Справа180/2253/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

секретарів судових засідань ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

з участю прокурора ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Марганці кримінальне провадження № 0000606, № 0000950, № 0000791, № 0000781 за обвинуваченням
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Орджонікідзевського міського суду м.Запоріжжя від 16 червня 2009 року за ч.2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном на 3 роки, вироком Орджонікідзевського міського суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2010 року за ч.2,3 ст. 186, ч.2 ст. 296 КК України на 5 років позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Рига Латвія, жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого вироком Марганецького міського районного суду Дніпропетровської області від 26 березня 2009 року за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку терміном на 3 роки, вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 березня 2010 року за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_4 , зареєстрованого у АДРЕСА_5 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :
16 червня 2015 року близько 13 години ОСОБА_12 разом зі своїм знайомим ОСОБА_13 знаходились біля торгівельного кіоску, що поблизу магазину «Сонячний» по вул. Перспективній у м.Марганець, де ОСОБА_13 побачив раніше знайомого йому ОСОБА_14 , якого знає як сусіда своєї співмешканки ОСОБА_15 , однак такий раніше не знайомий ОСОБА_12 . Після чого, перебуваючи у вищезазначеному місці, ОСОБА_13 побачив, як ОСОБА_14 загубив ключі від своєї квартири АДРЕСА_6 , та, скориставшись наявною нагодою, що його ніхто не бачить, підібрав ключі, після чого відразу ж запропонував ОСОБА_12 скоїти крадіжку майна з вищевказаної квартири, на що останній надав свою добровільну згоду, тим самим вступивши з ним у злочинну змову. В подальшому, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , виконуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-якого майна, яке знаходиться у вищевказаній квартирі, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, того ж дня, близько 14 години підійшли до будинку АДРЕСА_7 , де піднявшись сходами на третій поверх, за допомогою ключів, які ОСОБА_13 підібрав біля торгівельного кіоску, останній відкрив двері вказаної квартири та разом з ОСОБА_12 проникли до неї, де діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, викрали з квартири телевізор марки «Crown» моделі СТV Н5160DК, вартістю 475 грн., відеомагнітофон марки «LG» моделі CL172ТW, вартістю 370 грн., вентилятор моделі FS 40 вартістю 65 грн., які належать ОСОБА_16 , тим самим спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 910 грн.

Крім того, 01 липня 2015 року близько 09 години 30 хвилин ОСОБА_12 знаходився поблизу магазину «Варус», що по вул. Лермонтова у м.Марганець Дніпропетровської області, де зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_17 у якого при собі був мобільний телефон марки «Nokia C5-03». Побачивши такий, ОСОБА_12 попросив скористатись ним з метою здійснення дзвінка, на що ОСОБА_17 погодився та добровільно надав ОСОБА_12 свій мобільний телефон. Останній, отримавши даний мобільний телефон, використав його для телефонної розмови, після чого повернув власнику, а в подальшому ОСОБА_12 знаходився біля ОСОБА_17 та підтримував з ним розмову, після того як впевнився, що він увійшов у довіру потерпілого та останній без зволікань надає йому мобільний телефон для розмови, у ОСОБА_12 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, виконуючи який, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, того ж дня, 01 липня 2015 року близько 09 години 40 хвилин ОСОБА_12 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів знову попросив у ОСОБА_17 мобільний телефон, з метою здійснення дзвінка. Останній, будучи помилково впевненим в правдивості дій ОСОБА_12 , добровільно передав останньому належний йому мобільний телефон для здійснення дзвінка, однак отримавши мобільний телефон від потерпілого ОСОБА_12 , тримаючи телефон біля свого вуха та, імітуючи розмову, почав відходити від місця розмови з ОСОБА_17 , відійшовши на значну відстань, з місця злочину зник та розпорядився вищевказаним майном на свій розсуд. Тим самим, ОСОБА_12 шляхом зловживання довірою, незаконно заволодів мобільним телефоном марки «Nokia C5-03», вартістю 1.359 грн., в якому знаходилася карта пам`яті на 2 Гб, вартістю 71 грн., та карта оператора мобільного зв`язку «МТС», яка для потерпілого не має матеріальної цінності, заподіявши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 1.430 грн.

