Справа № 337/750/16-к
Кримінальне провадження № 1-кп/337/83/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9

представника Служби ( управління) у справах дітей ОСОБА_10

представника молодіжної превенції Хортицького ВП Ленінського ВП ГУНП Запорізької області ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Запоріжжі, громадянина України, освіта неповна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

30.01.2016 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин, неповнолітній ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку № 22-а по вул.. Новгородській у м.Запоріжжі, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, вдаривши ліктем по голові неповнолітнього ОСОБА_6 , 2001 року народження, шляхом ривку з його рук, відкрито заволодів мобільним телефоном «LENOVO S660» в корпусі чорно-сірого кольору, вартістю 2662 грн., який належить ОСОБА_5 , після цього зник з місця злочину, завдавши потерпілому шкоду на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю. Суду пояснив, що 30.01.2016 року, приблизно о 14-00 годині він йшов з друзями, коли зустріли незнайомого хлопця, з яким певний час спілкувалися. В руках у хлопця був мобільний телефон, який він вирішив викрасти. Він штовхнув хлопця ліктем руки у плече, після цього з руки вихопив телефон «Леново», поклав собі у карман та пішов з друзями за ріг будинку. Про свої наміри друзів до відома не ставив. Невдовзі до них прийшов батько потерпілого. У цей час він викинув телефон у траву, звідки чоловік його забрав. У скоєному розкаюється, чому скоїв дане кримінальне правопорушення, пояснити не може.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що неповнолітній ОСОБА_6 є його сином. Одного разу син прибіг додому, попросив вийти з будинку, сказав, що його пограбували і він бачив куди пішли хлопці. За будинком вони побачили двох хлопців- ОСОБА_12 і ще одного, на яких вказав син. Він побачив, що телефон сина знаходиться у ОСОБА_13 , попросив телефон віддати, але ОСОБА_14 викинув його на землю, звідки телефон підняли працівники поліції, яких він викликав. Телефон повернули йому. Просив призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, у судовому засіданні був присутній його законний представник ОСОБА_7 .

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що 30.01.2016 року вона знаходилася вдома і виявила, що двері квартири відчинені, а чоловіка не має. Від знайомого сина ОСОБА_15 , вона дізналася, що трапилося.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, судом роз`яснено про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Оцінивши докази по справі у сукупності при встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 суд кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна ( грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя потерпілого.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, скоєння кримінального правопорушення у неповнолітньому віці.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який раніше не був засуджений, задовільно характеризується за місцем навчання, тому, суд вважає за необхідне призначити йому покарання із застосуванням ст. 104 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст.. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбуття покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, якщо він протягом одного року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

У період випробувального терміну, на підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_8 не виїздити за межі України на постійне місце проживання без повідомлення органів кримінально- виконавчої інспекції, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.

Зобов`язати службу у справах дітей по Хортицькому району Запорізької міської ради проводити з неповнолітнім ОСОБА_8 соціально- виховну роботу на підставі ст. 13 Закону України «Про пробацію».

Речовий доказ по справі: мобільний телефон «LENOVO S660» IMEI 1 № НОМЕР_1 IMEI 2 № НОМЕР_2 , в корпусі чорно-сірого кольору, повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1