АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 листопада 2016 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.12 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.146 КК України.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, характеризуючих даних про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Не погоджуючись з прийнятим рішення суду, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу його підзахисному.
Захисник зазначає про те, що слідчий суддя не в повній мірі дослідив усі надані матеріали справи та необґрунтовано прийняв до уваги нічим не підтверджені доводи сторони обвинувачення про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 саме інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, захисник посилається на те, що висновки слідчого судді про наявність ризиків є необґрунтованими, оскільки як у клопотанні прокурора так і в ухвалі суду відсутні будь-які докази, що свідчать про їх існування та вони нічим не підтверджені. В матеріалах справи відсутні будь які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам у ст. 177 КПК України. Також зазначає, що судом необґрунтовано вказано про те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, перешкоджати слідству та вчиняти нові злочини. На думку адвоката, такі твердження є припущеннями з урахуванням даних про особу підозрюваного.

Крім того апелянт наголошує на тому, що затримання ОСОБА_7 було здійснено з порушеннями вимог ст. ст. 207, 208 КПК України, що в свою чергу порушує право їх підзахисного на свободу та особисту недоторканість (підпункт (с) пункту 1 ст. 5 Конвенції).

Додатково захисник наголошує на інші порушення кримінального процесуального закону, які мали місце до початку досудового розслідування

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали судового провадження по розгляду клопотання слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, всупереч твердженням захисника, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, п.12 ч. 2 ст. 115, ч.3 ст.146 КК України.

Такий висновокслідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на можливу причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема такими даними є відомості, які містяться в протоколах допиту свідків, допиту підозрюваного, протоколом огляду події та інших протоколах слідчих дій та документах, зібраних під час досудового розслідування, що були надані стороною обвинувачення слідчому судді.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а тому доводи захисника про використання органом досудового розслідування неналежних доказів при повідомленні про підозру, як і доводи про незаконність затримання йогопідзахисного є необґрунтованими.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 тяжкість покарань, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, всупереч твердженням захисника, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експертів, спеціалістів та інших учасників у кримінальному провадженні.

Таким чином, доводи захисника про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КК України, є непереконливими.

На думку колегії суддів, слідчий суддядійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Крім того колегія суддів зважує і на ту обставину, що обравши щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд правильно прийняв рішення, не визначивши підозрюваному розмір застави в порядку, передбаченому ст. 183 КПК України з огляду на тяжкість злочинів вчиненого.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року, якою клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Департаменту нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 листопада 2016 року відносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Справа № 11-сс/796/3355/2016 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_8
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1