ЄУН193/865/15-к
Провадження №1-кп/193/34/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
05 квітня 2016 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4

ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка угоду про примирення від 4 квітня 2016 року, що укладена між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000189 від 1 квітня 2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Уральськ, Казахстан, громадянин України, освіта неповна середня, не одружений, не працюючий, військовозобов`язаний, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
27 квітня 2002 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.190, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 1 року 10 місяців обмеження волі. Звільнений 27 квітня 2004 року із зали суду по відбуттю строку покарання;
20 серпня 2002 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області по ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 12 квітня 2005 року умовно-достроково на 3 місяці 11 днів;
23 листопада 2006 року Софіївським районним судом Дніпропетровської області по ч.1 ст.309 КК України до 2 роківпозбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
12 жовтня 2007 року Софіївським районним судом Дніпропетровської областіпо ч.2 ст.309, ч.3 ст.309, ч.2 ст.310, ч.2 ст.317, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно до відбуття 6 років позбавлення волі. Звільнений 18 червня 2013 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України ,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), при слідуючих обставинах:

14 березня 2015 року близько 23:00 год., діючи умисно, повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, шляхом вільного доступу, проникли на територію домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , яке на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, здійснили крадіжку велосипеда «Україна» зеленого кольору, після чого з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинили гр. ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 22 від 07.05.2015 року, матеріальну шкоду на загальну суму 804 грн.
Крім того, 27 квітня 2015 року близько 14:50 год., діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, підійшов до території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , яке на праві власності належить ОСОБА_4 , де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, здійснив крадіжку металевої хвіртки синього кольору довжиною 1,5 м., шириною 5 см., висотою 2 м. та вагою 50 кг., вартістю 160 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене на свою користь, чим спричинив гр. ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 30 від 24.05.2015 року, матеріальну шкоду на загальну суму 160 грн.

4 квітня 2016 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , яких на підставі ст.ст. 55, 56 КПК України визнано потерпілими у даному кримінальному провадженні №0000189 від 1 квітня 2015 року та обвинуваченим ОСОБА_7 в присутності адвоката ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно з даною угодою потерпілі та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_7 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у вигляді 1 року обмеження воля із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у судовому засіданні просять суд затвердити угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні просить суд затвердити укладену угоду про примирення, права та обов"язки зрозумілі.

Обвинувачений і потерпілі підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення, так-як відсутні обставини, що унеможливлюють затвердити угоду відповідно до ч.7 ст.474 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілими та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 угода про примирення підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 4 квітня 2016 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000189 від 1 квітня 2015 року, між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 , згідно з якою узгоджена міра покарання, роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; ст.474 КПК України.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити покарання 1 (Один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (Один) рік, та на підставі п. 3 ст. 76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Суддя: