Справа № 573/1734/16-к
Номер провадження 1-в/573/80/16
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
09 вересня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля подання начальника Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області ОСОБА_4 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця селища Мегіон Тюменської області Нижнєвартівського району Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, раніше судимого:

1) 14 серпня 1995 року Кіровським міським судом Луганської області за ч. 4 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 86-1, ст. 17 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік 6 місяців;

2) 12 січня 2001 року Кіровським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК України із застосуванням ст. ст. 42, 44 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України умовно, з іспитовим строком 1 рік;

3) 22 січня 2003 року Кіровським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 309 КК України (2001 року) до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 К України з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

4) 16 квітня 2004 року Кіровським міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 185, ст. 304 КК України (2001 року), згідно ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, постановою Краснолуцького міського суду Луганської області від 01 грудня 2005 року на підставі ст. 82 КК України невідбутий строк покарання 1 рік 5 місяців 15 днів замінено на виправні роботи з утриманням 20% в дохід держави;

5) 19 грудня 2006 року Кіровським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 130 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72, ст. 75 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

6) 30 серпня 2007 року Кіровським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу в сумі 1 000 грн.;

7) 19 лютого 2008 року Кіровським міським судом Луганської області за ч. 1 ст. 130 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі, згідно ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, скасованого постановою Кіровського міського суду Луганської області від 26 лютого 2008 року на 2 роки 3 місяці обмеження волі, звільнений 30 травня 2009 року умовно-достроково з невідбутим строком 7 місяців 25 днів;

8) 03 липня 2013 року Кіровським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію,

про звільнення від покарання,
в с т а н о в и в :
05 вересня 2016 року до суду надійшло подання начальника Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Кіровського міського суду Луганської області від 03 липня 2013 року у зв`язку із закінченням іспитового строку. Клопотання вмотивоване тим, що протягом іспитового строку ОСОБА_5 характеризувався задовільно, до адміністративної відповідальності не притягувався, нового злочину не вчинив. 03 червня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Білопільського РП КВІ із заявою про передачу його особової справи до Кіровського РП КВІ управління ДПтС України в Луганській області для подальшого виконання вироку у зв`язку зі зміною місця проживання. Через проведенням антитерористичної операції до Кіровського РС КВІ особову справу на засудженого передати не вдалося. 03 липня 2015 року іспитовий строк у ОСОБА_5 закінчився.

У судове засідання представник Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. Неприбуття останнього в судове засідання не перешкоджає розгляду подання.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання заперечував, суду зазначив, що у відповідності до п. 3 ч. 2 ст. 359 КПК України Білопільський районний суду не може розглядати дане подання так як засуджений не проживає на території Білопільського району.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Заслухавши прокурора ОСОБА_3 , повно, всебічно і об`єктивно дослідивши подання, додані до нього матеріали, а також матеріали особової справи засудженого, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 76 КК України контроль за поведінкою засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням, здійснюється кримінально-виконавчою інспекцію за місцем проживання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

У відповідності до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 164 КВК України кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, спільно з органами Національної поліції та відповідними громадськими формуваннями проводить індивідуально-профілактичну роботу із засудженими та контролює додержання ними громадського порядку і виконання обов`язків, покладених на них судом; вносить подання органу Національної поліції щодо здійснення приводу засуджених, які не з`явилися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції; організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких невідоме, та надсилає матеріали до органів Національної поліції для оголошення розшуку таких засуджених.

Звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом Національної поліції.

Згідно з положеннями ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки і не вчинив нового злочину, за поданням кримінально-виконавчої інспекції звільняється судом від призначеного йому покарання, контроль за його поведінкою припиняється і засуджений звільняється з обліку в кримінально - виконавчій інспекції.

Судом встановлено, що вироком Кіровського міського суду Луганської області від 03 липня 2013 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію (а. о. с. 2).

З матеріалів особової справи вбачається, що у зв`язку зі зміною ОСОБА_5 місця проживання переїздом з м. Кіровськ Луганської області до с. Комарицьке Білопільського району Сумської області, останній 08 травня 2014 року був поставлений на облік у Білопільському міжрайонному відділі кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області (нині Білопільський районний сектор кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області) (а. с. 110, 112).

03 червня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до Білопільського МРВ КВІ із заявою про направлення його особової справи до Кіровського МВ КВІ для подальшого виконання вироку та здійснення контролю за територіальністю у зв`язку з тим, що він буде проживати за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 120).

01 липня 2014 року Білопільський МРВ КВІ отримав від Кіровського МП Стахановського МВ КВІ підтвердження того, що ОСОБА_5 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та запит про направлення особової справи останнього для виконання вироку за територіальністю (а. с. 123).

04 липня 2014 року Білопільський МРВ КВІ направив особову справу засудженого ОСОБА_5 до Стахановського МВ КВІ Луганської області (а. с. 129).

23 липня 2015 року Управління державної пенітенціарної служби України в Луганській області повернуло особову справу засудженого ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що на час направлення Кіровським МП Стахановського МВ КВІ 16 червня 2014 року запиту про надання особової справи засудженого ОСОБА_5 останній дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , але на даний час перевірити адресу проживання засудженого у м. Кіровськ Луганської області немає можливості, оскільки вказане місто відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не працюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а також у зв`язку з тим, що 03 липня 2015 року у засудженого ОСОБА_5 закінчився іспитовий строк і здійснювати контроль за засудженим у кримінально-виконавчої інспекції Луганської області немає підстав (а. с. 145).

З третього кварталу 2014 року і до теперішнього часу ОСОБА_5 у с. Комарицьке Білопільського району Сумської області не проживає, що підтверджується матеріалами особової справи (а. с. 124, 126-127, 129, 131-143, 146-149).

Таким чином, починаючи з третього кварталу 2014 року і до закінчення 03 липня 2015 року іспитового строку Білопільський МРВ КВІ (нині Білопільський районний сектор кримінально-виконавчої інспекції) не здійснював виконання вироку Кіровського міського суду Луганської області від 03 липня 2013 року відносно ОСОБА_5 та контроль за поведінкою останнього, а тому висновок про виконання останнім покладених на нього вироком обов`язків та можливість його звільнення від призначеного покарання є необґрунтованим та не доведеним.

Крім того, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про звільнення засудженого від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений. Оскільки, засуджений ОСОБА_5 не проживає на території Білопільського району, що об`єктивно підтверджується матеріалами особової справи, суд приходить до висновку, що вирішення питання про звільнення останнього від призначеного покарання не відноситься до компетенції Білопільського районного суду.

За таких обставин подання начальника Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Кіровського міського суду Луганської області від 03 липня 2013 року у виді 3 років позбавлення волі задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 76, 78 КК України, ст. 164, 165 КВК України, ст. 372, п. 9 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
Подання начальника Білопільського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтС України в Сумській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя: