Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________22.07.2016
н/п 1-кп/490/272/2016
УХВАЛА
Іменем України
22 липня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 ,
під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0002331 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Добровільське Казанківського району Миколаївської області, є громадянином України, раніше не судимим, неодруженим, має повну вищу освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 407, ч. 2 ст. 409 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених нижче обставин.

Так, станом на вересень 2014 року Єдинок ОСОБА_5 , будучи призваним Центрально-Миколаївським ОМВК м. Миколаєва на військову службу за мобілізацією, проходив її у військовому званні солдат на посаді стрільця першої роти охорони військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тоді дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 .

У вересні 2014 року, у зв`язку із введенням у дію Указу Президента України № 405/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо посилання територіальної загрози і забезпечення територіальної цілісності України", особовий склад військової частини пп НОМЕР_1 було залучено до проведення антитерористичної операції у Донецькій та Луганській областях України, у зв`язку з чим, відповідно до розпорядження Головнокомандуючого Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_2 " № 3/77 від 31.08.2014 та наказу командира військової частини пп НОМЕР_1 по стройовій частині від 02.09.2014 № 91, солдат Єдинок ОСОБА_5 повинен був вибути у тимчасове перебування від станції завантаження Миколаїв до станції Комиш-Зоря.

Зміст та вимоги зазначеного вище наказу командира військової частини було доведено усьому особовому складу, у тому числі й солдату Єдиноку ОСОБА_6 ..

Проте, 02 вересня 2014 року солдат Єдинок ОСОБА_5 , знаходячись у розташуванні батальйону, діючи умисно, відкрито заявив про своє небажання нести обов`язки військової служби, в тому числі вибути із особовим складом у тимчасове перебування від станції завантаження Миколаїв до станції Комиш-Зоря.

Відмова солдата Єдинока ОСОБА_5 від несення обов`язків військової служби потягла за собою шкоду морально-діловим та психологічним якостям особового складу військової частини НОМЕР_1 , який вийшов для виконання службових завдань; формування у військовому колективі схильності інших військовослужбовців до порушення порядку проходження військової служби , як наслідок самовільно залишили військову частину у вересні 2014 року іще 48 військовослужбовців тощо.

Після відмови від несення обов`язків військової служби, 02 вересня 2014 року солдат Єдинок ОСОБА_5 не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків військової служби, діючи умисно з метою тимчасово ухилитися від військової служби, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка тоді дислокувалася за адресою: АДРЕСА_2 , та до 25 серпня 2015 року, тобто тривалістю понад один місяць, ухилявся від військової служби, проводячи свій час на власний розсуд за місцем свого проживання - у сел. Тернівка м. Миколаєва.

Зазначені вище дії обвинуваченого ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 409 КК України, як відмова від несення військової служби, а також за ч. 3 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військовослужбовцем місця несення служби тривалістю понад один місяць.

У судовому засіданні 21 липня 2016 року прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 48 КК України, і закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_4 є раніше не судимим та внаслідок зміни обстановки перестав бути суспільно небезпечним, оскільки згідно висновку військово-лікарської комісії внаслідок хронічного захворювання став непридатним до військової служби у мирний час.

Вислухавши думку обвинуваченого, суд вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частина 1 ст. 285 КПК України визначає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 48 КК України встановлено, що особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо під час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії злочинів середньої тяжкості.

Як слідує з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_4 станом на теперішній час військово-лікарською комісією через наявні у нього хронічні захворювання визнаний непридатним до військової служби у мирний час, а отже внаслідок зміни обстановки перестав бути суб`єктом злочинів, у вчиненні яких його обвинувачують, а , відповідно, й суспільно небезпечною особою.

Після роз`яснення судом обвинуваченому ОСОБА_4 підстав звільнення від кримінальної відповідальності, передбачених ст. 48 КК України, а також права заперечувати проти цього і вимагати продовження кримінального провадження в загальному порядку, останній не заперечував проти його звільнення від кримінальної відповідальності з зазначеної вище підстави і проти закриття у зв`язку з цим кримінального провадження.

З урахуванням викладеного суд вважає, що під час судового розгляду встановлено наявність законних підстав для закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ст. 48 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284-288, 369-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :
На підставі ст. 48 КК України, Єдинока ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3 ст. 407, ч. 2 ст. 409 КК України, - звільнити.

Кримінальне провадження № 0002331 за обвинуваченням Єдинока ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 407, ч. 2 ст. 409 КК України, - закрити у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подану апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: