Справа № 368/937/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1135/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 06.09.2016

УХВАЛА
Іменем України
6 вересня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

представника ВК №115 - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 20 липня 2016 року, якою задоволено клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 10 лютого 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 6 квітня 2016 року ОСОБА_7 зараховано в строк відбування основного покарання строк попереднього ув`язнення з 19.08.2013 року по 14.01.2014 року, та з 25.01.2015 року по 10.02.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

4 липня 2016 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ст. 82 КК України, заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме виправні роботи.

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 20 липня 2016 року, клопотання ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким задоволено та замінено невідбуту частину строку основного покарання 4 роки 232 дні позбавлення волі на 2 роки виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 15 % заробітку щомісячно в дохід держави.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому злочині, перебуваючи в місцях позбавлення волі, мав правослухняну поведінку в розумінні правил відбування покарань, працював, в результаті чого за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 4 заохочення, по результатах можливого звільнення гарантовано працевлаштування, бажає працювати, що вказує на намір засудженого до соціальної адаптації після можливого звільнення з місць позбавлення волі, а тому негативних обставин, які б перешкоджали застосуванню до ОСОБА_7 пільги, передбаченої ст. 82 КК України, не встановлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду прокурором подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 20 липня 2016 року скасувати та винести нову ухвалу відповідно до якої застосувати до засудженого ОСОБА_7 пільгу, передбачену ст. 82 КК України та замінити невідбуту частину строку основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що не заперечуючи факту становлення засудженого на шлях виправлення та можливості застосування до ОСОБА_7 пільги, передбаченої ст. 82 КК України, вважає заміну основного покарання на виправні роботи строком 2 роки з відрахуванням 15% заробітку щомісячно в дохід держави таким, що призведе до порушення принципу невідворотності покарання. Вказує, що заміна засудженому основного покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке, а саме виправні роботи порушує мету кримінального покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, які надійшли до суду від захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив скасувати ухвалу суду та відмовити в задоволенні клопотання засудженого, думки засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Судом першої інстанції передчасно застосовано до засудженого ОСОБА_7 пільгу, передбачену ст. 82 КК України.
Як вбачається з матеріалів справи, судом враховано те, що засуджений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненому злочині, перебуваючи в місцях позбавлення волі, мав правослухняну поведінку, працював, мав 4 заохочення. Проте, сам факт правослухняної поведінки під час відбування покарання не є безумовною передумовою заміни покарання у вигляді позбавлення волі на покарання у вигляді виправних робіт.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, що судом зроблено не було. Судом першої інстанції не враховано того, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, внаслідок якого загинуло четверо осіб та троє осіб отримали середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження. Крім того, судом не враховано поведінку засудженого, який тривалий час ухилявся від слідства та суду.
Виходячи з наведеного, заміна основного покарання засудженому ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі на виправні роботи призведе до порушення принципу невідворотності покарання.
Посилання прокурора в апеляційній скарзі про скасування ухвали суду та винесення нової ухвали відповідно до якої застосувати до засудженого ОСОБА_7 пільгу, передбачену ст. 82 КК України та замінити невідбуту частину строку основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі, є необґрунтованим, оскільки засудженим в клопотанні до суду першої інстанції ставилось питання про заміну невідбутої частини основного покарання, саме виправними роботами.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновкупро те, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 20 липня 2016 року, якою засудженому ОСОБА_7 , не відбуту частину строку основного покарання 4 роки 232 дні позбавлення волі замінено на 2 роки виправних робіт по місцю роботи з відрахуванням 15 % заробітку щомісячно в дохід держави скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому ОСОБА_7 в задоволенні клопотання про застосування до нього положень ст. 82 КК України та заміну невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, а саме на виправні роботи.

Головуючий:

Судді: