Провадження №11-кп/772/320/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Судді-доповідача: ОСОБА_2 ,
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 року по кримінальному провадженню № 0002714 від 28.04.2015 року, яким
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Поті, республіка Грузія, громадянина Грузії, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.
Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.
за участю секретаря: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
захисника: : ОСОБА_9 ,
перекладача: ОСОБА_10
В С Т А Н О В И В:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень.
З вироку суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів, при невстановленому досудовим розслідуванням обставинах, місця, дати та часу в супереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» придбав наркотичні засоби, які зберігав без мети збуту.
27 квітня 2015 року, близько 20:15 годин, працівниками ДАІ спільно із працівниками СБНОН Вінницького МВ, навпроти будинку № 27А, що по вул. 40-річчя Перемоги в місті Вінниці було зупинено автомобіль таксі ВАЗ 2171 державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 . На задньому сидінні з правої сторони у даному автомобілі знаходився ОСОБА_6 , який розуміючи, що за незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів його буде притягнуто до відповідальності кинув на підлогу автомобіля паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору.
В подальшому в ході огляду вищевказаного автомобіля на підлозі біля заднього сидіння із правої сторони було виявлено та вилучено паперовий згорток із кристалічною речовинною білого кольору, який згідно висновку експерта № 534 від 08.06.2015 надана на експертне дослідження речовина, містить метадон, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, маса якого складає 0,00125 г, та психоактивну речовину тетрагідроканабіол, яка є характерною для наркотичних засобів, виготовлених з рослин коноплі.
Не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_6 та доведеність його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_5 подав до суду апеляційну скаргу, згідно якої вважає, що вирок Вінницького міського суду є незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність ст. 413КПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. За приписом ч. 3 ст.349 КПК України , суд не досліджував докази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення .
Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України , судове рішення першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин , які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом не доцільним відповідно до положень частини 3 ст. 349 КПК України.
Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку діянь, відповідає фактичним обставинам і підтверджений зібраними у встановленому порядку доказами, яким дана належна юридична оцінка.
Дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України судом кваліфіковано вірно.
Тому порушень кримінально-процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність засудженого та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Санкція ч. 1 ст. 309 КК України, за якою засуджено ОСОБА_6 до покарання у виді штрафу, встановлює розмір штрафу від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до положень ст. 53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині КК України, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини КК України не передбачено вищого розміру штрафу.
Положення ч. 5 цієї статті, які регулюють порядок заміни несплаченої суми штрафу покаранням іншого виду, розраховують таку заміну, виходячи з неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Тобто кримінальний закон сформульовано однозначно, він чітко і послідовно вказує на єдиний вимір розміру покарання у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Саме такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України при винесенні постанови у справі № 5-154км-15 від 01.10.2015 року , якою задоволено заяву заступника Генерального прокурора України, з приводу застосування ст. 53 КК України при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України: цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого установлено законодавством України на час постановления вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 458 КПК України, висновки Верховного Суду України, викладені у його ухвалах, у випадках, передбачених у ч. 2 ст. 455 і ч.2 ст. 456 цього Кодексу, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму закону, та для всіх судів України.
Задовольняючи апеляційну скаргу прокурора частково, колегія суддів враховує те, що відповідно до положень ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано лише у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого.
За даних обставин задоволення вимог апеляційної скарги прокурора несе за собою скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 408 КПК України.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що Вінницький міський суд при ухваленні вироку стосовно ОСОБА_6 не дотримався вимог Закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 53 КК України, та не зважаючи на вищевказану постанову Верховного Суду України від 01.10.2015 №5-154км-15, призначив покарання тільки у грошовій сумі без визначення у певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 є обґрунтованою та підлягає задоволенню а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України зміні з зазначенням відповідної кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, які підлягають стягненню.
Керуючись ст.ст. 374, 304, 404, 405, 407, 409, 413, 419, КПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України по кримінальному провадженню № 0002714 від 28.04.2015 року - задовольнити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України по кримінальному провадженню № 0002714 від 28.04.2015 року в частині призначеного покарання скасувати.
Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
В іншій частині вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13.01.2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309 КК України по кримінальному провадженню № 0002714 від 28.04.2015 року залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.
судді:
з оригіналом згідно
суддя