Провадження № 1-кп/537/25/2016
Справа № 537/3833/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.07.2016 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14.03.2015 року за №0000329, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 08.04.2014 року Крюківським районним судом м. Кременчука за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 935 грн.;

- 28.04.2015 року Крюківським районним судом м. Кременчука, зі змінами внесеними ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 30.06.2015 року, за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту. Звільнений по відбуттю покарання,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, який неодружений, має неповнолітню дитину, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 03.10.2003 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки з покладанням обов`язків;

- 23.03.2005 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70, ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі.

- 15.03.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1ст.309 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік з покладанням обов`язків;

- 06.06.2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 24.11.2011 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 23.07.2014 року звільнений від відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 22 дня;

- 26.05.2016 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.187, ч.1 ст.70, ст.71, ст72 КК України на 4 роки 8 місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в с т а н о в и в :
13.03.2015 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 проник до гаражу № НОМЕР_1 в автокооперативі по вул. 50 років СРСР у м. Кременчуці, де незаконно повторно заволодів транспортними засобами, які належали на праві користування ОСОБА_9 , а саме мопедом «East Dragon ED49QT-1» синього кольору з об`ємом двигуна 49 куб. см., 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 5000,00 грн., мопед «Kanuni Glide» сріблястого кольору номер двигуна НОМЕР_3 , вартістю 2000,00 грн. ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, транспортними засобами розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в загальному розмірі 7000,00 грн.

14.03.2015 року близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_5 проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав чуже майно, а саме бензокосу «Витязь-БГ3200», вартістю 1500 грн., бензопилу "Партнер РР350", вартістю 1700 грн., резину «Норманд Р-14» у кількості 4 шт., загальною вартістю 3000 грн., спінінги з катушками в кількості 2 шт., загальною вартістю 1000,00 грн., які належали ОСОБА_9 . З місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в загальному розмірі 7200,00 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 дав показання, що весною 2015 року в м. Кременчук в мікрорайоні "Занасип" він побачив відкриті двері в гаражі. В зв`язку з чим у нього виник умисел на угон транспортних засобів, а саме двох мопедів, які знаходилися в цьому гаражі. ОСОБА_7 викотив мопеди з гаражу до "Нової пошти", де викликав вантажне таксі, в якому перевіз мопеди на стоянку в гаражному кооперативі "Молодіжний". ОСОБА_7 намагався реалізувати майно на Новоіванівському ринку, але йому це не вдалося. Зі стоянки ці мопеди були вилучені працівниками міліції, тому він не зміг їх продати. ОСОБА_7 просив ОСОБА_5 допомогти відвантажити мопеди. Він не повідомляв ОСОБА_5 , що це майно викрадене. ОСОБА_7 сказав ОСОБА_5 , що мопеди належать йому. ОСОБА_7 вказував на щире каяття у скоєному злочині, стверджував, що злочин вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, просив суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному. Повідомив суду, що в березні 2015 ОСОБА_7 попросив його надати допомогу перевезти два належні йому мопеди із гаража в інше місце, на що ОСОБА_5 погодився. З гаражу, розташованого по АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 дав ОСОБА_5 два мопеди, викликав вантажне таксі, куди вони їх погрузили. Таким чином ОСОБА_7 з ОСОБА_10 перевезли мопеди на стоянку в мікрорайоні Молодіжний. Коли ОСОБА_5 допомагав ОСОБА_7 перевозити мопеди, він був впевнений, що його дії правомірні, оскільки це майно належить ОСОБА_7 . Після цього у нього виник умисел знов проникнути до гаражу, оскільки в ньому залишились відчинені двері, де викрасти майно, що там залишилось. Вночі ОСОБА_5 проник до цього ж гаражу, де таємно викрав бензопилу, бензокосу, резину, спінінги з катушками. ОСОБА_5 зник з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. ОСОБА_5 повідомив, що спочатку визнавав вину у скоєнні двох злочинів, оскільки під час досудового слідства йому стало відомо, що гараж і мопеди не належали ОСОБА_7 . Тому під час досудового розслідування ОСОБА_5 зрозумів, що фактично він приймав участь також в угоні транспортних засобів, хоча на момент вчинення цього злочину він вважав, що допомагає ОСОБА_7 перевозити належне йому майно, а ввечері викрав з цього ж гаражу інше чуже майно. Визнаючи вину у вчиненні двох злочинів ОСОБА_5 хотів довести своє щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, щоб суд врахував ці обставини, як пом`якшуючи його вину, та призначив більш м`яке покарання. ОСОБА_5 визнав цивільний позов в повному обсязі.

Вина обвинувачених підтверджується їх особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає.

