Дата документу 06.10.2016 Справа № 554/8133/16-к
№ 1кс/554/7322/16
№ 554/8133/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.10.2016 м. Полтава
Слідча суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргуОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.10.2015 року про закриття кримінального провадження №0003415 від 15.12.2014 року,-
в с т а н о в и л а:
30.09.2016 до суду надійшла вище вказана скарга, яка мотивована тим, що 31.10.2015 року слідчим СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0003415 від 15.12.2014 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Однак, скаржник вважає дану постанову не законною, а саме під час проведення досудового розслідування від неї не було відібрано письмові пояснення, що перешкодило подати клопотання про допит свідків; не допитані особи по обставинах спричинення їй тілесних ушкоджень.
У зв`язку з чим, скаржник просить суд скасувати вказану постанову про закриття кримінального провадження, як незаконну.
У судове засідання з`явилася скаржник ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 з`явилися, скаргу підтримали з підстав, викладених у ній, наполягали на її задоволенні.
Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила провести розгляд скарги ОСОБА_3 без її участі, заперечивши проти задоволення скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:
постановою слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.10.2015 року закрито провадження № 0003415 від 15.12.2014 року, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Підставою для прийняття даного рішення явилося те, що в ході досудового слідства було встановлено, що тілесні ушкодження ОСОБА_3 було спричинено з необережності, а Кримінальним кодексом не встановлено відповідальності на спричинення легких тілесних ушкоджень з необережності.
П.4 ч.1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому слідстві можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Ч. 1, 2 ст. 307 КПК України визначено, що за результатами розгляду скарг на рішення слідчого постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого.

Так, в ході досудового слідства встановлено, що 14.12.2014 року приблизно о 07 годині 00 хвилин між ОСОБА_3 та її сусідами із квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 і ОСОБА_7 виникла сварка з приводу того, що потерпіла винесла в коридор свої меблі. В ході того, як останні намагалися заштовхати дані речі у квартиру потерпілої було спричинено з необережності їй тілесні ушкодження.

Однак, в матеріалах кримінального провадження на а.с. 11 наявний протокол допиту потерпілої ОСОБА_3 від 16.12.2014 року, в ході якого остання вказала, що 14.12.2014 року приблизно о 07 годині 00 хвилин за місцем проживання у неї виникла сварка із ОСОБА_7 , в ході якої останній зламав ручку від її дверей і кидаючи крісла, які знаходилися на площадці попав у її голову. Наступного дня з ранку приблизно о 07 годині вийшла ОСОБА_6 і почала заштовхувати її речі у квартиру і дротом від Інтернету вдарила її в область голови.

При цьому на а.с. 16 наявний висновок судового експерта № 1790 від 19.12.2014 року, яким встановлено наявність тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_3 , а саме багаточисельні синці та садна шкіри тулубу, верхніх і нижніх кінцівок, які утворилися від багатократної дії тупих обмежених предметів, можливо у строк та при обставинах вказаних вище, кваліфікуються, як у своїй сукупності, так і кожне окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження. (п.2.3.5 Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року).

Із описової частини висновку експерта слідує, що «… 17.12.2014 року підекспертна заявила, що 13.12.2014 року близько 08 години 00 хвилин по місцю проживання сусіди чоловік та жінка кидали в її сторону предмети меблів, виготовлені з дерева, які потрапляли їй в ділянку голови, грудної клітини та по кінцівках. Наступного дня, 14.12.2014 року біля 09 години 00 хвилин вона виходила з дому, сусід відкриваючи двері навмисно наніс їй удар в ділянку куприка ззаду ногою. З ніг не збивав…».

Таким чином, у судовому засіданні встановлено розбіжності у поясненнях потерпілої ОСОБА_3 , які вона повідомляла експерту при безпосередньому проведенні судово медичного освідування та в подальшому слідчому. Внаслідок поверхового допиту потерпілої слідчим не встановлено при яких обставинах могли утворитися виявлені у тієї тілесні ушкодження, не перевірено її доводи щодо можливого умисного спричинення їх тілесних ушкоджень внаслідок удару, нанесеного ОСОБА_7 в ділянку куприка, а також ОСОБА_6 дротом в область голови.

Так експерту потерпіла повідомила, що тілесні ушкодження наносилися їй сусідами 13.12.2014 року та 14.12.2014 року, в той час як слідчому було повідомлено про їх спричинення 14.12.2014 та 15.12.2014 року.

Окрім цього, залишилися не допитаними ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Слідчий обмежився лише написанням рапортів про те, що останні в телефонній розмові повідомили про те, що лише намагалися поставити меблі до квартири ОСОБА_3 З`явитися до слідчого не змогли внаслідок сімейних обставин.

Розглядаючи доводи скаржника щодо проявленої слідчим неповноти та однобічності досудового слідства, слід звернути увагу на положення ст.94 КПК України.
Так, згідно положень даної статті - слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Таким чином, слідчий при прийнятті даного рішення поклав у його основу виключно доводи ОСОБА_6 , надані нею в телефонній розмові, не взяв до уваги показання потерпілої ОСОБА_3 та висновок судово медичної експертизи, обставини при яких було спричинено тілесні ушкодження не встановив, осіб, які причетні до їх спричинення не допитав.

Окрім цього, залишилися не усунуті суперечності щодо дати спричинення тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , вказавши не неповноту проведеного досудового розслідування в частині не проведення допитів свідків, не змогла повідомити слідчому судді їх особи, при цьому до слідчого з відповідними клопотаннями не зверталася. З цих підстав дані доводи скаржника не слід брати до уваги.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що слідчим неповно проведено досудове розслідування, а тому скарга підлягає до задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.303, 306, п.4 ч.2 ст. 307 КПК України,-
у х в а л и л а:
скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.10.2015 року про закриття кримінального провадження №0003415 від 15.12.2014 року - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 від 31.10.2015 року про закриття кримінального провадження №0003415 від 15.12.2014 року.
Матеріали кримінального провадження № 0003415 направити до Полтавської місцевої прокуратури для організації проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1
Повен текст ухвали виготовлено слідчим суддею та проголошено о 13 годині 07.10.2016 року.