АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №11сс/796/1041/2016 Слідчий суддя у першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю прокурора ОСОБА_6
- представника особи, яка подала скаргу ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність прокурора (процесуального керівника), яка полягає у невиконанні процесуальних дій у визначений КПК України строк у кримінальному провадженні № 0000070 від 03.03.2014 року повернуто особі, яка її подала та відмовлено у поновленні строку на подачу такої скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, ставить питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали, якою зокрема просить:

- визнати протиправними дії процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000070 від 03.03.2014 року ОСОБА_6 , щодо ненадання повідомлення про задоволення клопотання чи копії постанови про відмову у задоволенні клопотання у строки, передбачені ст. 220 КПК України, а також стосовно фактичного позбавлення його статусу потерпілого у кримінальному провадженні без винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим;

- зобов`язати уповноважених працівників Прокуратури Київської області, зокрема групу прокурорів (процесуальних керівників) негайно:

а) розглянути клопотання вх. № 49 від 14.01.2016 року в порядку визначеному ст. 220 КПК України і надати потерпілому чи його представнику можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження №0000070 від 03.03.2014 року, із застосуванням фототехніки;

б) розглянути клопотання вх. №50 від 14.01.2016 року стосовно проведення допиту (додаткового допиту) в рамках даного кримінального провадження співробітників Відділу Держгеокадастру у Згурівському районі Київської області (Відділ Держземагенства у Згурівському районі Київської області) ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за участі представника потерпілого, тобто сторони, яка ініціювала проведення таких слідчих (розшукових) дій.

В обґрунтування заявлених вимог, апелянт зазначає, що слідчий суддя, дійшов помилкового висновку про пропуск ним строку на оскарження бездіяльності прокурора, зазначаючи про те, що, отримавши 26.01.2016 року листа процесуального керівника у кримінальному провадженні, яке було датоване 22.01.2016 року, він у встановлені законом строки звернувся з відповідною скаргою до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, оскільки на той час органом досудового розслідування у кримінальному провадженні значилася прокуратура Київської області.

З огляду на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.02.2016 року йому було відмовлено у задоволенні скарги з підстав, що на час розгляду справи була змінена підслідність кримінального провадження та проведення досудового розслідування доручено слідчому управлінню Національної поліції Головного управління Національної поліції України в Київській області, яке знаходиться під територіальною юрисдикцією Шевченківського районного суду м. Києва, та отримання копії вказаного судового рішення 22.02.2016 року, ОСОБА_8 23.02.2016 року з відповідною скаргою звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, а тому вважає, що процесуальні строки для такого звернення були пропущені ним з поважних причин та підлягають поновленню.

По суті доводів скарги на бездіяльність прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000070, апелянт зазначає, що останній в порушення вимог ст. 220 КПК України не тільки несвоєчасно розглянув його клопотання, а фактично безпідставно відмовив в їх розгляді, посилаючись на те, що ОСОБА_14 не є потерпілим у кримінальному провадженні, що не відповідає дійсності та матеріалам справи, оскільки він вже був допитаний у справі як потерпілий з роз`ясненням йому відповідних процесуальних прав.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який вважав рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, а тому просив залишити його без змін; пояснення представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; дослідивши матеріали судового провадження та представлені сторонами документи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_8 у поновленні строку на звернення зі скаргою до слідчого судді та повертаючи її особі, яка її подала, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що скаржник звернувся з відповідними клопотаннями до прокурора процесуального керівника у кримінальному провадженні 14 січня 2016 року, а скаргу на бездіяльність прокурора подав до суду лише 23 лютого 2016 року, тобто поза строками, передбаченими ст. 304 КПК України. При цьому слідчий суддя, посилаючись на відсутність у скарзі обґрунтованих даних, які б свідчили про поважність причин, які перешкоджали ОСОБА_8 у встановлені законом строки подати скаргу, відмовив в їх поновленні.

