром на пні 26 см., 31 см., 31см. та 36 см.

В результаті своїх неправомірних дій, ОСОБА_7 згідно такс, затверджених Постановою Кабінету Мінастрів України від 24.07.2013 року №541 Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, заподіяв Кременецькому ботанічному саду шкоду в сумі 5301грн.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржуваний вирок, а провадження закрити за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, оскільки на його думку дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено, що саме ОСОБА_7 вчинив незаконну порубку дерев та не спростовано його пояснення, що лише порізав стовбури, що лежали на стежці. Також вказує, що оскільки зрізані дерева були сухостійними, то обвинувачений не припиняв їх ріст, а тому в його діях відсутній склад інкримінованого правопорушення. Вказує, що органами досудового розслідування не було проведено експертизи для встановлення часу незаконної порізки дерев на пні.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, обвинуваченого та його захисника, які просили задоволити їх апеляцію, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін, перевіривши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, обґрунтовані сукупністю досліджених в судовому засіданні та належним чином оцінених у вироку доказів, якими повністю спростовуються доводи апеляційної скарги .

Так, з показань свідка ОСОБА_9 вбачається, що 19 березня 2015 року він, працюючи на той час начальником відділу служби державної охорони природно-заповідного фонду Кременецького ботанічного саду, проводив плановий обхід його території і почув характерний звук роботи бензопили та побачив рух крони дерева, а коли дістався місця події, виявив на місці ОСОБА_7 та іншого невідомого чоловіка. При цьому, свідок підтвердив, що саме ОСОБА_7 ввімкненою бензопилою крижував дерево. Всього на місці події було виявлено чотири щойно зрізані дерева.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які разом з ОСОБА_9 в той день проводили патрулювання території ботанічного саду, також повністю підтвердили вказані обставини, а ОСОБА_10 додатково вказав, що чув характерний звук падіння дерева.

Показання зазначених свідків про те, що дерева були свіжозрізані і на місці їх порубки виявлений ОСОБА_7 , повністю узгоджуються з даними протоколу огляду місця події від 19 березня 2015 року з доданою до нього фототаблицею і даними долученого до матеріалів провадження оптичного диску з відеозаписом, з яких вбачається, що колір пнів світлий і навколо є свіжа тирса (а.с.48-56,92).

Також показання вказаних свідків підтверджуються даними протоколів слідчого експерименту, який під час досудового розслідування було проведено у присутності понятих окремо з кожним зі свідків, які на місцевості відтворили обставини виявлення ними незаконних дій обвинуваченого (а.с.73-90).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і відомості протоколів зазначених слідчих дій, оскільки вони є послідовними та узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності.

Проаналізувавши усі встановлені в судому засіданні обставини суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати як незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника, які аналогічні твердженням обвинуваченого в суді першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не відокремлював стовбурів дерев від коренів, тобто не здійснював їх порубки, колегія суддів приходить до переконання, що вони були належним чином перевірені судом першої інстанції та повністю спростовуються доказами, які детально проаналізовані та наведені у вироку, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , які почувши звук бензопили і падіння дерева, безпосередньо після цього виявили на території ботанічного саду ОСОБА_7 з бензопилою поряд зі щойно зрізаними стовбурами дерев.

Що стосується доводів захисника обвинуваченого порубка сухостійних дерев не утворює складу інкримінованого правопорушення, то такі не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Так, в матеріалах провадження відсутні і стороною захисту не надано будь-яких доказів, що ОСОБА_7 у передбаченому законом порядку звертався у відповідні органи за дозволом на порубку дерев у Кременецькому ботанічному саду.

Відповідно до ст.32 Закону України Про природно-заповідний фонд на території ботанічних садів забороняється будь-яка діяльність, що не пов`язана з виконанням покладених на них завдань і загрожує збереженню колекцій флори.

Аналогічні положення містить долучене до матеріалів провадження положення Про Кременецький ботанічний сад, в якому крім того вказано, що проведення всіх видів рубок на його території здійснюється за погодженням з Держуправлінням екології та природних ресурсів у Тернопільській області Держслужбою згідно із встановленим порядком.(а.с.67-71).

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №17 Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля роз`яснено, зокрема, що кримінальна відповідальність за незаконну порубку лісу (ст. 246 КК) настає у випадках, коли остання здійснювалася з порушенням нормативних актів, які регулюють порядок порубки дерев на територіях та об`єктах природно-заповідного фонду, або в інших особливо охоронюваних лісах. Зокрема, визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена без відповідного дозволу.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року №541 Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд, розмір шкоди обчислюється за встановленими цією постановою таксами також у разі самовільного вирубування сухостійних дерев. В такому випадку лише вдвічі зменшується розмір нарахувань за проведену без відповідного дозволу порубку.

Наведене також підтвердив допитаний судом в якості спеціаліста державний інспектор з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області ОСОБА_12 , який в судовому засіданні роз`яснив, що порубка навіть сухостійного дерева без відповідного дозволу є незаконною.

Колегія суддів також вважає безпідставними твердження захисника обвинуваченого щодо неповноти судового розгляду, а саме відсутності висновків експертизи щодо часу порізки дерев на пні, оскільки з матеріалів провадження слідує, що обвинувачений та його захисник не звертались з клопотаннями про проведення такої експертизи в суді першої інстанції.

Крім того, зі змісту показань обвинуваченого, наведених в оскарженому вироку, та його пояснень під час апеляційного розгляду вбачається, що він наполягав на тому, що під час прогулянки виявив стовбури дерев, які були повалені значно раніше, а він їх лише розпиляв. Однак, такі доводи обвинуваченого щодо часу порубки цих дерев повністю спростовуються проаналізованими у вироку показаннями свідків та об`єктивними даними протоколу огляду місця події.

Аналізуючи усі наведені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції дав їм вірну оцінку та обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку, оскільки вони в сукупності доводять, що саме ОСОБА_7 умисно вчинив інкриміноване йому правопорушення.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для призначення обвинуваченому покарання зі звільнення від його відбування з випробуванням.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції крім ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення врахував відомості про особу винного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину і постійне місце проживання.

Таким чином, суд першої інстанції на законних підставах застосував до обвинуваченого положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком. Дане судове рішення належним чином вмотивовано, не суперечить вимогам кримінального закону і відповідає меті покарання.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що вирок слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.404-419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Кременецького районного суду від 22 березня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2