Також вина ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, в яких вони обвинувачуються, підтверджується крім їх особистих пояснень, наступними доказами.

Показаннаями потерпілого ОСОБА_9 про те, що в березні 2015 року зранку він виявив, що в його гаражі відчинені двері та викрадено два транспортні засоби мопеди, а також бензопилу, бензокосу, спіпінги з катушками та резину для автомобіля. Тому ОСОБА_9 повідомив правоохоронні органи про злочин. Працівники міліції повернули йому мопед, але не повернули інше майно. Тому він заявив цивільний позов до обвинувачених. Ціну позову обгрунтував відомостями з Інтернет-магазинів про вартість майна, яке у нього викрали на теперішній час, а не на час вчинення крадіжки, оскільки шкода йому повинна бути відшкодована в обсязі, достатньому для придбання такого ж майна.

Показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що працює водієм грузового такси. ОСОБА_11 повідомив, що навесні 2015 року отримав замовлення надати послуги з вантажного перевезення. Біля вул. 50 років СРСР у м. Кременчуці ОСОБА_7 та ОСОБА_5 погрузили в його таксі два мопеди. Після чого він відвіз їх на стоянку, розташовану в мікрорайоні Молодіжний в м. Кременчук. По дорозі вони не розмовляли. Лише їм зателефонував ще третій чоловік, і вони сказали, що знаходяться поряд з ним біля залізничного вокзалу, у зв`язку з чим просили зупинитися. ОСОБА_12 виконав їх прохання, зупинився, в таксі сів ще третій чоловік, і тоді вони продовжили рух в район Молодіжний, де вони відвантажили мопеди. Після цього ОСОБА_11 не бачив обвинувачених.

Протоколом огляду місця події від 14.03.2015 року, згідно з яким слідчим в присутності понятих оглянуто гараж № НОМЕР_1 в автокооперативі по вул. 50 років СРСР у м. Кременчуці, в якому на момент огляду сталеві ворота відчинені.

Протоколом огляду місця події від 16.03.2015 року, згідно з яким слідчим в присутності понятих оглянуто паркувальний майданчик гаражного кооперативу "Синтез" по вул. Солганній в м. Кременчук, де виявлено мопед «East Dragon ED49QT-1» синього кольору з об`ємом двигуна 49 куб. см., 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також мопед «Kanuni Glide» сріблястого кольору номер двигуна НОМЕР_3 .

Протоколом пред`явлення речей до впізнання від 25.04.2015 року, згідно з яким в присутності понятих потерпілий ОСОБА_9 впізнав належний йому мопед.

Довідками фізичної особи підприємця ОСОБА_13 про те, що станом на 14.03.2015 року вартість бензопили «Вітязь», яка була у використанні становить 1500 грн., вартість спінінгу телескопічного з катушкою безенерційною, які були у використанні становить 500 грн., варстість резини на автомобіль «Норманд» розміром Р14 становить 750 грн. за одну штуку, вартість мопеду «East Dragon ED49QT-1», з урахуванням використання становить 5000 грн., вартість мопеду «Kanuni Glide» з урахуванням використання становить 2000 грн.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 28.04.2015 року, згідно з яким свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_5 , як особу, який пропонував йому придбати речі біля Новоіванівського ринку в м. Кременчук.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 28.04.2015 року,згідно з яким свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_7 , як особу, який був присутнім коли інша невідома особа пропонував йому придбати речі біля Новоіванівського ринку в м. Кременчук.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 28.04.2015 року, згідно з яким свідок ОСОБА_15 впізнав ОСОБА_5 , як особу, який приїхав разом з ОСОБА_7 , вони приїхали до нього на ГАЗелі з мопедами.

В порушення вимог ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення не виконала свого обов`язку щодо забезпечення присутності під час судового розгляду інших свідків обвинувачення, а тому суд був позбавлений можливості її допитати.

Відповідно до ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, які висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 повторно незаконно заволодів транспортним засобом із проникненням у приміщення, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України.

Також суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив повторне таємне викрадення чужого майна із проникненням до приміщення, а тому його дії правильно кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

В ст. 65 КК України встановлено загальні засади призначення покарання. Так, Суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

У ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. У справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 09.06.2005 року), в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24.03.2005 року) було зазначено, що "досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним". У справі "Ізмайлов проти Росії" (п.38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський Суд вказав, що "для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий надмірний тягар для особи".

Реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, конкретні обставини справи, а саме те, що від вчинення злочинів тяжких наслідків не настало, спричинені потерпілому матеріальні збитки відшкодовано частково шляхом повернення майна (транспортних засобів).

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, відбув покарання, призначене останнім вироком суду, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має тимчасові заробітки, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Обставинами, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, - не встановлено.