Разом з тим з таким висновком слідчого судді колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, у тому числі заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
За ст. 304 КПК України така скарга може бути подана особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як убачається із представлених сторонами провадження матеріалів, 03.03.2014 року в ЄРДР за №70000070 було зареєстровано провадження за заявою ОСОБА_8 за фактом зловживання посадовими особами Держземагенства під час надання дозволу на розробку технічної документації для надання в оренду земельних ділянок.
14 січня 2016 року ОСОБА_8 подав процесуальному керівнику у цьому провадженні прокурору прокуратури Київської області два клопотання про ознайомлення його, як потерпілого, чи його представника з матеріалами кримінального провадження, а також про проведення допитів (додаткових допитів) свідків за участі потерпілого.
22 січня 2016 року процесуальним керівником прокурором ОСОБА_6 . Явону була направлена відповідь, за якою подані ним клопотання не підлягали розгляду, оскільки останній не являється потерпілим, щодо якого здійснюється провадження, а тому не вбачається підстав для надання йому матеріалів справи для ознайомлення. Що стосується другого клопотання, то за відповіддю прокурора, під час досудового розслідування, яке триває, будуть виконані всі необхідні перевірочні заходи, у тому числі і допитані свідки.
У подальшому, у встановлені законом строки, ОСОБА_15 подав до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (за місцем розташування органу досудового розслідування прокуратури Київської області) відповідну скаргу, під час розгляду якої було встановлено, що досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється Головним управлінням Національної поліції в Київській області, а відтак, як це зазначено в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16 лютого 2016 року, було відмовлено в задоволенні скарги оскільки фактично суб`єкт оскарження знаходиться на території Шевченківського району м. Києва.
За поясненнями представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 у суді апеляційної інстанції, що не було спростовано прокурором, копія ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва була отримана ОСОБА_8 22 лютого 2016 року, після чого 23 лютого 2016 року останній подав скаргу на бездіяльність прокурора до Шевченківського районного суду м. Києва - за місцем розташування органу, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 не був своєчасно повідомлений про зміну підслідності даної кримінальної справи, раніше оскаржував бездіяльність прокурора до іншого судового органу відповідно до місця розташування органу досудового розслідування, а також враховуючи, що слідчим суддею в ухвалі фактично не наведено будь-яких мотивувань щодо відмови у поновленні строку на звернення зі скаргою, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, оскільки ОСОБА_8 слід поновити цей строк з огляду на поважність причин цього пропуску.

При цьому, розглядаючи скаргу ОСОБА_8 на бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Разом з тим подані ОСОБА_8 клопотання у передбачений ст. 220 КПК України строк прокурором розглянуті не були, оскільки, як це убачається з його відповіді, останній послався на те, що ОСОБА_8 не є потерпілим у кримінальному провадженні, що фактично було спростовано представником потерпілого у суді апеляційної інстанції шляхом надання суду світлокопії допиту ОСОБА_8 як потерпілого від 03.03.2014 року слідчим СВ Згурівського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_16 , в провадженні якого на той час перебувала кримінальна справа, а також світлокопія пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
При цьому доводи прокурора ОСОБА_6 про те, що в матеріалах вказаного кримінального провадження були відсутні відомості про процесуальний статус ОСОБА_8 , як потерпілого, з огляду на непредставлення прокурором будь-яких доказів з цього приводу, колегія суддів визнає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження.
Більш того, за поясненнями адвоката ОСОБА_7 , які були підтверджені відповіддю слідчого СУ ГУ Національної поліції в Київській області ОСОБА_17 від 26 лютого 2016 року, слідчими органами, які на даний час здійснюють досудове розслідування, було задоволено клопотання ОСОБА_8 про надання для ознайомлення йому, як потерпілому, чи його представнику матеріалів кримінального провадження, з якими скаржник ознайомився 04.03.2016 року.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 305 КПК України, відповідно до якої слідчий чи прокурор можуть самостійно припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою, колегія суддів приходить до висновку про необхідність закриття провадження за скаргою ОСОБА_8 в частині бездіяльності прокурора щодо нерозгляду клопотання скаржника №49 від 14.01.2016 року про ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 за представленими матеріалами є потерпілим у кримінальному провадженні №70000070, то його клопотання №50 від 14.01.2016 року також підлягало розгляду в порядку ст. 220 КПК України, що фактично не було виконано прокурором, який на той час здійснював процесуальне керівництво, а тому скарга ОСОБА_8 в цій частині підлягає задоволенню шляхом зобов`язання процесуального керівника у кримінальному провадженні на цей час розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_8 про необхідність допиту (додаткового допиту) свідків відповідно до ст. 220 КПК України.

Що ж стосується вимог скарги стосовно визнання протиправними дії процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000070 від 03.03.2014 року ОСОБА_6 , то вони, як такі, що не передбачені ст. 307 КПК України стосовно повноважень судових органів при розгляді скарг, поданих в порядку ст. 303 КПК України, задоволенню не підлягають.

З огляду на наведене, апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає в цілому частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року, якою ОСОБА_8 відмовлено у поновленні строку на подачу скарги на бездіяльність процесуального керівника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000070 щодо невиконання процесуальних дій у передбачений ст. 220 КПК України строк та зазначена скарга повернута особі, яка її подала, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою:

- закрити провадження у справі в частині нерозгляду клопотання ОСОБА_8 від 14.01.2016 року №49 щодо ознайомлення його з матеріалами кримінального провадження;

- задовольнити скаргу ОСОБА_8 в частині бездіяльності процесуального керівника стосовно нерозгляду клопотання від 14.01.2016 року №50 щодо допиту (додаткового допиту) свідків та зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000070 розглянути зазначене клопотання відповідно до положень ст. 220 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4