г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/525/16-к
Номер провадження 1-кп/213/102/16
В И Р О К
Іменем України
21 липня 2016 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0000131 у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Шира Ширінського району Красноярського краю, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, одруженого, зі слів має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, має тимчасові заробітки, не судимого,

за ст. 125 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

- з боку обвинувачення: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 ,

- з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2016 року приблизно о 03год.30 хвил. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився в приміщенні палацу культури ПАТ «Південний ГЗК», розташованого за адресою: пл. 60-річчя СРСР, 2, в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, куди він потрапив через вхідні двері. Побачивши охоронця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у ОСОБА_10 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , реалізуючи який, він схопив своєю правою рукою електричний чайник та почав наносити ним численні удари по голові та тулубу ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії, штовхнув ОСОБА_8 , від чого остання впала на підлогу та умисно своїми ногами взутими в черевики почав наносити удари по тулубу ОСОБА_8 , чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді: синців в проекції лівого тім`яного пагорбу, на верхній повіці правого ока, на нижній повіці лівого ока, по зовнішній поверхні від верхньої переривчасто спускаючись до середньої третини лівого плеча, по зовнішній поверхні від верхньої з переходом на нижню третину лівого передпліччя, по внутрішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, від лівого промінево-зап`ясткового суглобу до основних фаланг 2-5 пальців лівої кисті, по зовнішній поверхні від верхньої до нижньої третини правого плеча, по задній поверхні середньої третини правого плеча, від верхньої третини правого передпліччя до його нижньої третини переривчасто, по зовнішній поверхні правої кисті в проекції 3 п`ястної кістки, в середньо-правому квадранті передньої черевної стінки, по зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна, по передній поверхні в проекції нижнього краю правого наколінника; садна - по задній поверхні середньої третини лівого плеча, по зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 159 від 02.02.-03.02.2016 року за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6.

Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.125ч.1 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 себе винуватим у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.125ч.1 КК України не визнав та суду пояснив, що він проживає в м.Нікополь з дружиною та двома синами, один з який неповнолітній, ІНФОРМАЦІЯ_2 . 29.01.2016 року приблизно о 21.30 год. він приїхав з м.Нікополь в м.Кривий Ріг, виконувати роботу за договором. Зустрівся зі знайомою, на ім`я ОСОБА_11 , з якою розпив у неї вдома вино. Потім влаштувався на проживання та зі своїм знайомим ОСОБА_12 вони вирішили відмітити зустріч, приїхали в район 9-го кварталу, де в одному з ларьків купили пляшку горілки. Після того, як вони розпили горілку, він більше нічого не пам`ятає. Останнє, що він пам`ятає, це те, що вони сиділи в машині в таксі. Прийшов до тями він вже у відділку поліції, розмовляв з дільничним, у нього не було взуття на одній нозі. Потім він дізнався, що з ним сталося. Оскільки він нічого не пам`ятає, то себе винуватим він не визнає. Також пояснив, що стан здоров`я у нього задовільний, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, коли вживає спиртні напої, він веде себе спокійно, він не може усвідомити, що підняв руку на жінку. Можливо він і був в приміщенні Палацу культури, оскільки про це говорять свідки, але тілесні ушкодження потерпілій заподіяти він не міг в силу свого характеру. Наявність у потерпілої тілесних ушкоджень він пояснити не може. Після того, як його відпустили з відділку, він ходив на місце події, шукав свій черевик, але нічого не знайшов, та нічого не пригадав. Він спілкувався потім і зі своїм знайомим ОСОБА_12 , але той теж нічого йому не зміг пояснити. В той день на ньому були сині джинси, шкіряна куртка, спортивна кепка та він був узутий у зимове взуття. Коли його затримали, він дійсно був у одному черевику, другий він так і не знайшов. Вважає, що потерпіла все вигадала, оскільки вона по різному розповідала про події. Раніше, про те, що він її тягнув за пальто вона не говорила. Він перевіряв двері, вони не мали пошкоджень. Просить врахувати, що на його одязі при затриманні крові не було.

Цивільний позов він не визнає, оскільки не пам`ятає подій, вважає, що розмір шкоди потерпілою завищений. Якщо він розбив чайник, то готовий компенсувати його вартість. Також просить врахувати, що він не працює, тривалий час не може працевлаштуватися, має на утриманні сім`ю, тому платити кошти йому нема з чого. При призначенні покарання покладається на розсуд суду.

В ході досудового розслідування ОСОБА_10 визнавав, що скоїв злочин, у вчиненому щиро розкаювався /а.с.49-50,т.2/.