Суду не подано доказів в обґрунтування добровільного відшкодування ОСОБА_5 шкоди, заподіяної злочином.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції закону за вчинений ним злочин у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

Разом з тим, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання. А тому на підставі ст. 75 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на іспитовий термін 1 рік 6 місяців, з покладанням обов`язків, передбачених п.2, п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Суд враховує особу ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий в тому числі за злочини проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, неодружений, має неповнолітню дитину, не перебуває на обліку в психоневрологічному диспансері, перебуває на обліку в наркологічному диспансері з 2010 року, прокурор не подав негативних характеристик обвинуваченого.

Обставини, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, - рецидив злочину.

Обставинами, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відшкодування збитків, спричинених злочином, шляхом повернення майна, що було вилучено працівниками міліції у осіб, яким винуватий збув транспортний засіб, не свідчить про добровільність відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

А тому суд не вбачає наявність обставини, що пом`якшує покарання, - добровільне відшкодування збитків, заподіяних злочином.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції закону за вчинений ним злочин у вигляді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.05.2016 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

В межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 14.03.2015 року за №0000329, ОСОБА_7 не обирався запобіжний захід.

З метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, враховуючи думку прокурора в судових дебатах, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який ухилявся від суду, неодноразово не з`являвся в судові засідання до його затримання в межах кримінального провадження, за яким він засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 26.05.2016 року до покарання у виді позбавлення волі, і на даний час відбуває покарання.

24.12.2015 року набув чинності Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», відповідно до якого ч.5 ст.72 КК України викладена в наступній редакції: "Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосоване попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі".

У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до Перехідних положень, ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до вимог ст.5 КК України зазначений Закон поліпшує становище особи і має зворотну дію у часі.

Разом з тим, згідно ст. 1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України, застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.05.2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, ЗУ «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.10.2016 року по 26.05.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. До набрання вироком законної сили ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід тримання під вартою.

Після набрання вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.05.2016 року законної сили 30.06.2016 року, ОСОБА_7 також перебував в місцях попереднього ув`язнення для участі в судових засіданнях з метою розгляду даного кримінального провадження, внесеного в ЄРДР 14.03.2015 року за №0000329, в якому при ухваленні вироку для забезпечення його виконання ОСОБА_7 обрано запобіжний захід тримання під вартою.

З огляду на наведене, враховуючи, що ОСОБА_7 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів, на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.05.2016 року, суд вважає за необхідне ОСОБА_7 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 20.10.2016 року до набрання законної сили вироком у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 14.03.2015 року за №0000329, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст.127 КПК України, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

В ч.5 ст.128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.60, ст. 61 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, що не суперечить положенням ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

ОСОБА_5 диспозитивно розпорядившись своїми правами визнав цивільний позов, пред`явлений в межах кримінального провадження в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення.

З огляду на наведене, цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином необхідно задовольнити частково.

А саме стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду, яка складається з вартості викраденого ним майна, пред`явленого в обвинуваченні, а саме за бензокосу «Витязь-БГ3200», бензопилу "Партнер РР350", резину «Норманд Р-14» у кількості 4 шт., спінінги з катушками в кількості 2 шт., за вартістю вказаною потерпілим ОСОБА_9 в розмірі 11863 грн., враховуючи витрати, які потерпілий зробив або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В іншій частині позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 необхідно відмовити з підстав, що ОСОБА_7 не пред`являлося обвинувачення за ч.3 ст.185 КК України у викраденні зазначених потерпілим речей, вартість яких він просив відшкодувати, а ОСОБА_5 пред`являлось обвинувачення у викраденні лише 2 спінінгів з катушками, а не 4 спінінгів з катушками, вартість яких потерпілий просив стягнути у цивільному позові.

Відповідно до ст.100 КПК України, речові докази мопед «East Dragon ED49QT-1» синього кольору з об`ємом двигуна 49 куб. См., 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , мопед «Kanuni Glide» сріблястого кольору номер двигуна НОМЕР_3 повернути власнику потерпілому ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

На підставі п.2, п.3, п.4 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язок під час іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, та призначити покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 26.05.2016 року, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його негайно під варту в залі суду.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 20.10.2015 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Речові докази мопед «East Dragon ED49QT-1» синього кольору з об`ємом двигуна 49 куб. см., 2007 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_2 , мопед «Kanuni Glide» сріблястого кольору номер двигуна НОМЕР_3 , повернути власнику потерпілому ОСОБА_9 .

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди заподіяної злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду, заподіяну злочином в розмірі 11863 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_9 про стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання ним копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання на ознайомлення з журналом та технічним записом судового засідання і подати на них письмові зауваження.

Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченим та їх захисникам, потерпілому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 .