Справа № 751/4846/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/795/186/2016
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

представника ТОВ «Аверік» ОСОБА_7

старшого слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляційною скаргою представника ТОВ «Аверік» на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2016 року,-

У С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2016 року частково задоволено клопотання старшого слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на грошові кошти у сумі 40 000 грн., що знаходяться на рахунку ТОВ «Аверік» № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ "Сбербанк" та зупинено видаткові операції за цим рахунком, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів згідно чинного законодавства. Зобов`язано ПАТ "Сбербанк" (МФО320627) надати старшому слідчому управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 довідку про залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 , що належить ТОВ «Аверік», при накладенні арешту на кошти вказаної юридичної особи.

Своє рішення суд мотивував тим, що кошти, які знаходяться на вказаному рахунку, а також ті, що можуть надійти на банківські рахунки підприємства за фіктивними угодами набуті у результаті вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Крім того, як встановив слідчий суддя клопотання слідчого є частково доведеним і ґрунтується на законі; в даному випадку арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; наявні ризики, передбачені абзацом другим ч.1 ст. 170 КПК України.

Представник ТОВ «Аверік» не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій вказує про незаконність та необґрунтованість цієї ухвали, просить її скасувати та скасувати в повному обсязі арешт грошових коштів у сумі 40 000 грн., що знаходяться на рахунку ТОВ «Аверік», відновити видаткові операції за рахунком, який належить ТОВ «Аверік», дозволити розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на цьому рахунку в повному обсязі. Свої вимоги аргументує тим, що ч. 1 ст. 170 КПК України має визначене коло суб`єктів, які мають певний процесуальний статус, проте ТОВ «Аверік», в особі власника, директора ОСОБА_9 , не має статусу ні однієї з цих осіб і може виступати лише свідком в даному кримінальному провадженні. Крім того, вказує, що посадові особи ТОВ «Аверік» повідомлення про підозру не отримували, тобто їх статус фактично не визначений, а тому відсутні підстави для накладення арешту на майно ТОВ «Аверік» в розумінні ч. 1 ст. 170 КПК України. Також вказує, що ТОВ «Аверік» не має жодного відношення до даного кримінального правопорушення, оскільки будь-які відомості відносно підприємства не внесені, що також виключає застосування положень ст. 98 КПК України щодо речових доказів. Просить також врахувати, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто судом без повідомлення посадових, службових осіб ТОВ «Аверік» чи їх законних представників.

Заслухавши доповідача, позицію представника ТОВ «Аверік», який наполягав на задоволенні скарги, пояснення слідчого, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню, перевіривши кримінального провадження, обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі. Якщо документи містять зазначені вище ознаки , вони теж є речовими доказами.

Відповідно до п.п. 1,4 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, або набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що майно на яке накладено арешт в рамках кримінального провадження, а саме грошові кошти в сумі 40 000 грн. та зупинення видаткових операцій за рахунком відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчий суддя вірно з посиланням на зміст ч. 1ст. 170 КПК України, врахував, що в ній йдеться про арешт майна підозрюваного для забезпечення подальшого відшкодування завданої підозрюваним чи обвинуваченим шкоди, а арешт майна у вигляді речей, передбачений ч. 2 ст. 170 КПК України, здійснюється для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Повідомлення про підозру, відповідно до 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Тому відсутність повідомлення про підозру в кримінальному провадженні не позбавляє прокурора та слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна у вигляді речей для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ч. 2 ст. 170 КПК України.

Згідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Матеріали справи дають суду підстави вважати, що у ТОВ «Аверік» наявна реальна можливість на власний розсуд розпоряджатися грошовими коштами та здійснювати видаткові операції за рахунком, що може призвести до знищення, втрати або пошкодження доказів та перешкодити кримінальному провадженню.

А тому слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність правової підстави для накладення арешту на грошові кошти та зупинення видаткових операцій за рахунком.

Зауваження представника ТОВ «Аверік» про розгляд клопотання судом без повідомлення посадових, службових осіб ТОВ «Аверік» чи їх законних представників не заслуговують на увагу. Оскільки така можливість прямо регламентована ч. 2 ст. 172 КПК України і дані обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання слідчого.

За вказаних вище обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170-173, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ТОВ «Аверік» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 травня 2016 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого управління ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 про накладення арешту на грошові кошти у сумі 40 000 грн., що знаходяться на рахунку ТОВ «Аверік» № НОМЕР_1 , відкритого у ПАТ "Сбербанк" та зупинено видаткові операції за цим рахунком без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4