АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1894/16-к Номер провадження 11-кп/786/628/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора захисника засудженого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відео конференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 20 травня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Машівка Полтавської області, громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, судимому,

відмовлено в задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що положення статті 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» не поширюються на засудженого з огляду на те, що на момент набрання чинності вказаним Законом ОСОБА_8 не відбував покарання у виді позбавлення волі реально.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році». При цьому зазначає, що з огляду на положення ст.12 цього Закону він належить до кола осіб, на яких поширюється його дія, оскільки вчинив злочин до набрання ним чинності, а приписи ст.9 цього Закону не містять застережень для його застосування щодо осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та засудженого на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування прокурора про законність судового рішення, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів провадження, відсутні підстави, які б могли слугувати звільненню ОСОБА_8 від відбування покарання, визначені у статтях 1-5 Закону України «Про амністію у 2014 році», і це не оспорюється учасниками провадження.

Доводи апеляційної скарги про скорочення наполовину невідбутої частини покарання суперечать вимогам закону.
Так, приписами ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачено скорочення наполовину невідбутої частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.
Відповідно до наданих суду матеріалів, ОСОБА_8 вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 31 березня 2014 року засуджений за ч.1 ст.307, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70, ст.75 КК України на 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вироком апеляційного суду Полтавської області від 7 липня 2014 року вказаний вирок місцевого суду був скасований та постановлений новий вирок, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? належного йому майна та взятий під варту в залі суду.

В подальшому, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 квітня 2015 року вирок апеляційного суду був скасований та призначений новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

За результатами нового розгляду апеляційний суд Полтавської області 17 червня 2015 року ухвалив вирок, яким ОСОБА_8 засудив за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.1 ст.70 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? належного йому майна. Цей вирок судом касаційної інстанції залишений без зміни.
Таким чином, хоча ОСОБА_8 і вчинив злочини до акту амністії, проте він на час набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», тобто станом на 19 квітня 2014 року, не відбував покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання йому було призначене після набрання чинності цього Закону, а саме 17 червня 2015 року.
Тому до ОСОБА_8 не можуть бути застосовані положення ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році».
В зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги про застосування ст.9 цього Закону є безпідставними.

Виходячи з наведеного, висновок суду по відмову в задоволенні клопотання засудженого є обґрунтованим, а тому підстав до скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 20 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4