Справа № 0308/9618/2012 Провадження №11/0390/595/2012 Головуючий у 1 інстанції:Борнос А.В.
Категорія:ч.1 ст.190, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України Доповідач: Філюк П. Т.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2012 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді Філюка П.Т.,

суддів Матвієнко Н.В., Лозовського А.О.,

з участю прокурора Кухтей-Хилюк Л.В.,

захисника ОСОБА_1,

засудженого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляцію захисника засудженого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_1 на вирок Луцького міськрайонного суду від 06 липня 2012 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, непрацюючий, згідно ст.89 КК України не судимий,

засуджений за ч.1 ст.190 КК України на 1 (один) рік обмеження волі;

- за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням ст.69 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.70, 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_2 остаточно визначено до відбуття 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 змінено з підписки про невиїзд на взяття під варту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 постановлено обчислювати з 06.07.2012 року.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що він 23.03.2011 року у невстановлений досудовим слідством час, перебуваючи в приміщенні бару "Магнолія", що по вул. Конякіна, 14 м. Луцька, шляхом обману потерпілої ОСОБА_3, що виразився у повідомленні неправдивої інформації щодо дійсних намірів, запевнивши останню у необхідності передачі грошових коштів, з метою нібито оформлення документів для отримання групи інвалідності, заволодів грошима останньої в розмірі 300 грн.

Він же, повторно, 27.04.2012 року близько 14.00 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в квартирі №170, що по вул. Конякіна, 14б в м. Луцьку, шляхом ривка, відкрито викрав з рук потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон марки "МТС" вартістю 400 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв'язку "МТС" вартістю 10 грн., залишком коштів на рахунку в сумі 30 грн. та флеш-карткою пам'яті об'ємом 4Гб вартістю 60 грн. Продовжуючи свої злочинні дії, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої ОСОБА_4 та виразилось у нанесенні одного удару кулаком в обличчя, шляхом ривка, зірвав з її шиї золотий ланцюжок вагою 3,5 г, загальною вартістю 300 грн., на якому знаходився золотий хрестик вагою 0,53 г вартістю 100 грн., золотий кулон вагою 4,5 г вартістю 800 грн., спричинивши потерпілій матеріальних збитків на загальну суму 1700 грн. Після цього ОСОБА_5, повторно, таємно викрав з куртки потерпілої ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 200 грн.

Захисник ОСОБА_1 подав апеляцію на вирок суду, в якій не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_2, вважає призначене судом покарання надто суворим. Зазначає, що суд хоча і вказав в вироку обставини, які помякшують його вину, однак до уваги їх не прийняв. Вказує, що ОСОБА_2 вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілим збитки, має на утриманні матір похилого віку. Просить з урахуванням таких обставин змінити вирок суду, призначити ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляції, пояснення захисника ОСОБА_1, який свою апеляцію підтримав та в судових дебатах просив її задовольнити, засудженого ОСОБА_2 який апеляцію захисника підтримав і в судових дебатах та в останньому слові просив змінити вирок суду, пояснення прокурора, який заперечив апеляцію і в судових дебатах просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду щодо вини ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, та кваліфікація дій в апеляції захисника не оспорюються.

Призначене ОСОБА_2 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, відповідно до яких покарання призначається у межах, встановлених в санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Так, судом враховано тяжкість вчинених ОСОБА_2 злочинів, те, що в порядку ст.89 КК України він не судимий, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, збитки потерпілим відшкодував повністю, потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будь-яких претензій до нього не мають, просять суворо його не карати, що стверджується особистими поясненнями ОСОБА_4 та заявою ОСОБА_3, він проживає разом з матірю, яка є особою пенсійного віку. Також взято до уваги і незначну суму викраденого ОСОБА_2 майна.

Такі обставини, на думку суду, стали підставами для призначення ОСОБА_2 більш мякого покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст.186 КК України. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Ті обставини, на які посилається захисник в апеляції, враховані судом при призначенні засудженому покарання, воно відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

З огляду на вищевикладене підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_5 за обставин, викладених в апеляції захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.365, ст.366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Луцького міськрайонного суду від 06 липня 2012 року щодо ОСОБА_2 залишити без зміни, апеляцію захисника ОСОБА_1 без задоволення.

Головуючий:

Судді: