Провадження № 1-кс/201/7334/2016
УХВАЛА
Іменем України
11 листопада 2016 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника адвоката ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про визнання дій слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області незаконними та звільнення ОСОБА_5 з під варти, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 про визнання дій слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області незаконними та звільнення ОСОБА_5 з під варти.

У скарзі адвокат вказує, що згідно протоколу затримання особи підозрюваної ОСОБА_5 її затримано 22.07.2016 о 0 год. 15 хв. Підставою затримання може бути якщо безпосередньо після вчинення злочину є очевидець (потерпілий) або є сукупність ознак на тілі, одязі чи місці події, які вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Однак, як видно із повідомлення про підозру від 22.07.2016, ОСОБА_5 не повідомлено про скоєння злочину 21.04.2016 чи 22.07.2016. Отже, відсутні були підстави її затримання. Крім того, протокол затримання складено через 16 годин після її фактичного затримання. Право на її захист не було забезпечено слідчим ОСОБА_8 . Захисника було допущено лише о 16 год. 27 хв. 22.07.2016. На протязі 16 годин ОСОБА_5 захисника не мала, отже не могла захищати свої інтереси. В порушення п. 4 ст. 208 КПК України її не повідомлено про підстави затримання та у вчиненні якого злочину вона підозрюється, не повідомлено Раду адвокатів Дніпропетровської області. Отже її було безпідставно затримано з порушенням норм кримінально-процесуально закону. Тому просить визнати вказані дії слідчого управління протиправними і звільнити ОСОБА_5 з під варти.

Адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримали, просили її задовольнити, додатково відзначивши, що фактично ОСОБА_5 була затримана 21.07.2016 о 17 год. 10 хв., коли їй була оголошена ухвала про обшук її квартири. З цього часу до 12 год. 00 хв. проводився обшук в її квартирі. При цьому у неї відразу вилучити мобільний телефон, у зв`язку із чим вона не могла нікому подзвонити. Згідно ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою. Отже, моментом затримання є 21.07.2016 о 17 год. 10 хв.
В порушення вимог ч. 4 ст. 223 КПК України, згідно якої проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 години) не допускається, за винятком невідкладних випадків, коли затримка в їх проведенні може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення чи втечі підозрюваного, з 12 год. 23 хв. без її згоди проводився обшук в її офісі, а з 05 год. до 08 год наступного дня (22.07.2016) проводився обшук в її автомобілі.
При проведенні обшуку у квартирі були присутні представника Ради адвокатів, які зауважували про право ОСОБА_5 на адвоката, але їх зауваження були проігноровані. В подальшому, при обшуку в офісі та автомобілі вони не були присутні, так як вважали ці дії протиправними. Відтак, з 12 год. до 16 год. 22.07.2016 ОСОБА_5 не мала адвоката. О 8 год. 30 хв. вона була доставлена у слідчий відділ слідчого управління прокуратури, де не була зареєстрована, що є порушенням ст. 212 КПК України. О 16 год. 00 хв. адвокат ОСОБА_3 сам її знайшов, так як йому зателефонували її родичі, яких у порушення ст. 213 КПК України не повідомили про її затримання. При цьому відзначив, що адвокат ОСОБА_9 , якого залучено за ініціативою слідчого, прибув до прокуратури 22.07.2016 о 16 год., де він його зустрів, вже після нього ( ОСОБА_10 ).
У протоколі про затримання особи від 22.07.2016 вказано, що ОСОБА_5 затримано 22.07.2016 о 00 год. 15 хв. (момент фактичного затримання за адресою: АДРЕСА_1 ), хоча її фактично затримано о 17 год. 10 хв. в її квартирі, а повідомлення про підозру їй вручене 22.07.2016 о 20 год. 10 хв.
Згідно ч. 2 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Отже, в порушення даної норми, повідомлення про підозру вручене більше аніж через двадцяти чотирьох годин з моменту затримання ОСОБА_5 .
В повідомленні про підозру не йдеться про злочини, які ОСОБА_5 вчинила безпосередньо перед затриманням, а вказано про епізоди кримінальних правопорушень, вчинених у 2013 2015 роках. Отже, не було підстав для її негайного затримання одразу після обшуку.
Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та додатково зазначила, що її дійсно затримали о 17 год. 10 хв. у її квартирі, коли розпочався обшук. При цьому двері тамбура зрізали. Слідчий та прокурор не оголошували їй ухвалу про обшук, не повідомили, знаходячись за дверима квартири, що вони є представниками правоохоронних органів, тому вона злякалася та викликала поліцію. Коли представники правоохоронних органів зайшли до тамбуру, вона добровільно відчинила двері, пустивши їх до квартири, де вони розпочали обшук. Одразу ж було вилучено її телефон. Захисника їй не було забезпечено. Після того, як скінчився обшук у квартирі, вона разом із слідчим, прокурором та іншими співробітниками правоохоронних органів поїхали до приміщення офісу, де також було проведено обшук, потім було проведено обшук у її автомобілі, який знаходився біля офісу. При цьому, згоду на проведення обшуку в офісі та в автомобілі у нічний час вона не надавала, заяви про згоду на обшук підписала вже в прокуратурі, оскільки їй пообіцяли, що її відпустять. Крім того, у неї прокурор Токар вимагав 50 тис.дол. за те, що у неї все буде в порядку.
Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував, відзначивши, що доводи адвокатів та самої ОСОБА_5 не відповідають фактичним обставинам справи. Ще до початку обшуку о 16 год. він особисто повідомив телефоном представників Ради адвокатів Дніпропетровської області про затримання адвоката ОСОБА_5 . Зазначене підтверджується тим, що представники Ради адвокатів були присутні при проведенні обшуку. Крім того, особисто відніс листа від 22.07.2016 № 17/1-2526-16вих до офісу Ради адвокатів, але оскільки в офісі вже нікого тне було, він залишив листа особі, яка була в приміщенні офісу. Отже, таким чином виконав вимог п. 12 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Перед початком обшуку слідчим уголос під дверима квартири ОСОБА_5 було оголошено ухвалу про обшук. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 236 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді повинен відбуватися в час, коли завдається найменша шкода звичайним заняттям особи, яка ними володіє, якщо тільки слідчий, прокурор не вважатиме, що виконання такої умови може суттєво зашкодити меті обшуку. Перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія. Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Таким чином, слідчим фактично не затримано ОСОБА_5 о 17 год. 10 хв., а заборонено залишати місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Затримано ОСОБА_5 о 00 год. 15 хв., про що вказано в протоколі затримання. При цьому, відзначив, що в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2016 про обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою допущена описка у часі затримання, а саме, замість 00 год. 15 хв. вказано 09 год. 40 хв. повідомлення про підозру їй вручене о 20 год 10 хв., тобто з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України протягом 24 годин з моменту затримання.
Зазначив, що дійсно телефон у ОСОБА_5 було вилучено одразу ж на початку обшуку.
Обшук у її офісі та в автомобілі, який проводився з 12 год. до 08 год. ранку наступного дня (22.07.2016) проведено за її згодою, про що вона написала власноруч заяви.
Перед обшуком ОСОБА_5 було роз`яснено її права, у т.ч. право на адвоката, про що вона підписала пам`ятку про права та обов`язки 21.07.2016. Про право на адвоката також вказано в протоколі затримання, який вона підписала.
Слідчим було повідомлено до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області про залучення адвоката. Згідно доручення від 22.07.2016 у якості захисника залучено адвоката ОСОБА_9 , якому доручено прибути 22.07.2016 о 15 год. 30 хв. до прокуратури Дніпропетровської області.
Зазначив, що ОСОБА_5 вказувала, що 50 тис.дол. вимагали у неї і співробітники СІЗО, і слідчого відділу прокуратури області і він особисто. Проте дані доводи нічим не підтверджені.
Враховуючи викладене, просив відмовити у задоволенні скарги.
Як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_11 від 19.07.2016 надано дозвіл на обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку зареєстровано за нею та ОСОБА_12 з
метою відшукання та вилучення речей, предметів та документів, що мають значення для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні, зокрема, документів та копій документів, що мають відношення до певних цивільних справ, розглянуті суддею ОСОБА_13 , документів щодо укладання правочинів з майном потерпілих осіб у кримінальному провадженні, документів, що підтверджують участь у вчиненні злочину.
Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000872, внесеного до ЄРДР 04.12.2014 за ознаками ч. 2 ст. 375, ч.ч. 1, 4 ст. 190, ч. 1 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, досудовим розслідуванням встановлено, що адвокат ОСОБА_5 у період 2013 - 2015 років вступила в попередню змову з невстановленими особами для заволодіння чужим майном у особливо великих розмірах згідно раніше розробленої злочинної схеми шляхом звернення до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з фіктивними позовними заявами, які містили завідомо недостовірні відомості щодо предмета спору та інших суттєвих обставин, для отримання в подальшому завідомо неправосудних рішень про визнання за іншими особами права власності на майно з подальшою реєстрацію права власності вказаного майна і його відчуженням на користь третіх осіб. Зокрема, декілька разів ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою отримувала копії особистих документів потерпілих, подавала позови до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та зустрічні позови, а також заяви про визнання позовів, які були передані на розгляд судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_13 , який постановляв завідомо неправосудні рішення, якими скасовував записи реєстрації права власності та визнав право власності на нерухоме майно за іншими особами, внаслідок чого майно вибувало з володіння потерпілих, реєструвалося на інших осіб. Крім того, направляла в різні органи завідомо підроблені ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про витребування інформації про право власності, про забезпечення доказів тощо, завдяки чому отримувала необхідну інформацію про право власності, яку використовувала у злочинній діяльності. Даними діями спричинила майнову шкоду потерпілим в особливо великих розмірах на загальну суму 8 793 134 грн.
23.07.2016 слідчий прокуратури області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, вказавши дані обставини, обґрунтовуючи наявність ризиків тим, що перед початком обшуку за місцем мешкання підозрювана на законні вимоги співробітників правоохоронних органів відмовилась відчинити вхідні двері, після чого вчинила активні дії щодо знищення документів, як мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Так, під час обшуку в урні для сміття виявлено фрагменти, документу з відповіддю КП «Дніпропетровське МБТІ» ДОР на ухвалу Бабушкінського районного суду від 20.04.2016 у цивільній справі №200/8798/16-ц про квартиру АДРЕСА_3 , що свідчить про те, що вона може знищити, сховати або спотворити речі і документи.
Також під час обшуку автомобілю ОСОБА_5 «BMW Х-5», д/н НОМЕР_1 , знайдено технічну документацію на нерухоме майно, отриману на підставі завідомо підроблених ухвал судів м. Дніпропетровська, що підтверджує ризики продовження підозрюваною вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
Крім того, не встановлено всіх осіб, причетних до скоєння кримінальних правопорушень, призначено низку експертиз, планується допит свідків. Тому є підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 буде незаконно впливати на свідків, експертів.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2016 судді ОСОБА_11 підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому суд дійшов висновку про обґрунтованість підозри та доводів слідчого і прокурора про наявність вказаних ризиків.
Як вказує адвокат ОСОБА_3 , його клопотання про негайне звільнення ОСОБА_5 з під варти було заявлено в ході розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, але було проігнороване суддею слідчим, не розглядалося по суті взагалі, у зв`язку із чим дана скарга передана була на розгляд судді слідчого в цьому ж суді.
Відтак, як пояснив сам заявник, він просить звільнити ОСОБА_5 з-під варти, оскільки з боку сторони обвинувачення маються чисельні порушення її прав, у т.ч. і права на захист, при обшуку, затриманні.
При цьому, як вказує адвокат, згідно протоколу затримання ОСОБА_5 затримано 22.07.2016 о 0 год. 15 хв., хоча протокол затримання складено через 16 годин після її фактичного затримання.
В судовому засіданні був оглянутий відеозапис із нагрудних камер поліцейських, наданий в судове засідання адвокатом ОСОБА_3 , на якому зафіксовано початок обшуку і сам обшук квартири ОСОБА_5 . З відео вбачається, що приблизно о 16 год. 20 хв., коли працівники поліції, викликані ОСОБА_5 та дзвонили у дзвінок біля тамбуру, двері не відчиняли. Потім, приблизно о 16 год. 24 хв. прибув слідчий прокуратури Дніпропетровської області, який пред`явив поліцейським своє посвідчення. Приблизно о 17 год. 11 хв. двері тамбуру почали зрізати болгаркою працівники комунальної служби. Після відчинення дверей тамбуру ОСОБА_5 відчинила двері квартири. Їй була пред`явлена та оголошена ухвала про проведення обшуку слідчим прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , який надав своє посвідчення, та прокурором ОСОБА_14 . На обшук також прибули поняті та представники Ради адвокатів. ОСОБА_5 при цьому заперечувала, що вона мешкає у квартирі АДРЕСА_4 і не знаходиться там, на що слідчий відповів, що ухвалою про обшук надано дозвіл на обшук саме за цією адресою, а в матеріалах провадження є відомості, що дана адреса є місцем мешкання саме ОСОБА_5 , зокрема, витяг із Реєстру речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_5 ознайомилася із ухвалою під підпис.
Як встановлено судом, обшук у квартирі ОСОБА_5 розпочався о 16 год. 56 хв. і закінчився о 23 год. 35 хв. Перед початком обшуку слідчим ОСОБА_5 оголошено ухвалу про обшук, з якою вона ознайомилася.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 236 КПК України обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді повинен відбуватися в час, коли завдається найменша шкода звичайним заняттям особи, яка ними володіє, якщо тільки слідчий, прокурор не вважатиме, що виконання такої умови може суттєво зашкодити меті обшуку. Перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія. Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Отже, як підтверджено матеріалами справи ОСОБА_5 не була затримана о 17 год. 10 хв., але їй було заборонено залишати місце обшуку до його закінчення, що передбачено КПК України.
Як видно з матеріалів провадження та не заперечується сторонами ОСОБА_5 було роз`яснені її права та обов`язки, у т.ч. і право на адвоката, але вона про це не заявила, хоча представники Ради адвокатів про це неодноразово зауважували.
Як вбачається із протоколу затримання від 22.07.2016 затримано ОСОБА_5 саме о 00 год. 15 хв. Варто зауважити, що дійсно в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2016 про обрання їй запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є описка у часі затримання, а саме, замість 00 год. 15 хв. вказано 09 год. 40 хв.
Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручене о 20 год. 10 хв., тобто з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України протягом 24 годин з моменту затримання. При цьому ОСОБА_5 о 20 год. 10 хв. ознайомлена з процесуальними правами та обов`язками підозрюваної, про що підписала пам`ятку.
Згідно доручення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області від 22.07.2016 у якості захисника ОСОБА_5 залучено адвоката ОСОБА_9 , якому доручено прибути 22.07.2016 о 15 год. 30 хв. до прокуратури Дніпропетровської області.
Щодо повідомлення родичів, то згідно ч. 1 ст. 213 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання, зобов`язана надати затриманій особі можливість негайно повідомити про своє затримання та місце перебування близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб за вибором цієї особи.
Тобто, родичі повідомляються про затримання негайно після затримання, що повинно було здійснене одразу після 0 год. 15 хв. 22.07.2016. Як вказує захисник ОСОБА_3 йому зателефонували родичі ОСОБА_5 , але ані в скарзі, ані в матеріалах провадженні не вказано, коли і які саме родичі йому зателефонували і коли їм стало відомо про її затримання.
Стосовно затримання ОСОБА_5 одразу після обшуку, зазначаю, що відповідно до ч. 2 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
З аналізу даної норми випливає, що особа може бути затримана без ухвали слідчого судді, якщо є сукупність очевидних ознак на місці події, які вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.
Як вказано в протоколі затримання ОСОБА_15 , в ході обшуків житла та приміщень, де здійснюється адвокатська діяльність та у автотранспортному засобі ОСОБА_5 виявлено документи, які вказують на вчинення нею кримінальних правопорушень, готування до інших злочинів з використанням завідомо підроблених рішень судів м. Дніпропетровська і реєстрації права власності нерухомого майна на третіх осіб.
Відповідно до ст. 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягали, що фактично ОСОБА_5 була затримана 21.07.2016 о 17 год. 10 хв., коли їй була оголошена ухвала про обшук її квартири. З цього часу до 12 год. 00 хв. проводився обшук в її квартирі. Отже, моментом затримання слід вважати 21.07.2016 о 17 год. 10 хв.
Суд зазначає, що параграфом 2 глави 18 КПК України передбачений порядок затримання особи без ухвали слідчого судді, суду. Тобто в даному випадку стаття 209 КПК України передбачає затримання з підстав, передбачених статтею 208 КПК України, частино 5 якої передбачено, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
Саме в такому порядку ОСОБА_5 була затримана 22.07.2016 о 0 год. 15 хв., про що складено відповідний протокол затримання, а не о 21.07.2016 о 17 год. 10 хв., коли розпочався обшук.
Щодо зауважень захисника, що в порушення вимог ч. 4 ст. 223 КПК України, згідно якої проведення слідчих (розшукових) дій у нічний час (з 22 до 6 години) не допускається, з 12 год. 23 хв. без згоди ОСОБА_5 проводився обшук в її офісі, а з 05 год. до 08 год. наступного дня (22.07.2016) проводився обшук в її автомобілі.
