н/п 1-кс/640/4637/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" червня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
Слідчий на обґрунтування клопотання зазначає, що приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , діючи у групі з ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за попередньою змовою між собою, відповідно до якої вказана група осіб мала намір заволодіти квартирою АДРЕСА_17 , вартістю 838553 грн., яка належала на праві власності ОСОБА_14 , розподіливши для цього ролі між собою таким чином, що приватний нотаріус ОСОБА_10 повинна скласти та посвідчити заповіт від імені померлого ОСОБА_14 на користь ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_13 повинні підписати вказаний заповіт як свідки, а ОСОБА_12 як підписант заповідача, після чого оформити право власності на зазначену квартиру на одного з членів групи ОСОБА_11 , реалізуючи вказані наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння чужим майном, 17.07.2015 у період часу з 18 години до 20 години 23 хвилин, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_10 , знаходячись за місцем здійснення нею нотаріальної діяльності - в своєму офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_18 , склала та посвідчила від імені померлого на той час ОСОБА_14 заповіт на ім`я ОСОБА_11 , підробивши його шляхом внесення неправдивих відомостей щодо часу, місця його складання та волевиявлення заповідача, після чого підроблений заповіт було підписано ОСОБА_6 та ОСОБА_13 як свідками, а ОСОБА_12 як підписантом заповідача та посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_10 на користь присутнього при підробленні ОСОБА_11 , створивши таким чином умови для шахрайського заволодіння квартирою ОСОБА_14 .
Продовжуючи реалізацію злочинних намірів групи осіб та усвідомлюючи неповноту вчинення дій, спрямованих на вчинення злочину та необхідність для доведення злочину до кінця оформити право власності на одного з членів групи, ОСОБА_11 звернувся до Київського районного суду м. Харкова для зняття накладеного арешту із зазначеної квартири та до Десятої державної нотаріальної контори м. Харкова для вступу у спадок за підробленим заповітом, а приватний нотаріус ОСОБА_10 в свою чергу надала до вказаної нотаріальної контори копію підробленого заповіту, однак, враховуючи, що для завершення злочину були вчинені не всі дії, зокрема, не було оформлено право власності на члена групи ОСОБА_11 , злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі членів злочинної групи, а саме: у зв`язку з накладенням Київським районним судом м. Харкова арешту на вказану квартиру.
26.05.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
26.05.2016 в ході обшуку помешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено наступне майно, зазначене в клопотанні.
27.05.2016 зазначені документи та предмети оглянуто та визнано речовими доказами.
26.05.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
28.05.2016 слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт вилученого майна, однак 31.05.2016 суд повернув клопотання прокурору для усунення недоліків.
Орган досудового розслідування вважає, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України з наведених нижче підстав.
Вилучені документи є доказами вчинення кримінального правопорушення, а також зберегли на собі його сліди, їх необхідно використати під час проведення документальних перевірок, проведення судово-почеркознавчих та судових документо-технічних експертиз, для яких відповідно до методики проведення судових експертиз необхідно надати оригінали вказаних документів, у зв`язку із чим вони мають доказове значення у кримінальному провадженні.
Вилучені мобільні телефони, сім-картки, цифрові носії інформації, ноутбук містять в собі інформацію про контакти та телефонні з`єднання ОСОБА_6 в період вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим вони є доказами кримінального правопорушення.
Вилучення вказаних предметів та документів було метою проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_15 від 23.05.2016, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей і документів досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину.
Сторона обвинувачення зазначає, що вилучені під час обшуку предмети та документи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, тому з метою збереження речових доказів, використання як доказів відомостей, що містяться в них речах і документах та неможливо іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Арештовані документи повинні зберігатись в матеріалах кримінального провадження, а інші предмети в кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про арешт майна.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вказуючи про відсутність підстав до накладення арешту на вказане в клопотанні майно.
Також захисник ОСОБА_4 подав заяву від власника майна підозрюваного ОСОБА_6 про розгляд клопотання за відсутності останнього, в якій також вказано про заперечення даного клопотання.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2016 надано дозвіл на проведення обшуку у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично мешкає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та яка належить на праві приватної власності ОСОБА_16 та ОСОБА_17 по 1/2 частині кожній, з метою відшукання і вилучення: заповіту від ОСОБА_14 на ОСОБА_11 , правовстановлюючих документів на нерухоме майно, технічних паспортів на нерухомість, витягів з реєстрів, викрадених паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційних податкових номерів, свідоцтв про народження, шлюб, смерть, довідок БТІ, ЖЕКів, КП «Жилкомсервіс», бланків довідок установ та організацій, чистих аркушів паперу з відбитками печаток та штампів, позовів щодо нерухомості, заяв до судів, документів щодо оцінки нерухомості, фотографій підставних осіб на документи, чернеток із записами щодо адресів, розрахунків, юсб-флеш накопичувачів, дисків, планшетних ПК, ноутбуків, системних персональних комп`ютерів, мобільних телефонів, сім-карток операторів мобільного зв`язку, інших цифрових носів інформації, які містять інформацію, яка має доказове значення, будь-яких документів та фотографій, які підтверджують зв`язок між ОСОБА_11 та іншими фігурантами провадження, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, предметів, зберігання яких заборонено законом (а.с. 19-20).
26.05.2016 на підставі вказаної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2016 проведений обшук, в ході якого, згідно протоколу обшуку від 26.05.2016 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні слідчого. Обшук проводився в період з 08 год. 31 хв. до 13 год. 41 хв. (а.с. 21-25).
Після проведення обшуку, в ході якого слідчим були відшукані і вилучені документи, комп`ютерна техніка, мобільні телефони, чорнові записи, які не були прямо зазначені в ухвалі суду про надання дозволу на проведення обшуку та вилучення конкретних документів, старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_18 протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме, 28.05.2016 об 11.29 год. поштою направив до суду клопотаннями про арешт майна, вилученого під час обшуку (а.с. 51-65, 73-74). Додержання процесуального строку шляхом подачі клопотання на пошту відповідає положенням ст. 116 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2016 вказане клопотання старший слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_18 про арешт майна у даному кримінальному провадженню, повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання копії ухвали (а.с. 66-72).
Згідно розписки прокурора відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 31.05.2016, копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 30.05.2016 прокурором отримано 31.05.2016 о 13.00 год. (а.с. 50).
До Київського районного суду м. Харкова вказане клопотання про арешт майна подано 03.06.2016 о 11.45 год. (а.с. 2). Таким чином, згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків слідчим, прокурором не порушено.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказі.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуку, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколу обшуку від 26.05.2016 документи, предмети, речі, мобільні телефони, ноутбук підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедура та завданням кримінального провадження.
Стороною обвинувачення на теперішній час доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора, доведено значення вилучених предметів, для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Місцем зберігання арештованого майна визначити СУ ГУ НП у Харківській області, в порядку, визначеному Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1