Справа № 640/7406/16-к
н/п 1-кс/640/3909/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

встановив:
10 травня 2016р. до суду надійшло клопотання ст. слідчого Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_2 , погоджене із прокурором Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про арешт автомобілю «LEXUS LX 570 р.н. ВМ 7681 номер шасі НОМЕР_1 , 2009 р.в., № двигуна НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 24.07.2012р., на ім`я ОСОБА_4 , та ключу від вказаного транспортного засобу, вилучених у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Слідчий суддя, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, доходить такого:
Частиною 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Однак всупереч вимог ч.2 ст.171 КПК України, слідчим у клопотанні, не зазначені підстави та мета арешту майна відповідно до положень ст. 170 КПК України.
Посилання слідчого на розгляд клопотання без виклику осіб, у володінні яких перебуває вищевказане майно з метою забезпечення його арешту сумнівне, оскільки вищезазначений автомобіль, сводоцтово про його реєстрацію та ключі вилучені, тобто умови, визначені ч.2 ст. 172 КПК України слідчим не доведені.
До того ж, не зазначення слідчим засобів зв`язку власника та особи, у володінні якої перебуває вищевказане майно, з урахуванням стислого строку розгляду клопотання, передбаченого ч.1 ст. 172 КПК України, фактично унеможливлює виконання слідчим суддею вимог, стосовних їх належного повідомлення про судовий розгляд.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку для усунення недоліків, а у разі звернення в межах встановленого слідчим суддею строку з клопотанням після усунення недоліків, в разі відмови у його задоволенні.
З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення визначених недоліків у строк 72 години.
При цьому, слідчий суддя роз`яснює прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
Керуючись ст. ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1