Справа № 495/8711/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002856 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Садове, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Південне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Молога, Білгород-Дністровського р-ну, Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5

представник потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 на підставі наказу № 9 від 01.06.2015 по СПК «Дністровець» призначений на посаду охоронця-свинаря з 01.06.2015.

До функціональних обов`язків ОСОБА_5 , входить охорона території свиноферми, зерноскладів, свиней та догляд за свинями.
Так, ОСОБА_5 , будучи охоронцем СПК «Дністровець», 03.10.2015 на протязі дня, знаходячись на робочому місці в СПК «Дністровець», з метою пособництва у таємному викраденні зернових культур набув усної домовленості із ОСОБА_3 , суть якої було надання можливості без перешкод ОСОБА_3 здійснити крадіжку зернових культур із цеху зерносховища СПК «Дністровець», розташованого в с. Молога, Білгород-Дністровського району Одеської області.

В наслідок чого, 04.10.2015, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, направлених на таємне заволодіння чужим майном, діючи у єдиній групі, з єдиним умислом, попрямували до зернового сховища СПК «Дністровець», розташованого по вул. Кишинівській, 112-А, села Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області, де ОСОБА_4 залишився біля воріт зернового сховища з метою забезпечення безперешкодного вчинення злочинних дій ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 шляхом віджиму воріт, проник у середину зернового сховища, де заготовив для викрадення зернові культури, а саме:

-горох 2 сорту, вагою 155 кілограм, вартістю 6 гривень за кілограм, загальною вартістю 930 гривень;

-пшеницю 2 сорту, вагою 35 кілограм, вартістю 3 гривні за кілограм, загальною вартістю 105 гривень;

-ячмінь 2 сорту, вагою 100 кілограм, вартістю 3 гривні за кілограм, загальною вартістю 300 гривень, а всього загальною вартістю 1335 гривень.

При цьому ОСОБА_5 , розуміючи що вчиняється крадіжка зернових, не прийняв заходів щодо затримання злочинців, а навпаки, шляхом усунення перешкод сприяв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинити злочин.

Однак, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення зернових не довели до кінця, з причин, які не залежали від їх волі, так як їх злочинні дії були помічені та зупинені працівниками СПК «Дністровець».

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними визнали себе у повному обсязі, щиро розкаялись у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують їх особистість, допитом представника потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився їх допитом, дослідженням доказів, які характеризують їх особистість, допитом представника потерпілого ОСОБА_7 . Їм було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини правопорушення.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю підтвердили обставини вчиненого ними злочину, пояснили наступне.

03.10.2015 року ОСОБА_5 , будучи охоронцем СПК «Дністровець» на протязі дня, знаходячись на робочому місці в СПК «Дністровець», з метою пособництва у викраденні зернових культур набув усної домовленості із обвинуваченим ОСОБА_3 , суть якої було надання можливості без перешкод ОСОБА_3 здійснити крадіжку зернових культур із цеху зерносховища СПК «Дністровець», розташованого в с. Молога, Білгород-Дністровського району Одеської області.

04.10.2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , попрямували до зернового сховища СПК «Дністровець», розташованого по вул. Кишинівській, 112-А, села Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області, де ОСОБА_4 залишився біля воріт зернового сховища, а ОСОБА_3 шляхом віджиму воріт, проник у середину сховища СПК «Дністровець», де заготовив для викрадення зернові культури які перераховані в обвинувальному акті.

При цьому ОСОБА_5 , не прийняв заходів щодо їх затримання так як відпочивав у сторожці. Однак, вони (обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) були помічені та зупинені працівниками СПК «Дністровець». У скоєному щиро розкаялись, просили суворо не карати, запевнили, що більше не будуть вчиняти злочини.

У судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_7 підтвердив обставини викладенні в обвинувальному акті та пояснив наступне, що дійсно 04.10.2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , попрямували до зернового сховища СПК «Дністровець», розташованого по вул. Кишинівській, 112-А, села Молога, Білгород-Дністровського району, Одеської області, де ОСОБА_4 залишився біля воріт зернового сховища, а ОСОБА_3 шляхом віджиму воріт, проник у середину сховища СПК «Дністровець», де заготовив для викрадення зернові культури.

При цьому ОСОБА_5 , не прийняв заходів щодо затримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а навпаки, шляхом усунення перешкод сприяв вчиненню злочину. Однак обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були помічені та затриманні працівниками СПК «Дністровець». Претензій до обвинувачених не має, просив покарати обвинувачених на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватими обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у інкримінованому їм злочині та кваліфікує його за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України замах на таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_5 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України пособництво у замаху на таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, вчинив злочин який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не працює.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, думку представника потерпілого який претензій до обвинуваченого не має, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, вчинив злочин який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не працює.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, думку представника потерпілого який претензій до обвинуваченого не має, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, вчинив злочин який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, вчинення злочину особою, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює по найму.

Враховуючи пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, те, що обвинувачений ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, думку представника потерпілого який претензій до обвинуваченого не має, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185 КК України, і на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченим та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1