Справа № 296/1777/16-к
Вирок
Іменем України
29 березня 2016 року м.Житомир

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000040 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Житомира, освіта середня, студент 4-го курсу ЖАДК НТУ, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.01.2016 року близько 05 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебував на перехресті вулиць І. Кочерги та В. Бердичівська в м. Житомирі, де побачив раніше незнайомого потерпілого ОСОБА_5 , де у нього з потерпілим виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту, в цей же день та час, в цьому ж місці та за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_5 , поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаному місці, за вищевказаних обставин, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя від якого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 , який продовжував лежати на землі та своєю рукою дістав з кешені одягу останього мобільний телефон марки «Fly» моделі «IQ-4413 QuadEvo» в корпусі чорно-сірого кольору, вартістю 2400 грн. Після чого, помітивши, що вказаний мобільний телефон заблоковано, ОСОБА_4 став вимагати в потерпілого пін-код до телефону. Після того, як потерпілий відмовився повідомити пін-код, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на суму 2400 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Fly» моделі «IQ-4413 QuadEvo» вартістю 2400 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю і підтвердив, що дійсно 01.01.2016 р. при вище зазначених обставинах, із поєднанням з насильством, викрав мобільний телефон у потерпілого ОСОБА_5 .

У вчиненому щиро розкаявся, прохав суворо його не карати.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 01.01.2016 р. близько 05 години, коли він перебував на перехресті вулиць І. Кочерги та В. Бердичівська в м. Житомирі, до нього підійшов раніше не знайомий обвинувачений ОСОБА_4 , та вході розмови в них виник словесний конфлікт, внаслідок якого обвинувачений вдарив його правою рукою в обличчя від якого він впав на землю та в подальшому відібрав у нього телефон марки «Fly» моделі «IQ-4413 QuadEvo», яки знаходився в кишені одягу. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, на суворості покарання обвинуваченому не наполягає.

Слід зазначити, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які правильно розуміють обвинувачений, інші учасники судового провадження, і які ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати визнані ними фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як умисні протиправні дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, а також те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психолога та нарколога не перебуває, раніше не судимий, тяжких наслідків від його злочинних дій не наступило, потерпілий не наполягав на тяжкості призначеного покарання обвинуваченому, а тому суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливі в умовах без ізоляції від суспільства, а тому обирає йому покарання із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 , ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання та роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1