Незважаючи на повне невизнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.125ч.1 КК України та встановлені судом фактичні обставини підтверджуються зібраними у судовому засіданні належними та допустимими доказами, а саме: поясненнями потерпілої ОСОБА_8 , свідків, письмовими матеріалами кримінального провадження.

Так, потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона працює в Палаці культури ПАТ «Південний ГЗК» швейцаром з січня 2015 року. 29.01.2016 року о 19.00 год. вона заступила на зміну. 30.01.2016 року приблизно о 03.00 год. вона почула гуркіт, їй здалося, що зсунувся сніг з даху. Вона все ж таки пішла подивитися, що за гуркіт, підійшовши до вікна вона побачила чоловіка, який стукав у двері з бокового входу, вона зробила йому зауваження та пішла, чоловік став стукати у вікна. Вона переживала, щоб він їх не розбив. Вона пішла на пост, намагалася додзвонитися до поліції, але не змогла, тому подзвонила в службу муніципальної охорони, де працює її знайомий ОСОБА_13 , та повідомила, що незнайомий чоловік, хоче зайти до приміщення ОСОБА_14 . В цей час невідомий чоловік, як вона тепер знає, ОСОБА_10 , став смикати за ручку дверей, та засув зсувався. Вона придержувала двері, щоб вони не відчинились, але утримати їх не змогла, чоловік просунув руку в отвір, та схопив її за пальто. Пальто стягнулося, та залишилось у нього в руці. Потім він намагався її виштовхнути на вулицю, а сам зайшов до приміщення Палацу культури. В цей час підійшов охоронник ОСОБА_15 , якого вона почала кликати на допомогу. Як тільки ОСОБА_16 підійшов, ОСОБА_17 впав на підлогу та почав плакати, щось говорити. Вона зрозуміла, що він у стані сильного алкогольного сп`яніння. Вона пішла телефонувати директору. І в цей момент обвинувачений підійшов до неї та почав її бити, схватив зі столу дволітровий електричний чайник, порожній без води, та почав бити її чайником по голові, плечах. Вона прикривалася. Чайник розбився на маленькі шматочки. Далі ОСОБА_17 штовхнув її на підлогу. Потім став запитувати, чи отримала вона гроші, казав, що він її директор і вона повинна знати його в обличчя, питав, як його звуть, при цьому бив ногами. У якийсь момент вона увернулася, вскочила на ноги, почала бігти. Він наздогнав її, схватив за кофту. Вона вибігла з ОСОБА_18 , кофта залишилася у нього в руках. Охоронець ОСОБА_19 стояв на сходах, та повідомив, що вже їде поліція. Коли приїхала поліція, вона стояла біля дверей, без кофти (у бюстгальтері), кров йшла з носу, на голові, передпліччях були садна, губа була розбита. Потім синці у неї були під очами, на щоці, на носі. Обвинувачений був одягнутий в сині джинси і в коротку чорну шкіряну куртку. У руках у нього нічого не було. Вона впевнена, що бив її саме обвинувачений, вона його впізнала, оскільки він трохи схожий на її чоловіка, та ще вона дуже добре запам`ятала його голос.