09 серпня 2015 року близько 14 години 30 хвилин ОСОБА_12 , знаходячись поблизу супермаркету «Варус», що по вул. Лермонтова, 10-а у м.Марганець Дніпропетровської області, зустрів раніше йому невідомого ОСОБА_18 і шляхом входження в довіру до останнього, отримав від нього мобільний телефон «SAMSUNG Wave Y», ІМЕІ: НОМЕР_1 , у який помістив сім-карту за номером абоненту НОМЕР_2 і намагався правомірно, в присутності ОСОБА_18 скористатися вищевказаним мобільним телефоном з метою здійснення смс-запиту до банку для здійснення експерс-операції зі зняття необхідних ОСОБА_12 грошових коштів. Після кількох невдалих спроб здійснити зазначену операцію через термінали самообслуговування ПАТ КБ «Приватбанк», що по вул. Лермонтова, 10-а та 25 у м.Марганець, ОСОБА_12 , вмовив ОСОБА_18 прослідувати з ним до гуртожитку, що по АДРЕСА_8 , пояснивши необхідністю зустрічі зі своїм знайомим, обумовивши присутність потерпілого необхідністю попереднього дзвінка знайомому за допомогою вищезазначеного телефону «SAMSUNG Wave Y». Цього ж дня, 09 серпня 2015 року близько 15 години ОСОБА_12 перебував поблизу гуртожитку, що по АДРЕСА_8 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, виконуючи який, усвідомлюючи суспільно небезпечних характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, під приводом здійснення дзвінка своєму знайомому попросив у ОСОБА_18 мобільний телефон «SAMSUNG Wave Y», який належав останньому і сказав йому чекати на його повернення з приміщення вищезазначеного гуртожитку. Після чого, переслідуючи корисливу мету і заздалегідь, не збираючись повертати отримане майно, шляхом обману, заволодів належним потерпілому мобільним телефоном, після чого з місця злочину зник, розпорядившись майном за власним розсудом. Тим самим, ОСОБА_12 шляхом обману, незаконно заволодів мобільним телефоном марки «SAMSUNG Wave Y», ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 840 грн., в якому знаходилася карта оператора абонента мобільного зв`язку «МТС», яка для потерпілого не становить матеріальної цінності, заподіявши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_18 матеріальний збиток на загальну суму 840 грн.

12 серпня 2015 року близько 03 години ОСОБА_13 знаходився у себе вдома, в квартирі АДРЕСА_9 , де у нього в цей час виник умисел на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_10 , так як достовірно знав, що господар вказаної квартири знаходився в зоні АТО. З метою реалізації свого злочинного наміру, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і, бажаючи їх настання ОСОБА_13 12 серпня 2015 року близько 03 години, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зняття віконного скла на балконі, проник через нього всередину зазначеної квартири, звідки таємно, умисно, повторно, переніс на вулицю телевізор торгової марки «SAMSUNG» вартістю 680 грн., велосипед двоколісний вартістю 570 грн., пилосос «Ракета-55» вартістю 240 грн., тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на суму 1.490 грн., однак не зміг довести свій намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що був виявлений мешканцями під`їзду АДРЕСА_11 , та залишивши вищевказане майно на землі біля будинку, втік у невідомому напрямку.

ОСОБА_13 , 15 жовтня 2015 року приблизно о 18 годині 07 хвилин разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_15 , знаходились в незавершеному будівництвом будинку АДРЕСА_12 , де за запрошенням малознайомого їм господаря зазначеного домоволодіння потерпілого ОСОБА_20 , спільно вживали алкогольні напої та спілкувалися, а біля 18 години 47 хвилин ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та їх знайомий ОСОБА_21 , який до того чекав на умовний знак від своїх співучасників на території будинковолодіння, перебували в приміщенні домоволодіння ОСОБА_20 . В цей час, у ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_21 раптово виник умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаним з насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 , діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_15 та ОСОБА_21 в цей же час в приміщенні коридору будинку різким рухом штовхнув потерпілого ОСОБА_20 кулаком в груди, від чого той впав на підлогу. Після цього, ОСОБА_15 , виконуючи спільний з ОСОБА_13 та ОСОБА_21 злочинний умисел, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою незаконного власного збагачення, скориставшись своєю ситуативною перевагою, нанесла лежачому на підлозі потерпілому ОСОБА_20 не менше двох ударів взутими ногами по голові, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця та 2-х забитих ран на його тлі в лобній області ліворуч, які відповідно до висновку експерта №283-Е, від 22 жовтня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Після цього, ОСОБА_13 разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та, бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в приміщенні даного домоволодіння відкрито заволоділи майном потерпілого, а саме, хлібопічкою торгової марки «Delfa» Bread Maker, модель DBM938, вартістю 855 грн., музичною колонкою з DVD-системи домашнього кінотеатру торгової марки Panasonic, модель SC-HT880, вартістю 435 грн., електричним радіатором торгової марки Sun Wind, модель SW-10, вартістю 680 грн., електричним перфоратором торгової марки «Ритм», модель ПЭ-1050/проф/, вартістю 780 грн., цифровим супутниковим приймачем торгової марки «Evrosky» вартістю 370 грн., мобільним телефоном торгової марки «Samsung» GT-C3050 вартістю 286 грн., які належать ОСОБА_20 , та мобільним телефоном торгової марки Sony Ericsson Т290і, яким фактично володіє ОСОБА_22 та матеріальної цінності для нього не представляє, спричинивши тим самим матеріальну шкоду ОСОБА_20 на загальну суму 3.406 грн. У наступному, ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_21 перевезли викрадене у потерпілого ОСОБА_20 майно в квартиру АДРЕСА_9 та розпорядились ним на власний розсуд.
В судовому засіданні обвнувачений ОСОБА_13 вину у вчиненні злочинів з потерпілими ОСОБА_16 , ОСОБА_19 визнав повністю, дав пояснення аналогічні, що й предявлене обвинувачення. По епізоду з потерпілим ОСОБА_20 вину визнав частково, а саме, визнав таємне викрадення майна у останнього з ОСОБА_21 . По вказаному епізоду пояснив, що 15 жовтня 2015 року біля 17 години він з ОСОБА_15 , ОСОБА_21 розпивав спиртні напої в кіоску, що в районі Інституту, де ОСОБА_15 зустріла знайомого ОСОБА_22 , який був з ОСОБА_20 та також розпивали спиртні напої. Останні знали, що він являється цивільним чоловіком ОСОБА_15 . Вони стояли за столиком за один метр від ОСОБА_22 та ОСОБА_20 , ОСОБА_15 підійшла до них, до яких в подальшому підійшла і ОСОБА_23 , яка спочатку привіталась з ним та ОСОБА_21 , а потім підійшла до ОСОБА_15 з компанією. Він почув, як ОСОБА_20 , ОСОБА_22 і ОСОБА_23 запропонували йому та ОСОБА_21 прийти в гості додому ОСОБА_20 . Він з ОСОБА_21 погодився. Їхали вони усі разом в одному маршрутному автобусі, з якого в подальшому вийшли, адреси і району не пригадує, однак пам`ятає, що постійно йшли донизу. Він з ОСОБА_21 йшли поряд з іншими, за 2 метр від них, ОСОБА_20 з ОСОБА_15 чуть дальше. ОСОБА_20 звернув і пішов до приватного сектору, напевне за горілкою, коли повернувся, то пішли далі до низу. Фіртка була незамкнута, спочатку зайшли ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , фіртку залишили навстіж відкритою, запускаючи його і ОСОБА_21 . Він з останнім зайшов на подвір`я, а четверо інших зайшли до будинку, прикривши за собою вхідні двері. Він сказав ОСОБА_21 , що йде в будинок, а той залишився на вулиці. Коли він зайшов до будинку, зустрів ОСОБА_20 в коридорі, який спитав, що він, ОСОБА_13 , тут робить, який відповів, що приїхав до ОСОБА_15 . ОСОБА_20 запросив його до кухні, де сиділи всі інші, він розпив з іншими алкоголь, випив небагато. На столі, який стояв біля вікна побачив два мобільних телефони, які викрав, запхавши їх у кишеню спортивних штанів, один з ним був марки «Самсунг», іншого марки не пригадує. ОСОБА_15 спитала ОСОБА_20 за туалет, обоє вийшли з кухні, він також захотів в туалет, вийшов туди, коли ОСОБА_15 і ОСОБА_20 повернулись. Туалет знаходився направо від кухні, а прямо був коридор, де побачив перфоратор, дрельку, болгарку, які вирішив викрасти, все склав у мішок, що там лежав, який виніс на вулицю ОСОБА_21 , за ними виніс батарею - радіатор, хлібопічку і два тюнінга, дві великих колонки. В цей час ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_23 , ОСОБА_22 сиділи на кухні. Він все викрадене виніс ОСОБА_21 а останній виніс все це за фіртку. Він повернувся на кухню, сказав, щоб ОСОБА_15 йшла додому, на що вона дала згоду, коли обоє виходили, то у вхідних дверях побачив ключі, якими закрив двері з вулиці. На таксі всі троє завезли викрадене до ОСОБА_15 додому в квартиру. Через деякий час біля 23 години, він з ОСОБА_21 пішов додому своїх батьків, через 20 хвилин зателефонувала ОСОБА_15 та повідомила, що приїхала міліція, болгаркою зрізала вхідні двері з петель, він наказав їй все викрадене викинути з вікна квартири. Не дійшовши до будинку, разом з ОСОБА_21 був затриманий працівниками міліції, які завели їх нагору в квартиру, він відкрив двері квартири, працівники міліції побили ОСОБА_15 доповнив, що ОСОБА_15 на колінах у ОСОБА_20 не сиділа, цього ж дня мав з собою мобільний телефон марки Нокіа, номеру якого не пригадує, ОСОБА_15 також. В коридорі у будинку потерпілого ОСОБА_20 яблук та калюжі крові не бачив. Хлібопічка стояла на виході з кухні у коридорі, решта все викрадене було у коридорі. У ОСОБА_20 у будинку був до 20 хвилин, на ньому жодних тілесних ушкоджень не бачив.
Обвинувачений ОСОБА_21 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав частково, підтримав пояснення, дані обвинуваченим ОСОБА_13 . Доповнив, що усі підійшли до калітки, хто її відкривав не пригадую, до будинку вхідні двері були прикриті. ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 зайшли до будинку, а він з ОСОБА_13 розговорився і залишись на подвірї будинковолодіння. Він побачив, що у дворі ОСОБА_20 росте горіх, підійшов струснув його, збирав горіхи, а ОСОБА_13 підов у середину будинку. Через певний час вийшов ОСОБА_13 з мішком, сказав, щоб він його поклав під дерево, а сам повернувся назад до будинку. Через хвилину знову вийшов з радіатором і колонками, сказав почекати, що скоро підуть додому. Він все викрадене виніс за межі подвіря будинку і поставив біля фіртки. З будинку вийшли ОСОБА_13 і ОСОБА_15 , на таксі поїхали додому до ОСОБА_15 . Через певний час пішов з ОСОБА_13 до його батьків, зателефонувала ОСОБА_15 , далі підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_13 щодо подальшого розвитку подій.
Показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 , який вину у вчинених злочинах визнав повністю, дав пояснення аналогічні пред`явленому обвинуваченню. Просив суд суворо не карати, шкодував про вчинене. Розкаявся.

Незважаючи на часткове взнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_13 (визнання вини у всіх епізодах з потерпілими та часткове визнання вини по епізоду з ОСОБА_20 , а саме, визнання вини за ч.2 ст. 185 КК України, а не як кваліфіковано обвинуваченням за ч.2 ст. 186 КК України), ОСОБА_21 часткове визнання вини, а саме, визнання вини за ч.2 ст. 185 КК України, а не як кваліфіковано обвинуваченням за ч.2 ст. 186 КК України, повне визнання своєї вини ОСОБА_12 , їх винуватість у вчинених злочинах стверджується іншими доказами, зібраними у справі, а саме:
По епізоду з потерпілою ОСОБА_24 .
Протоколом огляду місця події від 16 червня 2015 року та фото таблицями відповідно до якого об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_6 , у залі якої відсутні телевізор, ДВД програвач та вентилятор (Т-5 а.с.20-22);
Заявою ОСОБА_15 від 17 червня 2015 року, відповідно до якої остання добровільно видала працівникам міліції телевізор, відеомагнітофон та вентилятор (Т-5 а.с.23);
Протоколом огляду предметів від 17 червня 2015 року та фото таблицею об`єктом огляду якого є телевізор, відеомагнітофон та вентилятор (Т-5 а.с.24-27);
Довідкою про визначення вартості рухомого майна від 07 липня 2015 року, відповідно до якої вартість телевізора марки «Кровн» становить 475 грн., Вілеомагнітофону марки «ЛДЖ» - 370 грн.. вентилятора китайського виробництва 65 грн. (Т-5 а.с.28);
Протоколом огляду предметів від 18 червня 2015 року об`єктом яких є телевізор, вентилятор, відеомагнітофон, описано їх характеристики (Т-5 а.с.35);
Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 22 червня 2015 року, 13 липня 2015 року та фототаблицями відповідно до яких ОСОБА_25 впізнала ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ОСОБА_13 , ОСОБА_12 (Т-5 а.с.39-41, 42-44, 45-47, 48-50);
Повідомленнями про підозру у вчиненні злочину від 23 липня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_13 та ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України (Т-5 а.с.51-55, 56-60);
Суд вважає доведеною вину обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_26 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.
По епізоду з потерпілим ОСОБА_27 .
Показаннями потерпілого ОСОБА_17 , який дав аналогічні пояснення, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_12 , претензій до якого не має. Телефон йому повернуто;
Договором № 022154204 від 08 липня 2015 року відповідно до якого ОСОБА_28 здав до ломбарду мобільний телефон марки «Нокіа с5-03» серійний номер НОМЕР_3 (Т-5 а.с.74);
Заявою ОСОБА_28 відповідно до якої останній добровільно надав працівникам міліції мобільний телефон марки «Нокіа с5», який передав йому ОСОБА_12 01 липня 2015 року (Т-5 а.с.73);
Протоколом огляду предметів від 15 липня 2015 року та фототаблицями об`єктом огляду якого є мобільний телефон марки «Нокіа с5-03» з ІМЕІ НОМЕР_3 (Т-5 а.с.61-64);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16 липня 2015 року відповідно до якого ОСОБА_17 впізнав ОСОБА_12 (Т-5 а.с.65-66);
Довідкою про визначення вартості рухомого майна мобільного телефону марки «Нокіа С5-03» чорного кольору вартістю 1.359 грн., картки памяті на 2 Гб 71 грн. (Т-5 а.с.69);
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 липня 2015 року відповідно до якого ОСОБА_29 впізнала ОСОБА_30 (т-5 а.с.70-72);
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_26 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, оскільки вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
По епізоду з потерпілим ОСОБА_31 .
Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 19 серпня 2015 року та фото таблицею відповідно до якого ОСОБА_18 впізнав сенсорний телефон чорного кольору марки «Самсунг» (Т-5 а.с.75-77);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19 серпня 2015 року відповідно до якого ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_12 (Т-5 а.с.78-82);

Довідкою про визначення вартості рухомого майна, а саме, вартість телефону марки «Самсунг» складає 840 грн. (Т-5 а.с.83);

Повідомленням про підозру у вчиненні злочину від 11 серпня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України (Т-5 а.с.84-85);

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_26 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, оскільки вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
По епізоду з потерпілою ЛУК ОСОБА_32 .
Протоколом огляду місця події від 12 серпня 2015 року та фототаблицями, обєктом якого є квартира АДРЕСА_10 , у якій у кімнаті з балконом розбите скло, виявлено відсутність музичного центру та Двд програвача (Т-5 а.с.89-91);

Протоколами огляду предметів від 20 серпня 2015 року та фототаблицями, об`єктами яких є порохотяг марки «Ракета 55» червоного кольору, який був викрадений з квартири АДРЕСА_10 вніч з 11 на 12 серпня 2015 року, велосипед, телевізор сірого колору марки «Самсунг», останні двоє оглядались у квартирі АДРЕСА_13 (Т-5 а.с.93-95, 97-100);

Довідкою про визначення вартості рухомого майна від 28 серпня 2015 року, відповідно до якої вартість підросткового двоколісного велосипеду складає 570 грн., телевізора марки «Самсунг» - 680 грн., порохотягу марки «Ракета 55» - 240 грн. (Т-5 а.с.101);

Висновком експерта № 31/01-99 від 18 серпня 2015 року сліди пальця руки розміром 18Х27 мм, 14Х24 мм, 16Х26 мм залишені великим, вказівним та середнім пальцями правої руки ОСОБА_13 (Т-5 а.с.102-109);

Постановою про зміну кваліфікації скоєного злочину від 28 серпня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000781 перекваліфіковано з ч.3 ст. 185 КК України на ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України (Т-5 а.с.112);

Повідоленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 28 серпня 2015 року, яким ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України (Т-5 а.с.113-114);

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України, оскільки вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.

По епізоду з потерпілим ОСОБА_33 .
Показанннями свідка ОСОБА_34 , допитаної в судовому засіданні, що в жовтні чи листопаді 2015 року проходила повз кіосків в районі Інституту, де побачила знайомого ОСОБА_22 , який стояв з ОСОБА_15 і ОСОБА_20 , розпивали спиртні напитки, вона попросила їх пригостити її, їй налили, купили літру самогону і запросили до ОСОБА_20 в гості, який проживає за третьою школою, що біля інтернату. Іхали у маршрутним автобусом, а далі йшли пішки. Біля кіосків і у громадському транспорті ОСОБА_21 і ОСОБА_13 вона не бачила. Зайшли до будинку, вона з ОСОБА_15 готували закуску, сіли за стіл на кухні. А через 30 хвилин прийшов друг ОСОБА_15 ОСОБА_13 та представився її братом, хоч вона знала, що це її хлопець, однак з ним продовжили всі разом випивати. ОСОБА_20 закликав ОСОБА_15 в коридор, через 10 хвилин за ними вийшов ОСОБА_13 , всі разом повернулися назад, далі розпивали спиртні напитки, а через 30 хвилин ОСОБА_20 знову вийшов з ОСОБА_15 , а за ними ОСОБА_13 . Через якийсь час почули гуркіт, на звук як падіння людини. Вона вийшла подивитись, а за нею ОСОБА_22 . В коридорі у ОСОБА_20 був ремонт, знаходились інструменти, розсипані яблука, а ОСОБА_20 лежав на підлозі з розбитою головою, при цьому об щось вдарився. Вона пішла за рушником, щоб надати медичну допомогу потерпілому, і в цей момент її з ОСОБА_22 на кухні хтось закрив, а через хвилин 20 ОСОБА_20 сам відкрив їм двері. ОСОБА_15 і ОСОБА_13 вже у будинку не було, останні закрили за собою вхідні двері з вулиці. Можливості у них відкрити двері не було, тому спустились у підвал, почали вибивати цеглу, гуркіт почула сусідка, її просунули у цю дирку, сусідка допомогла вилізти. Викликали швидку допомогу, а така викликала працівників міліції. Доповнила, що ОСОБА_20 не казав, що ще когось крім неї, ОСОБА_22 , ОСОБА_15 запрошував до будинку, до його «падіння», тілесних ушкоджень у нього не було. Усі були дуже пяні.
Показаннями свідка ОСОБА_35 , опитаного в судовому засіданні, що в жовтні 2005 року був біля кіосків, що у районі Інституту з ОСОБА_20 , де зустріли ОСОБА_15 , знав її як товаришку доньки. Через певний час підійшла ОСОБА_23 і попросила випити, тому вони її пригостили випивкою. ОСОБА_20 запросив додому їх усіх, сіли у маршрутку, ОСОБА_20 за всіх заплатив. Зайшли до будинку АДРЕСА_12 . Калітка і вхіді двері будинку були зачинені. Зайшли на територію будинку, калітку не закривали, відкрили вхідні двері, дівчата зайшли перші, а він з ОСОБА_20 за ними. Дівчата поралися на кухні, готували закуску до алкоголю, присіли за стіл на кухні, впивали, тоді зайшов ОСОБА_13 , якого він раніше не бачив, представився братом ОСОБА_15 , вони запросили його випити з ними. ОСОБА_13 тягнув ОСОБА_15 додому, що буде сварити мама. Пригадує точно, що ОСОБА_15 з ОСОБА_20 кудись виходили, чи ОСОБА_13 виходив з ними, не пригадує. Тілесних ушкоджень у ОСОБА_20 не було. Почули, як останній впав у коридорі на яблука. ОСОБА_23 шукала рушник, де в цей момент були ОСОБА_13 і ОСОБА_15 йому не зрозуміло. В якийсь момент двері на кухні були зачинені, пізніше ОСОБА_20 відкрив їх, вже був у крові. Пізніше ОСОБА_20 казав, що впав сам і ніхто його не бив.
Показаннями експерта ОСОБА_36 , допитаної в судовому засіданні, що проводила судово медичне обстеження 20 жовтня 2015 року, опитування обстежуваної особи ОСОБА_20 , відбирала його пояснення, складала висновок експерта 22 жовтня 2015 року. У нього виявлені дві забиті рани голови, не виключається можливість при утворенні виявлені тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту, найвірогідніше на тупу тверду поверхню, що мала (має) якісь нерівності, найвірогідніше з додаванням обтяжуваного попереднього прискорення. Тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_20 можливе їх утворення при ударах тупим твердим предметом (предметами), не включено, що взутими ногами, як вказував потерпілий. Розбризкування крові в момент падіння маловірогідне. Виявлені сліди речовини бурого кольору, схожого на кров у вигляді крапель, бризгів, частково потьоків найбільш вірогідно утворились при утворенні виявлених у ОСОБА_20 тілесних ушкоджень при нанесенні йому ударів в лобну частину ліворуч, можливо зверху вниз, при розташуванні обстеженого в горизонтальному положенні (лежачому) або близькому до нього при оберненні обличчям вверх праворуч або дещо ліворуч. ОСОБА_20 пояснював, що 15 жовтня 2015 року біля 19 години незнайомий чловік штовхнув, від поштовху якого він впав назад на ящики з яблуками, після цього незнайома жінка побила взутими ногами по голові, свідомість при цьому не втрачав.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 жовтня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_20 заявив про вчинення відносно нього злочину, а саме, відкритого викрадення його майна із застосуванням насильства (Т-5 а.с.123);

Протоколом огляду місця події від 16 жовтня 2015 року та фототаблицями, об`єктом якого є територія, що знаходиться позаду будинку АДРЕСА_7 , на землі виявлено фрагмент корпусу хлібопічки білого кольору з написом «Delfa», музичну колонку марки «Панасонік» сірого кольору з № TNSFA002969, 2 фрагменти радіатору білого кольору, батарею, перфоратор чорно-зеленого кольору з взламаною ручкою, кришку хлібопічки, тюнер чорного кольору марки «Evrosky», дріт з ручкою від перфоратора, чоловічий гаманець чорного кольору, мобільний телефон марки «Соні Еріксон» Т29ОІ ІМЕІ НОМЕР_4 , які ОСОБА_15 викинула з вікна своєї квартири з п`ятого поверху будинку АДРЕСА_7 , планом схемою до протоколу огляду місця події (Т-5 а.с.124-127, 130);

Протоколом огляду місця події від 17 жовтня 2015 року та фототаблицями, відповідно до якого об`єктом огляду є будинковолодіння АДРЕСА_12 , у якому виявлені два сліди пальців рук (Т-5 а.с.128-129, 132-134);

Протоколом огляду місця події від 21 жовтня 2015 року та аркуша паперу, відповідно до якого останній являється об`єктом огляду на якому відображені дані викраденого у ОСОБА_20 мобільного телефону марки «Самсунг С 3050» ІМЕІ НОМЕР_5 (Т-5 а.с.142-144);

Протоколом огляду місця події від 25 листопада 2015 року, об`єктом якого є документи на викрадене у потерпілого майно, а саме, на хлібопічку, електрорадіатор, перфоратр, цифровий супутниковий приймач, електричну пилу, ДВД систему домашнього кінотеатру, електричну дриль, кутошліфувальної машини, цифровий супутниковий приймач (Т-5 а.с.145-146);

Протоколом огляду місця події від 24 жовтня 2015 року, об`єктом якого є аркуш паперу, на якому відображені дані викраденого у потерпілого ОСОБА_20 мобільного телефону марки «Соні Еріксон» ІМЕІ НОМЕР_6 (Т-5 а.с.147-149);

Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 17 жовтня 2015 року та фототаблицями, відповідно до яких ОСОБА_20 впізнав ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_15 , ОСОБА_22 ОСОБА_13 (Т-5 а.с.135-139,150-151, 152-153, 154-155, 156-157, 158-159);

Висновок експерта № 31/01-149 від 22 жовтня 2015 року, відповідно до якого сліди пальців рук відкопійовані на липкій стрічці № 2 залишені середнім пальцем лівої руки ОСОБА_21 , сліди пальця руки відкопійовані на липкій стрічці № 1 залишені не ОСОБА_20 , а також не ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , а кимось іншим (Т-5 а.с.164-174).

