АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/433/16 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Справа № 638/143/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 березня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 1 жовтня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , притягувався до кримінальної відповідальності: 28.03.2013 року ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова був звільнений від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим; 12.12.2013 року Дзержинським районним судом м.Харкова був засуджений за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки.

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст.185 КК України з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначенино покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.12.2013 року та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язано: не виїжджати за межі України для постійного проживання без дозволу органа кримінально-виконавчої системи, повідомляти в ці органи про зміну місця проживання, роботи чи навчання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої системи.

Задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_7 у відшкодування завданої матеріальної шкоди на користь ТОВ «Будмен» (код СДРПОУ 32031768) 106 гривень 50 копійок.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним в тім, що 28 вересня 2013 року, знаходячись у вечірній час в будівельному гіпермаркеті «Будмен», де реалізує свою діяльність ТОВ «Будмен», розташованому по вул. Клочківській 119-а в м. Харкові, вирішив викрасти чуже майно.

Реалізуючи злочинний намір, діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 із торгівельних стелажів гіпермаркету викрав один шпатель Hardex із нержавіючої сталі, 22 см., вартістю 97 гривень 90 копійок, одну лопатку шпательну з нержавіючої сталі 75 мм, вартістю 30 гривень 95 копійок, ножиці по металу, вартістю 106 гривень 50 копійок, загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №10731 від 14.11.2013 року, на 235 гривень 35 копійок. Після цього ОСОБА_7 із викраденим майном пройшовши лінію касс, не оплативши товар, вийшов з магазину.

01 жовтня 2013 року, в вечірній час, знаходячись в будівельному гіпермаркеті «Будмен», де реалізує свою діяльність ТОВ «Будмен», розташованому по вул. Клочківська 119-а у м.Харкові, ОСОБА_7 , діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, із торгівельних стелажів гіпермаркету викрав один шпатель Hardex із нержавіючої сталі, 30 см. вартістю 98 гривень 95 копійок, один шпатель Hardex 17 см., із нержавіючої сталі вартістю 91 гривня 80 копійок, одну рулетку магнітну 5 м., вартістю 31 гривня, копійок, загальною вартістю, згідно судово - товарознавчої експертизи № 10341 від 08.11.2013 року, 222 гривні 15 копійок. Після цього ОСОБА_7 із викрадеим майном, пройшовши лінію касс, не оплативши товар, вийшов з магазину, своїми діями спричинив ТОВ «Будмен» матеріальну шкоду на загальну суму, 457 гривень 50 копійок.

На вказане судове рішення прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування вироку в частині призначення покарання обвинувачееному. Просить визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначити йому покарання, 2 роки позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, з іспитовим строком на 2 роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.12.2013 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання в виді 4-х років позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК Україн, з іспитовим строком на 3 роки.

В обґрунтування доводів посилається на п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» про те, що у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробовуванням приймається тільки після визначення на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановления вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, судом не взято до уваги те, що відповідно до вимог чинного кримінального законодавства у разі вчинення засудженим нового злочину до постановления вироку за попереднім, суд за новим вироком не застосовує правила, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, а вироки виконуються самостійно.

Крім того, апелянт вважає, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням належним чином не мотивоване.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримував доводи поданої апеляційної скарги частково, в частині необхідності зміни вироку суду з наведених в ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Розглядом поданої апеляційної скарги в межах її доводів встановлено, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження докази щодо фактичних обставин справи не досліджував.

Згідно матеріалів кримінального провадження, головуючий ретельно роз`яснив учасникам судового процесу порядок та наслідки розгляду кримінального провадження за ч.3 ст.349 КПК України, при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого, який повністю визнав вину, не оспорював фактичні обставини справи, та вивченням даних про особу обвинуваченого. При таких обставинах суд вимог ч.3 ст.349 КПК України не порушив, з достатньою повнотою, в межах визначеного обсягу, дослідив обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обгрунтовано прийшов до висновку про його винуватість за ч.2 ст.185 КК України. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування у будь-якому разі судового рішення не встановлено.

Перевіряючи вирок в частині доводів апеляційної скарги про неправильність вироку суду в частині призначення покарання колегія суддів вважає, що вирок суду в резолютивній частині підлягає зміні.

Колегія суддів погоджується з запропонованим прокурором порядком призначення обвинуваченому покарання, що відповідає вимогам закону. Після призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, слід застосувати вимоги ст.75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки. В подальшому підлягають застосуванню вимоги ч.4 ст.70 КК України з призначенням покарання, як вказав суд першої інстанції. Шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного ОСОБА_8 за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.12.2013 року, остаточно призначити ОСОБА_7 чотири роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного остаточного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на три роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які суд вказав у вироку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання, роботи і навчання, періодично з`являтись в органи кримінально-виконавчої інспекції на реєстрацію. В цій частині та в частині що стосується вирішення цивільного позову та речових доказів вирок суду підлягає залишенню без змін.

Вказане покарання суд першої інстанції обґрунтував у відповідності до вимог ст.65 КК України, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, яке являється необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задоволити.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 1 жовтня 2015 рокув частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за даним вироком у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.185 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції, 2 /двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 /два/ роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 12.12.2013 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим строком на 3 /три/ роки.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
_____________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4