Справа № 461/4749/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1033/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 жовтня 2016 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2016 року про відмову в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення, та постановити нову ухвалу, якою задоволити вище зазначене клопотання.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2016 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення відмовлено.
Апелянт вважає, що дану ухвалу слід скасувати, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.
У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог зазначає, що судовий розгляд справи проводився в режимі відео конференції. Відео зв`язок був поганий, і тому в судовому засіданні засудженому не було чути, що говорили прокурор і суддя. Вважає, що таким чином він був позбавлений права на захист своїх інтересів і не міг заперечити прокурору і представнику ЛУВП №19.

Звертає увагу на те, що справа розглянута незаконним складом суду, оскільки головуюча-суддя ОСОБА_1 вже слухала по суті у 2015 році його заяву про перегляд вироку Галицького районного суду м. Львова від 13.10.2015 року за нововиявленими обставинами. Ця обставина, на думку засудженого, унеможливлює участь судді у розгляді даної справи про умовно-дострокове звільнення.
Просить врахувати, що суд не розглянув справу всебічно, а тому зробив помилковий висновок про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення.
При вирішенні клопотання про умовно-дострокове звільнення просить врахувати не лише положення ст.. 81 КК України, але і практику Європейського суду з прав людини.
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник підтримали вимоги та доводи апеляційної скарги.
При апеляційному розгляді справи прокурор заперечив вимогу та доводи апеляційної скарги засудженого.
Вивчивши матеріали апеляційної скарги, а також заслухавши пояснення прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений 25.05.2016 року вироком Галицького районного суду м. Львова по ч.3 ст.358; ч.3 ст.357; ч.2 ст.259 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. ОСОБА_6 у ЛУВП №19 тримається з 22.09.2015 року по теперішній час.

Крім цього, ОСОБА_6 засуджений 03.06.2016 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова по ст. 259 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. Даний вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З характеристики адміністрації ЛСІ №19 на засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній за час відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має.
Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 , який раніше судимий, суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення.

Наявність в ОСОБА_6 посередньої характеристики за місце відбування покарання, а також відсутність заохочень в процесі відбування покарання, свідчить про те, що особа не стає на шлях виправлення та не прагне довести своє виправлення.

Висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні вказаного клопотання відповідає вимогам закону та матеріалам справи.
Ухвала суду першої інстанції є законна та обґрунтована.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі та клопотанні про умовно дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 є безпідставними.
Керуючись ст. 404, 407 КПК України, ст.81 КК України колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10.08.2016 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4