При проведенні обшуку у квартирі були присутні представника Ради адвокатів, які в подальшому, при обшуку в офісі та автомобілі вони не були присутні, так як вважали ці дії протиправними, про що вказали у протоколі обшуку квартири.
Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_5 надала слідчому ОСОБА_8 дві заяви від 22.07.2016 о 0 год. 20 хв. і о 05 год. 00 хв., в яких вказала, що не заперечує проти проведення обшуку в її офісі та автомобілі в нічний час.
В судовому засіданні ОСОБА_5 зазначила, що дані заяви вона надавала вже в приміщенні прокуратури області, після обшуків, коли її запевнили, що з нею буде все в порядку. Проте жодних доказів на підтвердження цього не надано.
Стосовно повідомлення Ради адвокатів.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI, під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката має бути присутній представник ради адвокатів регіону, крім випадків, передбачених абзацом четвертим цієї частини. Для забезпечення його участі службова особа, яка буде проводити відповідну слідчу дію чи застосовувати захід забезпечення кримінального провадження, завчасно повідомляє про це раду адвокатів регіону за місцем проведення такої процесуальної дії.
В матеріалах справи міститься лист від 21.07.2016 № 17/1-25000вх-15 прокурора ОСОБА_6 , адресований Раді адвокатів, про те, що 21.07.2016 планується проведення слідчих дій: особистий обшук, обшук житла та обшук приміщення, де здійснює адвокатську діяльність адвокат ОСОБА_5 , який отримано 21.07.2016 о 16 год. 00 хв. гол.інж. ОСОБА_16 . Як пояснив прокурор, даний лист він відніс особисто до офісу ради адвокатів, але в цей час там нікого не було. Тому він зателефонував до представника Ради адвокатів та повідомив про проведення обшуку.
За відповіддю Ради адвокатів від 29.07.2016 № 104/3-16, даний лист надійшов 22.07.2016 о 10 год. 00 хв., тобто наступного дня.
Втім представники Ради адвокатів Дніпропетровської області були присутні при проведенні обшуку квартири ОСОБА_15 , що підтверджується оглянутим в судовому засіданні відео та протоколами обшуку, де містяться їх зауваження.
Згідно із п. 12) ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» орган або посадові особи, які затримали адвоката або застосували до нього запобіжний захід, зобов`язані негайно повідомити про це відповідну раду адвокатів регіону.
Листом від 22.07.2016 № 17/1-2526-16вих слідчим ОСОБА_8 повідомлено Раду адвокатів про затримання ОСОБА_5 22.07.2016.
Даний лист отримано Радою адвокатів 22.07.2016 о 14 год. 20 хв., про що вказано у відповіді Ради адвокатів від 29.07.2016.
Зазначаю, що у ч. 1 ст. 303 КПК України наведено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. За змістом положень викладених у п. 1 вказаної частини, заявником, потерпілим може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора у разі нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Згідно із ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути у т.ч. і про зобов`язання вчинити певну дію.
Розглянувши підстави, на які вказує заявник, приходжу до висновку, що вказані захисником, як на його думку протиправні дії слідчого, є окремими предметами оскарження дій (бездіяльності) слідчого, прокурора до слідчого судді у порядку ст. 303 КПК України, але не є підставами, для скасування заходу у вигляді перебування під вартою і звільнення з під варти.
Звільнення особи з під варти, повинно розглядатися як клопотання про зміну запобіжного заходу.
Так, згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
За правилами ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.
До клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.
Проте вказані вимоги стороною захисту не виконані, подана лише скарга слідчому судді без надання її прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду, без копій матеріалів, переліку свідків, підтвердження того, що прокурору надіслана копія скарги.
Окрім того, ст. 203 КПК України передбачає негайне припинення дії запобіжних заходів, якщо ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.
Таких обставин теж в судовому засіданні не встановлено. Наразі ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який не скасовано і не змінено. Клопотання про звільнення її з під варти суду не заявлено. Відтак, приходжу до висновку, що у скарзі слід відмовити
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303 - 307 КПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 , про визнання дій слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області незаконними та звільнення ОСОБА_5 з під варти відмовити.
Вступна та резолютивна частини ухвали прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 11 листопада 2016 року. Повний текст ухвали складений 14 листопада 2016 року.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1