02.06.2016
Провадження № 1-кп/331/26/16
Єдиний унікальний номер 331/5166/15-к
У Х В А Л А

02 червня 2016 р. м. Запоріжжя
Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2, 115 ч.1 КК України.
Обвинуваченому ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2016 р. до 22 червня 2016 р.
У судовому засіданні Обвинувачений ОСОБА_11 заявив суду клопотання про зміну у відношенні нього запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Прокурор ОСОБА_12 заперечує проти заявленого клопотання обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_13 та його представник адвокат ОСОБА_14 підтримують думку прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_15 підтримує клопотання обвинуваченого.
В свою чергу судом ставиться питання про продовження терміну тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 на 2 місяці, оскільки строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 22.06.2016 року.
Прокурор ОСОБА_12 просить продовжити відносно ОСОБА_10 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки, в теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу.
Потерпілий ОСОБА_13 та його представник адвокат ОСОБА_14 підтримують думку прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_15 заперечують проти продовження строку тримання під вартою у відношенні обвинуваченого
Розгялдаючи клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну у відношенні нього запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, а також вирішуючи питання щодо продовження відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Суд також враховує вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 р. (справа «Харченко проти України»), кожні два місяці переглядає питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, якою передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; 4) міцність соціальних зв`язків; 6) репутацію обвинуваченого.
Приймаючи до уваги, що в даному кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, у суду відсутні відомості, що стан здоров`я обвинуваченого перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, а також, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому, та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших запобіжних заходів, крім тримання під вартою.
Крім того суд зазначає, що в досліджених у судовому засіданні обставин справи вбачається. що ОСОБА_10 після скоєння злочину намагався покинути місце події, однак був затриманий, що свідчить про можливість його переховування від суду. Судом задоволене клопотання сторони захисту про допит свідка, у зв`язку з чим слухання справи відкладено. Обвинувачений ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідка, який не допитаний судом.
За таких обставин, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 на даний час утримується під вартою, продовжують існувати ризики, передбачені пп.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які існували при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 на 2 місяці до 02 серпня 2016 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів
В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну у відношенні нього запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, а саме до 02 серпня 2016 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_10 , надіслати прокурору та Запорізькому слідчому ізолятору УДПтС України в Запорізькій області за місцем утримання обвинуваченого.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_16
Судді ОСОБА_17
ОСОБА_18