Справа№751/1044/16-к
Провадження №1-в/751/343/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю:

засудженої ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників ЧВК-44 ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальне провадження за клопотанням засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в :

28.01.2016 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_2 , в якому вона просить: застосувати відносно неї умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні засуджена підтримала клопотання, просила звільнити її умовно-достроково від відбування покарання. Пояснила, що вона приймає участь у роботах по благоустрою , бере участь у культурно-масовій роботі, писала заяви про стягнення заробітку на погашення виконавчого листа. Відомості зазначені в характеристиці , яку підписала не оскаржувала. Просить дати шанс на виправлення.

Представник ЧВК-44 в судовому засіданні заперечила щодо застосування відносно засудженої умовно-дострокового звільнення. Пояснила, що засуджена хоча і працює , але показник нижче бригадного, по благоустрою території працює не сумлінно, після неї приходиться прибирати іншим засудженим, не приймає активної участі в культурно-масовій роботі, не відшкодовує судові витрати по вироку, за весь період відбування покарання відшкодувала тільки 25 грн. На даний час ОСОБА_2 своєю поведінкою не довела своє виправлення.

Прокурор висловила думку, що подання не підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що засуджена характеризується посередньо, своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

Заслухавши пояснення засудженої та представника ЧВК № 44, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали провадження, матеріали особової справи засудженої № 188-М-14, суд приходить до наступного висновку:

Згідно вироку Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 08.05.2014 року, ОСОБА_2 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено їй покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Стягнуто судові витрати на користь державного бюджету України в сумі 391 грн.20 коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.07.2014 року вирок залишено без змін.

Згідно ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.01.2016 року зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 07.11.2013 року по 01.07.2014 року з розрахунком один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку покарання рахується з 08.05.2014 року.

Кінець строку покарання 13.09.2016 року.

Згідно характеристики, засуджена ОСОБА_2 в Чернігівській виправній колонії № 44 утримується з 13.11.2014 року. До праці відноситься загалом задовільно, працює нестабільно, має усні зауваження з боку майстра цеху. Показник виконання денного завдання ОСОБА_2 , за винятком січня, червня, липня 2015 року та січня 2016 року, нижче за середньо бригадний. Засудженою відшкодовано тільки 25 гривень судових витрат, що підлягають стягненню згідно вироку Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 08.05.2014 року, так як засуджена не вбачає суспільної необхідності у повному відшкодуванні. За час відбування покарання у виправній колонії стягнення та заохочення засудженій не оголошувались. За характером особа хитра, легковажна, безвідповідальна. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи та представників адміністрації ставиться незадовільно через особисту неорганізованість. У взаємовідносинах з іншими засудженими стосунки будує не правильно , не підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, не завжди адекватно реагує на критику на свою адресу, схильна до створення конфліктних ситуацій, спілкується з засудженими негативної спрямованості.

Участь у роботах по благоустрою установи не приймає, не вбачає в цьому необхідності. Провину у скоєному злочині згідно вироку не визнала.

Із психологічної характеристики засуджена зосереджена на власних потребах, намагається відстоювати власну точку зору за будь-яку ціну. Засуджена не переоцінила роль власних помилок у минулому, недостатньо відчуває відповідальність за те, як склалось її життя. Хоча і усвідомлює свою провину та прямий причинно-наслідковий зв`язок між власними діями і наслідками від них, але прагнення змінити свою поведінку на соціально-прийнятну слабке. На даний час вона не готова до ведення самокерованого правослухняного способу життя ( а. особової справи 113).

13.08.2015 року комісією установи розглядалось питання застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України комісією відмовлено, так як засуджена не стала на шлях виправлення.

При вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_2 умовно-дострокового звільнення, суд враховує, що після застосування до засудженої ОСОБА_2 Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення» від 26.11.2015 року та ч.5 ст. 72 КК України, термін застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання , згідно ст.. 81 КК України, настав з 13.07.2015 року. Станом на 17.03.2016 року залишилось відбувати 5 місяців 26 днів.

Засуджена не змінила свого ставлення до вчиненого нею злочину та обставин за яких злочин вчинено, характеризується посередньо, поведінка не є сумлінною, І хоча засуджена працевлаштована в установі, задовільно характеризується щодо ставлення до праці, але не сумлінно працює по благоустрою установи, тобто на роботах, що не оплачуються та не виявляє бажання відшкодувати судові витрати по вироку.

Тому, суд, враховуючи всі докази в провадженні , дійшов висновку, що засуджена не довела своє виправлення, застосування відносно неї умовно - дострокового звільнення від відбування покарання буде передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 342-380, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року « Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» , суд

Ухвалив:
У задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1