УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Фастів Київської області 03.12.2013 року

Слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

з участю скаржника ОСОБА_1, представника ОСОБА_2

з участю прокурора Фастівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастові Київської області скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області про закриття кримінального провадження №0001026 від 29.05.2013 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області про закриття кримінального провадження №0001026 від 29.05.2013 року, посилаючись на те, що 28.05.2013 року він звернувся з заявою до Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області про скоєння крадіжки донькою ОСОБА_4, а саме 15.06.2013 року близько 13 години ОСОБА_4 перебуваючи в будинку заявника в м.Фастів прт.К.Цеткін, б.6 Київської області викрала старовинну ікону із зображенням "Ісуса Христа. Дана ікона подарована ОСОБА_1 його батьками і є фамільною цінністю. При винесенні постанови слідчим Перевозником М.І. однобічно, не повно і не обєктивно проведене перевірку його звернення, що призвело до порушення його прав. Просить скасувати оскаржувану постанову.

Скаржник та представник скаржника доводи, викладені в скарзі підтримали та просили суд скасувати вказану постанову і направити матеріали слідчому для проведення слідчих дій для повного, всебічного розслідування. Так, як на даний час слідчим не повно, однобічно з грубим порушенням прав потерпілого було проведено досудове розслідування.

Прокурор в судовому засіданні проти мотивів скарги заперечив, зазначивши, що оскаржувана постанова відповідно винесена з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства, на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Просив відмовити в задоволенні скарги.

Відповідно до ст.303 КПК України, передбачено категорія рішеннь, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження.

Так, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів скарги 28.05.2013 року ОСОБА_1 звернувся до Фастівського МВ ГУМВС України з заявою про неправомірні дії з боку доньки ОСОБА_4, які виразилися в крадіжці старовинної ікони із зображенням "Ісуса Христа з його будинку в м.Фастів пр.К.Цеткін, 6, Київської області, яка належала йому.

27.06.2013 року слідчим СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_4.

Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду від 15.08.2013 року вищевказана постанова скасована.

В ході досудового розслідування встановлено, що 15.05.2013 року близько 13 годин ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні будинку свого батька ОСОБА_6 проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 самовільно, заволоділа дерев"яною іконою з металевим окладом із зображенням ОСОБА_7, належність якої на праві власності оскаржується її батьком ОСОБА_6

Допитана як свідок ОСОБА_8 повідомила, що в 1946 році під час вінчання з чоловіком ОСОБА_9 , матір останнього благословила іконою свого сина та передала їм в дар дерев"яну ікону з металевим окладом із зображенням ОСОБА_7. В свою чергу при одруженні її сина ОСОБА_6 вона вказаною іконою благословила його шлюб з ОСОБА_10 та передала їм в дар вказану ікону. Тому після смерті ОСОБА_10 власником ікони є її син ОСОБА_6 і вона просила онуку ОСОБА_4 повернути ікону у власність батькові.

Допитаний як потерпілий ОСОБА_6 підтвердив, що дерев"яною іконою з металевим окладом із зображенням ОСОБА_7 його благословила матір ОСОБА_8 та передала йому в дар, а тому заперечує наявність у дочки ОСОБА_4 право власності на дану ікону. При проведенні одночасного допиту з ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_6 підтвердив своє право на ікону та вимагав щоб остання повернула її.

24.05.2013 року ОСОБА_4 при її опитуванні повідомила, що після смерті її матері ОСОБА_10, вона відмовилась від своєї частки на спадщину на користь свого батька ОСОБА_6 Однак, покійна матер, при житті, подарувала їй вказану ікону, тому 15.05.2013 року вона вирішила ікону забрати із будинку свого батька ОСОБА_6 оскільки вважає, що матір подарувала її їй, а тому вказана ікона належить їй на праві власності.

Допитана як свідок ОСОБА_4 прохання своєї бабусі ОСОБА_8 відмовилась виконати, мотивуючи тим, що вказана ікона належить їй по праву, оскільки її подарувала покійна матір ОСОБА_10 при житті і тому вона не бажає ікону повернути батькові ОСОБА_6

При проведенні одночасного допиту з потерпілим ОСОБА_6, ОСОБА_4 відмовилась виконати вимоги свого батька повернути йому ікону, мотивуючи тим, що бабуся ОСОБА_8 надала в дар ікону подружжям ОСОБА_8 і тому її матір ОСОБА_10 також мала право власності на ікону, яку потім і подарувала своїй дочці ОСОБА_4 Остання придає духовне значення іконі як пам"ять про матір.

Документального підтвердження права власності на ікону сторони під час проведення досудового розслідування не надали.

Відповідно до висновку експерта - мистецтвознавця ОСОБА_11 Київського музею «Русскоє искусство», представлена ікона виконана на початку 20 ст. По стилістичними іконографічними відмінностями вона не представляє художню цінність, так як виконана не професійним художником без виконання іконографії та техніки написання. Не представляє колекційної цінності. Рекомендована вартість складає 90 грн.

Відповідно до ст.11 КК України поняття злочину передбачає суспільно небезпечне виннє діяння ( дію або бездіяльність), вчинене субєктом злочину. Стаття 185 КК України, передбачає таємне викрадення чужого майна.

Як було встановлено досудовим слідством в діях ОСОБА_4 відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.185 КК України так як остання вважала, що ікона подарована їй при житті своєю матір"ю ОСОБА_10 є її власністю і не являється чужим майно.

Разом з тим, ч.2 ст. 11 КК України передбачено, що не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки.

Відповідно до вищевказаного висновку експерта предмет спору є річчю малоцінною.

Відповідно до ч.3 ст.284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

З огляду на викладене, а також оскільки обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 30 жовтня 2013 року про закриття кримінального провадження, не встановлено. Висновки та процесуальні рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.214,303,306 КПК України,-

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області про закриття кримінального провадження №0001026 від 29.05.2013 року відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Г.В.Соловей