Висновком експерта № 283-Е від 21 жовтня 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця і 2-х забитих ран на його тлі в лобній області ліворуч, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, які утворились від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі (ударах) об такий (такі), давність їх утворень становить 4-6 діб до судово-медичного обстеження та може відповідати подіям 15 жовтня 2015 року (Т-5 а.с.176);

Довідкою про визначення вартості рухомого майна від 27 жовтня 2015 року, відповідно до якої вартість хлібопічки марки «Дельфа» складає 855 грн., музичної колонки з ДВД системи домашнього кінотеатру «Панасонік» - 435 грн., електричного радіатора марки «Сан вінд» - 680 грн., електричного перфоратора марки «Ритм» ПЕ-1050 780 грн., цифрового супутникового приймача марки «Євроскай» - 370 грн., мобільного телефону марки «Самсунг» - 286 грн. (Т-5 а.с.177);

Повідомленнями про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 13 грудня 2015 року ОСОБА_37 , ОСОБА_21 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України (Т-5 а.с.178-182, 186-190);

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15 грудня 2015 року ОСОБА_13 затриманий в 14 годині 30 хвилин 15 грудня 2015 року. ОСОБА_21 в 14 годині 10 хвилин 15 грудня 2015 року (Т-5 а.с.194-197, 198-201);

Крім того, судом досліджувались і інші докази, однак такі доказової бази для встановлення істини у справі не становлять, а саме:

Висновок експерта № 31/01-80 від 25 червня 2015 року (Т-5 а.с.31-34);

На думку суду, вина обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_21 у вчиненні злочину відносно потерпілого ОСОБА_38 , передбаченого ч.2 ст. 186 КК України доведена повністю і їх дії підлягають кваліфікації саме за цією частиною статті КПК України, оскільки вони вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до класифікації злочинів за нормами Особливої частини КК України, крадіжка це таємне викрадення майна, грабіж відкрите викрадення чужого майна, тобто відмінність крадіжки від грабежу полягає у способі вчинення злочину, таємного чи відкритого викрадення майна.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суд України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06 листопада 2009 року, розрізняючи крадіжку і грабіж, слід входити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. Пунктом 4 наголошено, що дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами, і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування залежно від характеру насильства чи погрози як грабіж чи розбій.

Пунктом 5 Постанови передбачено, що під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило корткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. Такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються ч.2 ст. 186 КК України і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК України не потребують.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_21 пояснили, що були запрошені до будинку ОСОБА_20 , і їхали разом громадським транспортом з усіма учасниками даної події, йшли всі поряд до будинку, однак такі спростовуються показаннями свідків, які чітко вказали, що їх ніхто до будинку не запрошував, біля кіосків, де розпивали спиртне, їх ніхто не бачив, у маршрутці ОСОБА_23 вказала останні не їхали, поряд з ними не йшли. Дані показання спростовуються й показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_13 , який вказав, що коли зайшов до будинку, то ОСОБА_20 спитав у нього що він тут робить, крім того, як встановлено в судовому засіданні, останні не спішили зайти до будинку.

Щодо тілесних ушкоджень, завданих потерпілому ОСОБА_20 суд приймає до уваги показання експерта, яка допитувала його особисто, де останній чітко вказав, що невідомий його штовхнув, він впав на ящики з яблуками, а невідома жінка нанесла удари взутими ногами у голову, що й відповідає висновку експерта і його роз`ясненням щодо завданих тілесних ушкоджень, яка в судовому засідання пояснила, що ушкодження, виявлені у потерпілого не могли утворитися лише від одного падіння, найбільш вірогідно, що тілу завдали прискорення, а кров на предметах свідчила про те, що йому завдавали удари у лежачому положенні, що підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_20 щодо обставин вчинення відносно нього злочину, які він давав експерту. Крім того, про його побиття зафіксовано у книзі виклику швидкої допомоги, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16 жовтня 2015 року. Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_22 щодо того, що ОСОБА_20 розповідав йому, що сам впав, оскільки такі спростовуються вищенаведеними фактами.

Спростовується й показання обвинуваченого ОСОБА_13 в частині того, що коли він викрадав майно потерпілого, то ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 перебували на кухні, оскільки як ствердила остання, то ОСОБА_15 з Папіним виходили з кухні двічі, за ними ОСОБА_13 , разом і поверталися перший раз, а другий раз відбулось падіння ОСОБА_20 , зникнення обвинувачених, тобто злочин вчинявся не таємно, а відкрито, в присутності потерпілого ОСОБА_20 , лежачого у коридорі.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_20 свідомості не втрачав, тобто був при тямі, усвідомлював обставини, що відбувались, викрадене майно знаходилось у приміщенні коридору, де й побитий лежав, тому суд впевнений, що дії ОСОБА_13 та ОСОБА_21 були вікритими, навіть, якщо останнім здавалось, що вони діяли таємно, однак потерпілий усвідомлював факт викрадення в нього майна.

У суду відсутня можливість допитати потерпілого ОСОБА_20 , оскільки останній на момент розгляду справи помер. Його матір, яка залучена представником потерпілого до справи, категорично відмовилась від участі у розгляді кримінального провадження.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Висновки експертиз, проведені висококваліфікованими експертами, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні матеріалів кримінального провадження, зроблені на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках відносяться до справи і мають доказове значення. Тому дані висновки можливо покласти в основу прийнятого рішення.
Проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України усі сумніви на користь обвинувачених, після повного, справедливого і неупередженого дослідження всіх доказів по справі, які достатньо вагомі, чіткі і взаємоузгоджені, суд переконаний в істині факту вчинення злочинів обвинуваченими поза розумним сумнівом і морально впевнений в тому, що обвинувачення спроможне і вважає, що вина ОСОБА_13 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 доведена зібраними доказами по справі і в їх діях наявний наступний склад злочинів: ОСОБА_13 ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України; ОСОБА_21 ч.2 ст. 186 КК України; ОСОБА_12 ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.
Відповідно до вимог Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини права і свободи людини становлять абсолютну цінність, є невід`ємні і належать кожному від народження. В будь-якому суспільстві вони є важливим інститутом, за допомогою якого і регулюється правовий статус особи, межі вторгнення в її особисту сферу, встановлюються гарантії захисту і реалізації її прав і свобод. Тому їх забезпечення - одна з найголовніших функцій держави. Суд кваліфікує дії ОСОБА_13 за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_21 за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_12 за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченим по даному кримінальному провадженні суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує, що життя людини, відповідно до ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, а в ст. 27 Основного Закону наголошується, що кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити людину життя. Крім того, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винних, та обираючи покарання обвинуваченим, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та тяжкість вчиненого ними злочинів, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочинів і його мотиви, обстановку, особу обвинувачених:
ОСОБА_13 , який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено;
ОСОБА_21 , який раніше неодноразово судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено;
ОСОБА_12 , який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується позитивно, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає визнання вини, розкаяння у вчиненому, обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та запобігання вчиненню ними нових злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити їм покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статей, за якими останні обвинувачуються.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_39 , суд вважає, що мірою покарання, необхідною і достатньою для перевиховання обвинуваченого і попередження нових злочинів може бути міра покарання в межах санкцій статті, за якою останній обвинувачується у вигляді позбавлення волі, з врахуванням вимог ст. 69-1 КК України, та приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання й вважає за можливе, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_12 суд враховує і вимоги ч.1 ст. 70 КК України.
Процесуальні витрати у справі за проведення експертиз № 31/01-99 від 18 серпня 2015 року, № 31/01-149 від 22 жовтня 2015 року на користь держави підлягають стягненню з ОСОБА_13 у розмірі 368 грн. 28 коп., з ОСОБА_21 368 грн. 28 коп.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Згідно з ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Відповідно до цього ж Закону у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
15 грудня 2015 року згідно ухвали Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_13 , ОСОБА_21 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому у строк їх попереднього ув`язнення буде зараховано весь строк їх ув`язнення з 15 грудня 2015 рокудо вступу вироку у законну силу, якщо останнім не буде змінено міру запобіжного заходу.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_21 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_13 , ОСОБА_21 рахувати з моменту їх фактичного затримання 15 грудня 2015 року.
Цивільні позови не заявлено.
Запобіжний захід ОСОБА_12 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.3 ст.15 - ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України у виді 2 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк терміном на 3 роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки:
- не змінювати місця проживання та праці без повідомлення органів кримінально-виконавчої інспекції;
- періодично з`являтись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 368 грн. 28 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 368 грн. 28 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_40 , ОСОБА_41 рахувати з моменту їх фактичного затримання 15 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_40 , ОСОБА_41 у строк попереднього ув`язнення строк тримання їх під вартою з 15 грудня 2015 року включно до вступу вироку у законну силу чи зміни запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.
Речові докази, а саме, телевізор марки «Crown», відеомагнітофон марки «LG», вентилятор моделі FS40 повернуто потерпілій ОСОБА_42 і залишити у її користуванні, телевізор марки «Самсунг», велосипед та порох отяг марки «Ракета» повернуто потерпілій ОСОБА_43 і залишити в її користуванні, мобільний телефон марки «Нокіа С5-03» повернуто потерпілому ОСОБА_44 і залишити в його користуванні, хлібопічку марки «Дельфа», музичну колонку з ДВД системи домашнього кінотеатру «Панасонік», електричний радіатора марки «Сан вінд», електричний перфоратор марки «Ритм» ПЕ-1050, цифровий супутниковий приймач марки «Євроскай», мобільний телефон марки «Самсунг» повернуто потерпілому ОСОБА_45 і залишити в його користуванні, мобільний телефон марки «Соні Еріксон» повернуто ОСОБА_46 і залишити у його користуванні.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, та може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

СУДДЯ ОСОБА_47

Оригінал вироку.