Діями обвинуваченого їй заподіяно не тільки матеріальну шкоду: порвав пальто, розбив чайник, але їй заподіяно і моральну шкоду, оскільки вона перенесла побої та приниження. Їй було соромно вийти на вулицю. У неї завжди була добра репутація, а тут їй приходилося роз`яснювати знайомим. Люди думали, що її побив чоловік. Після того, що сталося, у неї підвищувався тиск, вона перенесла сильний емоційний стрес, відчувала постійні головні болі та підвищену нервовість, до цих пір боїться чергувати вночі, та з нею ходить її чоловік. Заподіяні обвинуваченим тілесні ушкодження тривалий час спричиняли їй фізичний біль. Свою моральну шкоду вона оцінює у 10000 гривень, та просить її стягнути з обвинуваченого на її користь.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він працює в муніципальній гвардії, охоронцем. У їхні функції входить охорона парку біля Палацу культури. Точної дати, він не пам`ятає, але приблизно в останніх числах січня 2016 року, це було близько 3.30 год ночі, йому зателефонувала потерпіла ОСОБА_21 та наляканим голосом повідомила, що хтось стукає в двері ОСОБА_18 . Навіть було чутно, що хтось стукає. Потерпіла попросила, щоб він прийшов, та зателефонував у поліцію. Він зателефонував у поліцію та начальнику зміни. Потім він прийшов до Палацу культури, побачив потерпілу. Обвинувачений сидів на підлозі і плакав. Потім обвинувачений ліг, він подумав, що той заснув. З обвинуваченим він не розмовляв. Потерпіла пішла на вахту, а він вийшов на ганок чекати поліцію, та навіть не думав, що може щось трапитися. Приблизно о 03.50 год. приїхала поліція. Потерпіла вибігла з Палацу культури у бюстгальтері і брюках. В неї був ніс у крові. Підтвердив, що у приміщенні ОСОБА_18 він бачив саме обвинуваченого, впізнав його за татуюванням на пальці руки. Він також запам`ятав, що в нього був один черевик. Підтвердив, що коли він прийшов до ОСОБА_18 , у приміщенні були лише потерпіла та обвинувачений, більше нікого не було. В цей же день, приблизно о 22.00 год., він бачив потерпілу, та вона не була побита, була в нормальному стані. А вже коли приїхала поліція, та вона вибігла, то вона була побита, її пальто валялося на вулиці.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що в ніч на 30.01.2016 року він чергував у Інгулецькому відділку поліції. Надійшов дзвінок, та група СОГ виїхала на місце до Палацу культури ПАТ «ПівдГЗК». Коли вони ввійшли у приміщення, побачили ОСОБА_10 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відчувався запах алкоголю. У потерпілої було розбите обличчя та руки в крові. У обвинуваченого ОСОБА_17 був один черевик. Вони його забрали до відділку. ОСОБА_10 пояснення давав суперечливі, про події в ОСОБА_18 нічого не розповідав. А все що відбувалося до цього пояснював чітко: що приїхав з ОСОБА_23 на роботу, казав що він дуже жаліє, що так сталося. Він також бачив на полу частки від розбитого чайника.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що вона працює слідчим СВ Інгулецького ВП КВП. В ніч на 30.01.2016 року близько 04.00 год. надійшов виклик, вони виїхали до Палацу культури ПАТ«ПівдГЗК», на вулиці стояв охоронець ОСОБА_25 , який сказав, що потерпілій нанесені тілесні ушкодження. Назустріч їм вибігла потерпіла , яка була в бюстгальтері та брюках. Обличчя було побите, в крові. Коли вони зайшли до приміщення ОСОБА_18 , вона побачила обвинуваченого, який був дуже п`яний, було чутно запах алкоголю, та вів себе неадекватно. Він то стояв, то сидів, то ліг на лавку, потім впав, підвівся. В нього був один черевик. Вона підтверджує, що в Палаці культури знаходився саме ОСОБА_10 , тобто обвинувачений, якого вони затримали, доставили до РВ. Вона бачила осколки розбитого електрочайника на підлозі. Для потерпілої викликали швидку допомогу. В ході досудового розслідування ОСОБА_10 вину визнавав, розкаювався.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що вона працює завгоспом у Палаці культури ПАТ «ПівдГЗК». В ніч на 30.01.2016 року їй зателефонувала директор, та сказав щоб вона їхала до ОСОБА_18 , бо чергова дзвонила плакала, що там щось сталося. Коли вона приїхала до ПК, то там вже була поліція, охорона. Потерпіла ОСОБА_8 була побита: гематоми на голові, кров на обличчі, на руках, шиї садна. Був розбитий чайник, потерпіла сказала, що він їй розбив чайник на голові. Було розірвано пальто потерпілої. Вона займалася з потерпілою, доки її не забрала «швидка допомога». Підтвердила, що чоловік на якого показала потерпіла був саме обвинувачений ОСОБА_10 , який сидів на полу босий, черевик валявся поруч. Він щось викрикував. Також зазначила, що засув на вхідних дверях зламаний не був, але він був розшатаний. Після цього інциденту його закріпили. Тепер двері ще закривають і на ключ.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.125ч.1КК України, підтверджується також письмовими матеріалами кримінального провадження:

- рапортом чергового Інгулецького ВП від 30.01.2016 року , про те, що до чергової частини надійшло повідомлення , що в ПК «ПівдГЗК» невідома особа вибиває двері/а.с.2/;

- протоколом заяви потерпілої ОСОБА_8 , про те, що 30.01.2016 року невідома їй особа наносила їй удари руками та ногами, чим заподіяла тілесні ушкодження/а.с.3,т.2/;

- висновком судово-медичної експертизи №159 від 02.-03.02.2016 року, у підсумках якого зазначено, що при судово-медичній експертизі у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, локалізація яких була наступною: синці - в проекції лівого тім`яного пагорбу, на верхній повіці правого ока, на нижній повіці лівого ока, по зовнішній поверхні від верхньої переривчасто спускаючись до середньої третини лівого плеча, по внутрішній поверхні від середньої до нижньої третини лівого плеча, по зовнішній поверхні від верхньої з переходом на нижню третину лівого передпліччя, по внутрішній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, від лівого промінево-зап`ясткового суглобу до основних фаланг 2-5 пальців лівої кисті, по зовнішній поверхні від верхньої до нижньої третини правого плеча, по задній поверхні середньої третини правого плеча, від верхньої третини правого передпліччя до його нижньої третини переривчасто, по зовнішній поверхні правої кисті в проекції 3 п`ястної кістки, в середньо-правому квадранті передньої черевної стінки, по зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна, по передній поверхні в проекції нижнього краю правого наколінника; садна - по задній поверхні середньої третини лівого плеча, по зовнішній поверхні середньої третини лівого передпліччя.

