Справа № 1-52/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2011

Іллінецький районний суд Вінницької області в скаладі:

Головуючого судді Мотрука М.І.

при секретарі Мозоль Л.І.

за участі прокурора Струся О.Ю.

адвоката

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

по ст.164 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 згідно рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 13.09.2006 року був зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16.08.2006 року і до досягнення ним повноліття.

Однак, ОСОБА_1, порушуючи вимоги ст.ст.180 ч. 3, 181, 188 ч.2, 194 Сімейного Кодексу України, умисно не сплачує аліментну плату, починаючи з 01.01.2009 року, хоча будучи зареєстрований як безробітний з 06.02.2009 року по 29.10.2009 року в Іллінецькому районному центрі зайнятості, отримав допомогу по безробіттю в сумі 3376, 39 гривень за весь час, а також працюючи працівником у ПП ОСОБА_4, де згідно трудового договору від 14.05.2010 року отримував заробітну плату в сумі 890 гривень на місяць, та маючи реальну можливість сплачувати аліменти будь-яких мір до погашення боргу не приймав, чим злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини. Згідно довідки ВДВС Іллінецького районного управління юстиції має заборгованість перед ОСОБА_1 по аліментній платі станом на 01.11.2010 року в сумі 5317 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю і пояснив, що він був одружений з ОСОБА_2, у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6. Оскільки спільне життя не склалося то в 2004 році він з ОСОБА_2 розлучився. До сина він не довідувався участі у його вихованні він не брав. Рішенням Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.06.2006 року він мав сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? всіх видів заробітку до повноліття сина. Коли він працював в радгоспі с. Іллінецьке то бухгалтер відраховувала з його заробітної плати аліменти. Потім його скоротили і він стояв на обліку в центрі зайнятості, де йому щомісячно виплачували по 600 гривень. Дані гроші він витрачав на своє прожиття, аліменти не сплачував. Потім він працював у пп. ОСОБА_4 по трудовому договору, де отримував 780 гривень. Через два місяці він трудовий договір розірвав, і почав працювати по тимчасових заробітках, де він в місяць заробляв близько 700 гривень, які він витрачав на своє прожиття, аліменти з цих коштів він не сплачував. Він вважав, що якось все минеться і він аліменти сплачувати не буде. Свою вину у скоєному злочині визнає повністю, чисто сердечно розкаюється у вчиненому злочині, просить суд його суворо не карати.

Оскільки підсудній ОСОБА_1 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому злочині, погоджується з зібраними доказами по справі, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за скороченою судовою процедурою, заслухавши думку прокурора, який не заперечує проти розгляду справи за скороченою судовою процедурою, відповідно до ст. 299 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не опротестовуються, а саме в частині допиту свідків та потерпілого.

Крім повного визнання своєї вини підсуднім у скоєні злочину, його вина також підтверджується і іншими матеріалами кримінальної справи, які зібрані в ході досудового слідства та дослідженими в ході судового засідання, а саме: заявою потерпілої про злочин (а.с.4), копією рішення Іллінецького районного суду про стягнення аліментів (а.с.5), копією виконавчого листа (а.с.6-7), копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9), довідкою з відділу ДВС Іллінецького району про заборгованість (а.с.8), копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с.10), довідкою з Іллінецького центру зайнятості (а.с.11-12), копією трудового договору між працівником і фізичною особою (а.с.16).

Оцінивши в сукупності всі дослідженні по справі докази, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_6 доведена повністю. Дії підсудного ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковані вірно за ч.1ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що він раніше не судимий, який позитивно характеризується по місцю проживання, особу винного, як помякшуючі обставини щире каяття, обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду справи встановлено не було. За таких обставин, враховуючи дані про особу підсудного в їх сукупності суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід призначити міру покарання, передбачену ч.1ст.164 КК України у виді обмеження волі. Проте, враховуючи обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, та особу винного суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і вважає за можливе призначити ОСОБА_1 покарання по ст. 164ч.1 КК України у виді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України, з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на два роки, що буде необхідним для його виправлення і попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України суд,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1ст.164 КК України і призначити йому покарання по ст.164 ч.1 КК України у виді двох років обмеження волі..

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити без змін-підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб після його проголошення через Іллінецький районний суд.

Суддя М.І. Мотрук