Справа № 591/200/15-к
Провадження № 1-кп/591/23/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2016 року Зарічний районний суд м. Суми у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, по кримінальному провадженні № 0003845.

В С Т А Н О В И В :
27 січня 2015 року з прокуратури м. Суми до Зарічного районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою суду від 27.01.2015 року по даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання та продовжено строк тримання під вартою. Останньою ухвалою суду від 07.06.2016 року строк тримання під вартою продовжено до 05 серпня 2016 року .

Під час судового розгляду повторно від прокурора ОСОБА_5 , надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , прокурор вважає, що ризики неналежної поведінки існують, по кримінальному провадженню необхідно закінчити проведення експертизи, завершити судове слідство . Прокурор ОСОБА_6 , підтримує клопотання прокурора ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_9 , погоджується з клопотанням прокурора.

Захисник ОСОБА_7 , вважає, що немає підстав продовжувати строк утримання під вартою відносно ОСОБА_8 , оскільки по справі досліджено фактично всі докази які не підтверджують вину ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення, тобто підозра не обґрунтована , просить при вирішенні клопотання врахувати його сімейний стан, вважає що ризики прокурором надумані, безпідставні, ОСОБА_8 , вже тривалий час знаходиться під вартою, просить змінити запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт, також суду пояснив, що саме із за неякісного проведення досудового слідства його підзахисний безпідставно утримується під вартою. ОСОБА_8 , не погоджується з клопотанням прокурора, просить суд врахувати його стан здоровя, сімейний стан.

Суд заслухавши учасників процесу вважає, за необхідне прийняти наступне рішення:

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави , суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ст. 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про:

1.Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

2.Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

3.Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що ОСОБА_8 , може переховуватись від суду, впливати на свідків , потерпілу, іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню.

Але посилання в клопотанні на даній стадії судового розгляду вказаного кримінального провадження, на наявність всіх цих ризиків є непереконливими, оскільки відповідні докази, які підтверджують наявність у ОСОБА_8 , таких намірів прокурорами не надано.
Так, не може бути взято до уваги те, що обвинувачений не визнає вину у скоєному, оскільки це є позицією сторони по справі та така позиція не може розцінюватись як спроба перешкоджання кримінальному провадженню, а тим більше як ризик та підстава для обрання запобіжного заходу.

Лише зазначення прокурором в клопотанні обставини, що обвинувачений, знаходячись на свободі, буде впливати на свідків, говорять лише про можливість існування передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України ризику щодо незаконного впливу на такого свідка, але ні в якій мірі не обгрунтовують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо можливості впливу на потерпілу і інших осіб, то за відсутності належних обґрунтувань та доказів на підтвердження існування такого ризику, суд може розцінити вказане твердження лише як припущення прокурора.

Не повідомив в судовому засіданні та не зазначив прокурор і про те, яким же чином ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню, або на підставі яких відомостей чи даних прокурор обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Доводячи недостатність застосування в даному випадку більш м`яких заходів для запобігання ризику, прокурор також вказував на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 .

Проте, вказані твердження не може бути прийнято до уваги, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04 листопада 1950 року та ратифікованої Україною 17 липня1997 року, а також практики Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі «Мамедова проти Росії», визначено, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою обвинуваченої у правопорушенні особи, така особа завжди має бути звільнена після затримання і перебувати на волі до початку судового розгляду її справи (див. рішення Суду у справі «Вемгофф проти Німеччники).

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що прокурором, на виконання вимог п.3 ч.1 ст.194 КПК України не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин, клопотання прокурорів не підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті,, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на , обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався , має постійне місце проживання та сім`ю; за місцем проживання характеризується позитивно, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_10 , суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню саме вказана норма закону та обвинуваченому можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт, цілодобово, з застосуванням електронних засобів контролю поведінки обвинуваченого.

Крім того, на виконання вимог ч.5 ст.194 КПК України, обвинуваченого слід зобов`язати прибувати за кожною вимогою до суду, а також утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , свідками по даному кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 193-199 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання прокурорів Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про продовження строку утримання під вартою відносно ОСОБА_8 - відмовити.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт цілодобово, з носінням електронних засобів контрою, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

?прибувати до судуза першою вимогою;

?утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_9 , та свідками по даному кримінальному провадженню.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на обвинувченого обов`язків - до 01 жовтня 2016 року.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти негайно та доставити його до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурорів Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_11
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_2