Характер тілесних . ушкоджень у потерпілої свідчить про те, що ушкодження у неї виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при ударі о тупі тверді предмети (предмет), які мають такі-ж властивості.

Характер виявлених ушкоджень в наданих медичних документах на ім`я потерпілої так і при первинному обстеженні, а саме ступінь їх загоєння (синці з зеленуватим забарвленням та нечіткими контурами, скоринки у саден розташовані вище рівня неушкодженого епітелію), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати 30.01.2016 року. Виявлені у неї ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів. П.2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. Потерпілій було завдано не менш 15-ти прикладень фізичної сили травмуючим предметом (предметами)/а.с.19-20.т.2/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11.02.2016 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 розказала, та показала, як відбувалися події від 30.01.2016 року, та на статисті показала, яким чином їй наносив удари обвинувачений. При проведенні слідчого експерименту був присутній судмедексперт ОСОБА_27 , який зазначив, що потерпілій було завдано не менше 15 прикладань фізичної сили травмуючим предметом, та що тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілої могли виникнути при обставинах. Показаних нею самою під час проведення слідчого експерименту /а.с.26-27,т.2/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.02.2016 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_8 серед інших фото, впізнала на фото №4 ОСОБА_10 , як особу яка заподіяла їй тілесні ушкодження /а.с.31-33,т.2/;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2016 року, в ході якого свідок ОСОБА_20 на фото №2 впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка скоїла кримінальне правопорушення у відношенні ОСОБА_8 30/а.с.34-36,т.2/.

Оцінивши у сукупності зібрані у судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125ч.1 КК України за ознаками умисних легких тілесних ушкоджень, доведена в судовому засіданні повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ст. 125ч.1КК України.

При цьому суд критично відноситься до пояснень ОСОБА_10 , який зайняв вигідну для себе позицію, не свідчити проти себе, посилаючись на те, що він був у стані алкогольного сп`яніння, та нічого не пам`ятає. Суд вважає, що дає пояснення він таким чином, щоб уникнути кримінальної відповідальності. Разом з тим, скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння є обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а не звільняє його від відповідальності за вчинення злочину.

Вина обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні підтверджується в повному обсязі поясненнями потерпілої ОСОБА_8 , яка і в ході досудового розслідування, і в судовому засіданні давала послідовні, аналогічні пояснення, які суд вважає достовірними. То того ж вони узгоджуються з показами свідків, допитаних в судовому засіданні, висновком судово-медичної експертизи, та іншими письмовими доказами.

Визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , суд відносить вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , судом не виявлено.

Суд також враховує особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який вважається не судимим, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за доцільне та справедливе призначити ОСОБА_10 покарання у виді громадських робіт, оскільки призначення покарання у вигляді штрафу та виправних робіт недоцільно, оскільки ОСОБА_10 не працює.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, якій фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яка особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів його сім`ї.

Суд вважає, що заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, вже є доказом спричинення їй моральної шкоди. Суд також враховує, що через тілесні ушкодження, потерпіла перенесла певний моральний стрес, але глибину своїх моральних страждань, вона не довела, оскільки суду не надано жодного доказу, який би підтвердив звернення її до лікарів з приводу розладу здоров`я. Суд також враховує, що обґрунтовуючи розмір моральної шкоди потерпіла ОСОБА_8 зазначала про пошкоджений одяг, розбитий чайник, кошти на лікування, але всі ці витрати відносяться до матеріальної шкоди. Позовних вимог на відшкодування матеріальної шкоди потерпіла не заявляла. Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що вимоги потерпілої щодо моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, враховуючи характер тілесних ушкоджень потерпілої, обставини вчиненого щодо до неї злочину, кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, суд вважає, що, виходячи із засад розумності та справедливості, адекватною моральним стражданням потерпілої буде сума в розмірі 4000 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили обирати не потрібно, оскільки всі вимоги суду він виконував.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст.125 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 160 /ста шістдесяти/ годин громадських робіт.

Строк покарання ОСОБА_10 відраховувати з моменту початку відбування громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, 4000 /чотири тисячі/ гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до набрання вироком законної сили не обирати.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику кримінального провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1