У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5
суддів ОСОБА_6 і ОСОБА_7.,
перевіривши в судовому засіданні 13 вересня 2016 року в м. Києві заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року,

установила:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою, в якій порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року, якою залишено без зміни вирок апеляційного суду Черкаської області від 23 вересня 2015 року, яким його засуджено за частиною першою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК) в редакції Закону від 18 квітня 2013 року до покарання у виді штрафу в розмірі 950 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 16150 грн., а на підставі статті 49, частини п'ятої статті 74 КК його звільнено від відбування покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

У заяві засуджений твердить, що суд касаційної інстанції допустив неоднакове застосування однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, а саме - статті 59 КК у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень. Вказує, що висновки апеляційного суду, з яким погодився суд касаційної інстанції, про вчинення ним кримінального правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на доказах, здобутих органом досудового слідства з істотним порушенням норм КПК. Просить скасувати ухвалу касаційного суду та вирок апеляційного суду і закрити провадження у справі.

На обґрунтування своєї заяви засуджений посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 травня 2015 року, якою залишено без зміни вирок та ухвалу апеляційного суду про засудження особи за частиною другою статті 15, частиною першою статті 190 КК із звільненням від призначеного покарання на підставі акта амністії, та про виправдання іншої особи за частиною четвертою статті 368 КК у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Також на обґрунтування підстави для перегляду Верховним Судом України ухвали касаційного суду від 13 квітня 2016 року, заявник надає копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2014 року, якою касаційний суд скасував вироки місцевого та апеляційного судів з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції через істотні порушення норм КПК.

Заслухавши доповідача, перевіривши заяву і долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Відповідно до статті 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно зі статтею 444 КПК Верховний Суд України переглядає судові рішення у кримінальних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

Перелік підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначений статтею 445 КПК (в редакції Закону України від 12 лютого 2015 року). Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Підставами для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, є:

1) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норм права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону і тих, що регулюють процесуальну форму подання заяви про перегляд судового рішення.

Засуджений у своїй заяві не посилається на жодну із зазначених підстав для перегляду Верховним Судом України рішення касаційного суду. Хоча заявник і твердить про неоднакове застосування статті 59 КК у подібних правовідносинах, що, на його думку, зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, копії яких надає, разом із тим своє твердження нічим не обґрунтовує, а надані ним на порівняння рішення суду касаційної інстанції не містять висновку щодо застосування зазначеної норми. При цьому, як убачається зі змісту заяви, автор поза зв'язком із предметом судового перегляду оспорює фактичні обставини справи, заперечує обґрунтованість висновків суду касаційної інстанції і просить дати їм інакшу правову оцінку з урахуванням наведених у заяві мотивів. Зазначені твердження не стосуються (виходять за межі) визначеного законом предмета перегляду судового рішення Верховним Судом України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду України вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали касаційного суду від 13 квітня 2016 року є необґрунтованою, а підстави для допуску справи до провадження Верховного Суду України - відсутні.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що відмова у допуску справи за цією його заявою не перешкоджає повторному зверненню із заявою до Верховного Суду України за умови дотримання всіх вимог закону щодо предмета перегляду та його повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 445, 451 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити засудженому ОСОБА_4 в допуску справи за його заявою до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_7 ОСОБА_7.