АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/996/16 Справа № 208/8998/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кпимінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000242, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровське
Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
Встановила:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не оскаржуючи обставини вчинення правопорушення, просить змінити вирок суду та призначити покарання з застосуванням вимог ст. 75 КК України. Посилається на те, що призначене судом покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення. Вважає, що судом не в повній мірі враховано всі пом`якшуючи обставини, а саме, що він одружений, має сім`ю, на його утриманні знаходиться неповнолітній син, має постійне місце проживання і постійне місце роботи.
Вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, а на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
За вироком суду ОСОБА_6 у невстановленої в ході досудового розслідування особи умисно незаконно придбав короткоствольну вогнепальну зброю - самозарядний гладкоствольний пістолет «ZORAKI Mod 914-S», вогнепальну зброю - самозарядний гладкоствольний пістолет «KRAL mini-STARTER», два боєприпаси з маркуванням «UMA 8 mmК» та з маркуванням «ТЕРЕН-3 9mm». Після чого ОСОБА_6 , умисно зберігаючи при собі вогнепальну зброю та боєві припаси без передбаченого законом дозволу, один пістолет «ZORAKI Mod 914-S» поклав до кобури, яка носиться на спеціальному ремені під лівою пахвою, а другий пістолет «KRAL mini-STARTER» з двома бойовими припасами поклав до своєї сумки і став незаконно носити та зберігати без передбаченого законом дозволу.
Крім того, ОСОБА_6 повторно, у невстановлений в ході досудового розслідування час, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, незаконно придбав для власного вживання без мети збуту медичний шприц об`ємом 20,0 мл, заповнений рідиною коричневого кольору приблизно на 19,0 мл, який містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - «опій ацетильований», маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,0153 гр, який поклав у свою сумку, та, незаконно зберігаючи при собі, переніс до автомобіля Опель Кадет д.н. НОМЕР_1 , яким, самостійно керуючи, вчинив незаконне перевезення наркотичних засобів до буд. № 25 по вул. Димитрова в м. Дніпродзержинську.
13 жовтня 2015 року під час огляду автомобілю Опель Кадет д.н. НОМЕР_1 , за кермом якого сидів ОСОБА_6 , зазначений наркотичний засіб та зброя з бойовими припасами були вилучені працівниками міліції.
Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , котрі підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили пом`якшити призначене покарання, думку прокурора ОСОБА_7 про те, що вирок суду не підлягає зміні, а скарга обвинуваченого - задоволенню, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційній скарзі, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Суд першої інстанції встановив, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях, кваліфікованих за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України, в зв`язку з чим, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого за інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, на яких ні сторона обвинувачення, ні обвинувачений ОСОБА_6 не наполягали. Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України у апеляційній скарзі не оскаржуються.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні йому покарання суд не в повній мірі врахував пом`якшуючих обставин, а тому необгрунтовано призначив йому суворе покарання, не заслуговують на увагу.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про його особу, а також усі обставини провадження. Суд також зазначив, що визнав обставиною, як такою, що помякшує покарання, його щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

З урахуванням сукупності перелічених даних, тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та конкретних обставин їх вчинення, а також даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, скоїв тяжкий злочин, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі без застосування положень ст. 75 КК України, але у розмірі, близькому до мінімальної межі санкцій ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України.
Доводи обвинуваченого в апеляційній скарзі про те, що він не намагався жодним чином перешкоджати правоохоронним органам в його виявленні, сам добровільно надав згоду на проведення огляду автомобіля, щиро сповістив про обставини скоєння ним правопорушення, мають місце, але при цьому його щире каяття було враховано судом першої інстанції при ухваленні вироку.

Посилання ОСОБА_6 в апеляційній скарзі на те, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання та роботи не є достатньою підставою для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання.

З огляду на фактичні обставини провадження, положення кримінального закону, мету покарання призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обгрунтованим та необхідним.
Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_6 з мотивів, про які йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не вбачає.

З огляду на це наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 доводи про те, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і за своїм видом є явно несправедливим внаслідок суворості, не впливають на відповідність призначеного покарання і не містять достатніх даних про призначення йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України, про що наполягав в своїй апеляційній скарзі обвинувачений.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування вироку, тому колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

Постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді
______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4