Справа № 344/2084/16-к
Провадження № 1-кс/344/1016/16
У Х В А Л А
16 березня 2016 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 в інтересах потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000037, -

ВСТАНОВИВ:

в скарзі вказано, що слідчим закрито провадження за заявою скаржника про вчинення щодо нього злочину ОСОБА_6 за ч.1 ст.125 КК України. Однак скаржник заперечує вказану постанову з тих підстав, що слідчим не проведено одночасний допит скаржника зі свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не враховано показання свідків скаржника, але враховано показання свідків ОСОБА_6 ; скаржник бажає роз`єднання справ за його скаргою та за скаргою ОСОБА_9 проти нього.

Представник потерпілого потворно не з`явився в судове засідання.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 підтримав скаргу та надав пояснення про те, що слідчим не проведено одночасний допит скаржника зі свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не враховано показання свідків скаржника, але враховано показання свідків ОСОБА_6 ; скаржник бажає роз`єднання справ за його скаргою та за скаргою ОСОБА_9 проти нього, слідчим не допитано сестру скаржника про те, що до неї приходили баба ОСОБА_6 та просила переконати скаржника відмовитись від його заяви. У разі незаконності дій скаржника щодо конфлікту із дідом ОСОБА_6 бажає щоб його діям було надано правову оцінку в іншому провадженні ніж провадження щодо його обвинувачення ОСОБА_6 .

Також потерпілий надав перед судом пояснення про те, що ОСОБА_6 заподіяв йому тілесні ушкодження у виді синців у спосіб тримання рукою за шию, грубо із ним поводився.

В судовому засіданні прокурор заперечила скаргу з тих підстав, що після скасувань попередніх постанов про закриття даного кримінального провадження було проведено дії, на необхідність проведення яких було вказано у відповідній ухвалі, вказані дії не призвели до встановлення обставин, які були б підставою для обвинувачення ОСОБА_6 , потерпілий не подавав заяв про вчинення злочину щодо його сестри, між усіма учасниками кримінального провадження, в показаннях яких були розбіжності вже було проведено одночасні допити, усім показанням осіб було надано належну правову оцінку в постанові слідчого, кримінальне провадження за заявою ОСОБА_9 проти ОСОБА_3 раніше вже виділено в окреме провадження, а тому повторно не може бути роз`єднано із даним провадженням, об`єктивних даних щодо встановлення зв`язку між синцями на шиї ОСОБА_3 та діями ОСОБА_6 досудовим слідством не встановлено, усі можливі засоби для їх встановлення досудовим слідством вичерпано, проведення дій, про які просить ОСОБА_3 не призведе до отримання доказів на встановлення протилежних обставин.

Судом встановлено наступні обставини.

29/12/2015 р. старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_10 закрито кримінальне провадження №0000037 за ч.1 ст.125 КК України за заявою ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_6 заподіяв йому тілесні ушкодження з урахуванням положень постанови Івано-Франківського міського суду від 25/09/2015 р. про скасування попередньої постанови про закриття даного провадження.

В постанові слідчого від 29/12/2015 р. встановлено, що раніше ОСОБА_3 змінював свої показання щодо обставин пошкодження його одягу та забруднення кров`ю його сорочки і штанів ОСОБА_6 ; зміна показань мала місце у проміжок через 2 роки після надання первинних показань; також ОСОБА_3 змінював показання про наявність у нього одягу зі слідами насильства та про відсутність такого одягу.

Свідок ОСОБА_11 , який і розбороняв ОСОБА_6 та ОСОБА_3 надав показання про те, що конфлікту між вказаними особами не було, інші очевидці події надали такі самі показання.

ОСОБА_6 надав пояснення про те, що виставив свою руку для оборони від удару ОСОБА_3 , ситуація була короткою в часі. Одразу після цього їх розвели сторонні особи, які також були допитані досудовим слідством.

Досудовим слідством проведено одночасні допити свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 .

Висновком експерта №160 від 12/08/2013 р. виявлено два синці в діаметрі 1 см. та 1.3 см. та садно 0,2 см. на передньо-боковій поверхні справа, які могли бути спричинені дією тупих твердих предметів, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Слідів удушення, про яке повідомляв ОСОБА_3 експертизою не виявлено.

Раніше того дня ОСОБА_3 конфліктував зі ОСОБА_9 , у якого за висновком експерта №162 від 16/08/2013 р. було виявлено садно та синець у правій надлопаточній ділянці.

Обставиною відповідальності за дії, передбачені в ч. 1 ст. 125 КК України є умисел у завданні тілесних ушкоджень.

Досудовим слідством не встановлено такого умислу, а тому кримінальне провадження закрито.

Відповідно до постанови слідчого та пояснень прокурора передбачені законом засоби встановлення обставин, що входять до предмету доказування вичерпані; дії ОСОБА_3 не спрямовані на встановлення таких обставин.

Раніше на досудовому слідстві ОСОБА_3 та його представник не заявляли клопотань і заяв щодо проведення будь-яких слідчих дій.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови містить відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.

Питання закриття кримінального провадження або внесення і його підтримання в суді є виключною компетенцією представника державного обвинувачення. Тому не погодження скаржника із висновками державного обвинувачення не є підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження, оскільки усі дії, які необхідно було вчинити для перевірки та спростування припущень скаржника досудовим слідством здійснено.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).

При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так само в постанові Верховного Суду України від 23 червня 2015 року №802/3531/14-а вказано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 12.10.78 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з… питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже даному суду не належить компетенція щодо оцінки доказів для встановлення складу злочину.

При цьому досудовим слідством однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин досудовим слідством вичерпані.

Крім цього відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Отже будь-які показання фізичних осіб, в якості доказів в кримінальному провадженні, можуть бути надані тільки перед судом.

Тому скаржник не вправі посилатися на неповноту досудового слідства з підстав, пояснень, які надали інші учасники або з підстав не проведення між ними одночасного допиту, оскільки для надання таким поясненням статусу доказу законом встановлено вимогу щодо подання пояснення виключно перед судом.

Таких клопотань від скаржника та його представника суду не було надано.

Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Так, відповідно до ст. 22 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором.

Отже виключно прокурором могло бути ухвалено рішення про внесення спірних епізодів до обвинувального акту та передання його до суду.

В свою чергу в ст. 343 КК України встановлено кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення.

За вказаних обставин досудовим слідством вжито усі необхідні дії для спростування обставин із заяви про вчинення злочину. Зазначена скарга позбавлена будь-яких правових підстав, а тому є формою зловживання правом на звернення до суду.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст. 7 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000037, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1