АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1990/16 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 642/2629/16-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вказаним вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 04.12.2013 р. Ленінським районним судом м. Харкова за ст.ст. 186 ч. 1, 186 ч. 2 КК України до 1 року 6 міс. позбавлення волі, звільнений з місця позбавлення волі 17.07.2014 року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію у 2014 році»,
засуджений за ст. 15 ч. 2, 186 ч. 2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався.
Строк відбування покарання обраховано з моменту проголошення вироку.
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 , будучи раніше засудженим за скоєння злочину проти власності, судимість за який в установленому законом порядку не знята та не погашена, повторно вчинив аналогічний злочин при наступних обставинах.
Так, ОСОБА_7 07.03.2016, приблизно о 17 годині, діючи умисно, повторно, з корисних спонукань, з метою незаконного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у ТОВ «Сучасний модерн», який розташовано за адресою: м. Харків вул. Полтавський Шлях, б. 140, а саме до торгівельного залу супермаркету, де став збирати з прилавку супермаркету шоколадні вироби, та непримітно для оточуючих складати їх під одягнену на себе куртку (спереду).
Після цього, ОСОБА_7 , зібравши вироби з шоколаду торгівельної марки «Мілка молочний» (міндаль) у кількості 17 штук вартістю 30 грн.75 коп. за штуку, на загальну суму 522 гривні 75 копійок та торгівельної марки «Мілка молочний» (лісний горіх) у кількості 5 штук вартістю 31 грн.07 коп. за штуку, на загальну суму 155 гривень 35 копійок, а всього згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1850 від 24.03.2016 року на загальну суму 678 гривень 10 копійок, вийшовши через каси супермаркету, та не сплативши за продукти, став намагатися зникнути з місця скоєного ним злочину та пройти до виходу з супермаркету.
Однак в цей час декілька шоколадних плиток випало з його куртки, що стало помітним для відвідувачів супермаркету та охоронців.
В подальшому ОСОБА_7 , знаходячись перед сходами супермаркету, та розуміючи, що його незаконні дії помічені відвідувачами супермаркету та охоронцями, бажаючи уникнути кримінальної відповідальності та відкрито заволодіти майном ТОВ «Сучасний модерн», почав тікати з місця скоєного ним злочину з викраденими шоколадними виробами, але охоронці супермаркету наздогнали його та затримали, в наслідок чого Ковтун не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причини, які від нього не залежали.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити вирок, врахувати його щиросердне каяття, повне визнання провини. Покарання, призначене районним судом, вважає занадто суворим.
Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши думку прокурора, яка вважала вирок районного суду законним та обґрунтованим; обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляцію та просили зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 року ОСОБА_7 визнаний винним за вказаною вище статтею та йому призначено покарання.
Обґрунтованість кваліфікації за вказаною статтею ніким з учасників не оспорюється, тому апеляційний суд Харківської області згідно із ч. 1 ст. 404 КПК України переглядає судове рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 65 КК України покарання призначається х урахуванням ступеню суспільної небезпечності скоєного злочину, обтяжуючих та пом`якшуючих обставин, даних про особу.
Як видно з вироку, ОСОБА_7 обвинувачувався в скоєнні тяжкого злочину, раніше судимий, тому суд призначив йому покарання у виді реального позбавлення волі.
В той же час прийнято до уваги, що він щиро покаявся, добровільно відшкодував збитки та сприяв розкриттю злочину, скоїв замах на відкрите заволодіння майном, а також суд прийняв до уваги позитивні дані про особу, він позитивно характеризувався, неофіційно працював, мешкав з матір`ю, яка є безробітною. Ці дані суд прийняв до уваги, як обставини, які істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину та призначив йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі санкції наведеної вище статті.
Наведене спростовує доводи апеляційної скарги, що при призначенні покарання, суд не врахував щиросердне каяття, визнання вини, тому підстав для зміни вироку або зменшення покарання у виді позбавлення волі немає.
26.11.2015 року прийнятий Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», який набрав чинності 24.12.2015 року, згідно з яким ст. 72 КК України доповнена частиною 5, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, апеляційний суд застосовує положення ч. 5 ст. 72 КК України до ОСОБА_7 .
Керуючись ст.ст. 404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч. 2 ст. 376 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 18.05.2016 р. щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 18.05.2016 р. по 23.11.2016 р. з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий

Судді: