Справа № 473/1839/16-к
ВИРОК
іменем України
"16" червня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження № 0002647 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лимани Березанського району Миколаївської області, громадянина України, українця, освіта повна середня, не працюючого, не одруженого, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

-у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,

Учасники судового засідання:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

представник потерпілого ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, при таких обставинах.

26 жовтня 2015 року біля 11.00 годин, в м. Вознесенську Миколаївської області, на вулиці Котляревського, поблизу будинку №40, між обвинуваченим ОСОБА_3 і потерпілим ОСОБА_5 виникли особисті неприязненні стосунки, під час яких ОСОБА_3 навмисно наніс не менше п`яти ударів металевим прутом в область голови, правої руки, лівого стегна потерпілого ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, правої кисті, забою лівого стегна, струсу головного мозку, пост травматичного пансинуситу, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та підтвердив зазначені вище обставини вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно 26 жовтня 2015 року приблизно об 11-ій годині біля магазину «Княжий Келих», який розташований в м. Вознесенську, він спілкувався з потерпілим ОСОБА_5 , потім між ними виникла сварка, під час якої наніс чотири чи п`ять ударів металевим прутом в область голови, руки та лівого стегна потерпілого. Потім до них підбігли люди і розборонили їх, після чого він з місця події уїхав. До сьогоднішнього дня потерпілому допомогу не надавав.

Крім винних зізнань обвинуваченого ОСОБА_3 , його вина підтверджується показаннями потерпілого, матеріалами кримінального провадження, а тому суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному спричиненні середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 доведена повністю.

Так, потерпілий ОСОБА_5 пояснив в судовому засіданні, що обвинуваченого ОСОБА_3 добре знає, раніше у них були нормальні стосунки, а потім ці стосунки погіршились. 26 жовтня 2015 року біля 11 години він знаходився біля магазину «Княжий Келих», який розташований по вулиці Котляревського міста Вознесенська. Коли він намагався від`їхати від магазину, то ОСОБА_3 своїм автомобілем перекрив йому шлях, вибіг із автомобіля і металевим прутом став його бити по голові, іншим частинам тулуба. Після того, як люди втрутились, що знаходились поруч, обвинувачений втік з місця події. Від нанесених тілесних ушкоджень він втрачав свідомість. До теперішнього часу він лікується у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Ніякої матеріальної допомоги до теперішнього часу йому ОСОБА_3 не надавав.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 342 від 18.02.2016 року, згідно якої у потерпілого ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови, правої кисті, забою лівого стегна, струсу головного мозку, пост травматичного пансинуситу, які могли виникнути від дії тупих твердих предметів, можливо в строки і при обставинах, зазначених в постанові; за ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я (а.п.32-33).

Таким чином, з урахуванням зазначених доказів, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 122 КК України, так як він заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

По справі потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування йому матеріальної шкоди в сумі 5465 грн.14 коп; моральної шкоди в сумі 25000 грн;

Обсудив цивільний позов, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 підлягають задоволенню частково з таких підстав..

Розмір матеріальних збитків, які поніс ОСОБА_5 в результаті спричинення тілесних ушкоджень, підтверджується долученими до матеріалів кримінального провадження медичними документами: чеками про придбання ліків, довідкою Вознесенської ЦРЛ, випискою із лікарняної картки на ОСОБА_5 , копіями рецептів, виданих лікуючим лікарем потерпілому на придбання ліків(а.п.7-8, 44-70,80-89).

Захисником ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 заявлено клопотання про визнання недопустимими доказами в частині відшкодування матеріальної шкоди, а саме: чек №215297 від 23.05.2016 року на суму 20 грн.70 коп; чек №176524 від 20.07.2015 року на суму 78 грн.80 коп; чек №215433 від 24.05.2016 року на суму 1043 грн.34 коп; чек №99547 від 10.05.2016 року на суму 129 грн.95 коп; чек без номеру з аптеки №4 від 14.05.2016 року на суму 48 грн.75 коп.

Обсудив клопотання, суд вважає, що підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до чеку №176524 від 20.07.2015 року на суму 78 грн.80 коп ОСОБА_5 придбав ліки до вчинення відносно нього злочину, а тому на вказану суму підлягає зменшенню сума відшкодування матеріальної шкоди. Що стосується придбання ліків по іншим чекам в травні 2016 році, то в цій частині клопотання про недопустимість доказів не підлягає задоволенню як необгрунтоване.

Так, відповідно до листа Вознесенської центральної лікарні №860/06 від 03.06.2016 року стан потерпілого ОСОБА_8 не стабільний, погіршився з 1 квітня 2016 року, проходить амбулаторний курс лікування (а.п.42).

Таким чином, загальна сума відшкодування матеріальної шкоди становить (5465,14 78,80) 5386,34 грн.

Що стосується стягнення на користь потерпілого моральної шкоди в сумі 25000 грн, то в цій частині позовні вимоги підлягають також частковому задоволенню.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст.1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Так, в результаті злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому дійсно була завдана моральна шкода, яка виразилась в тому, що потерпілий переніс значний фізичний біль, пережив емоційний стрес тривалий час проходить курс лікування, у нього порушився нормальний ритм життя, втратив частково працездатність, що позначилось на його роботі в якості підприємця.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить із характеру та обсягу фізичних та душевних страждань, яких зазнав потерпілий в результаті скоєного відносно нього кримінального правопорушення та інших обставин, а саме віку потерпілого та стану його здоров`я на сьогоднішній час.

Розмір моральної шкоди, яка спричинена потерпілому ОСОБА_5 , з урахуванням наведених обставин, суд визначає в сумі 20000 гривень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину (середньої тяжкості злочин), особу винного.

Обставин, що обтяжують і пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За місцем мешкання обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий.

Суд вважає, що з урахуванням зазначених обставин перевиховання ОСОБА_3 можливо в умовах без ізоляції від суспільства та є підстави для застосування відносно нього ст.75 КК України. Дане покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3-х (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 2-х років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обиралося.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_5 за заподіяння матеріальної шкоди 5386, 34 гривень, моральної шкоди 20000 гривень, а всього 25386,34 гривень.

На вирок суду можуть бути подані апеляції протягом 30 днів до апеляційного суду Миколаївської області з дня його проголошення через Вознесенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1