Справа № 161/1371/16-к
Провадження № 1-кп/161/195/16
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4 ,

представника потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_5 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000981 від 13 грудня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працює, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 , 12 грудня 2015 року, близько 18 год. 00 хв., в темну пору доби, на об`їзній автодорозі сполученням "Луцьк-Рованці-Луцьк", що має по одній смузі руху в кожному напрямку, в с. Рованці Луцького району на перехресті вул. Лугова та Набережна, керуючи технічно справним легковим автомобілем марки "ВАЗ-2103", д.р.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись зі швидкістю 60 км/год. з м. Луцька в напрямку с. Боратин Луцького району, проявив неуважність та необережність, не переконався в безпеці руху, передбачаючи настання суспiльно-небезпечних наслiдкiв своїх дiй i легковажно розраховуючи на їх запобігання, під час руху на мокрій ділянці дороги, не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, із метою уникнення зіткнення з автомобілем, який рухався в попутному напрямку, почав виконувати маневр повороту праворуч, допустив виїзд на смугу зустрічну руху, де зіткнувся із легковим автомобілем марки "ВАЗ-21150", д.р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку.

Під час даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля "ВАЗ-21150" ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відламкового перелому нижнього полюса правого надколінника, саден лобної та тім`яної ділянки голови, які виникли в результаті контакту з травмуючою дією тупих предметів (предмету), цілком можливо при ударі об виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 56 від 19 січня 2016 року, за ступенем тяжкості відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, оскільки для їх загоєння необхідний час більше 21-ї доби.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, отримання потерпілим ОСОБА_4 вищевказаних тілесних ушкоджень, стало грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.2, 1.3, 2.3 (б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 10 жовтня 2001 року № 1306, зокрема п.1.2 - в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів; п. 1.3. - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; п. 2.3(б) - водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.12.1.- під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 13.1 - водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стані транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого йому обвинувачення показав, що він дійсно, 12 грудня 2015 року, близько 18 год. 00 хв., керуючи автомобілем марки "ВАЗ-2103", рухаючись з м. Луцька Волинської області в напрямку с. Боратин Луцького району Волинської області, на об`їзній дорозі сполученням "Луцьк-Рованці-Луцьк", що має по одній смузі руху в кожному напрямку, в с. Рованці Луцького району Волинської області, на перехресті вул. Лугова та Набережна, проявив неуважність та необережність, не переконався в безпеці руху, під час руху на мокрій ділянці дороги, не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, з метою уникнення зіткнення з автомобілем, який рухався в попутному напрямку, почав виконувати маневр повороту праворуч, виїхав на смугу зустрічну руху, де зіткнувся із автомобілем марки "ВАЗ-21150", під керуванням ОСОБА_4 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Цивільний позов не визнав, вважаючи, що завдану моральну шкоду добровільно відшкодував сумою в 3000 грн., а в іншій частині відшкодування вважає, що цивільну відповідальність повинна понести страхова компанія, в якій він оформляв поліс цивільної відповідальності.
Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні необережних дій, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження, та дані його дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує інформацію про стан його здоров`я, задовільну характеристику по місцю проживання, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, відомості про те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілого та його представника, які просять призначити йому покарання не пов`язане із реальним обмеженням волі.
З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, в межах санкції частини статті, за якою його засуджується у виді обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, та на підставі ст. 75 КК України звільняє від відбування призначеного покарання із випробуванням, встановивши при цьому, мінімальний однорічний іспитовий строк із покладенням на нього обов`язків згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів, так і іншими особами.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди та витрат на правову допомогу задовольнити частково, а до Приватного Акціонерного Товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю, у зв`язку із визнанням представником відповідача заявлених до них вимог, яку слід стягнути з обвинуваченого та АТ "Страхова група "ТАС" в користь потерпілого.
При цьому, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілому, суд враховує тяжкість вчиненого злочину щодо нього, глибину фізичних і душевних страждань, інші обставини справи, вимоги розумності і справедливості, також того, що обвинуваченим добровільно відшкодовано моральну шкоду в сумі 3000 грн., відповідно суд оцінює їх в розмірі 7000 грн., які слід стягнути з обвинуваченого в користь потерпілого, а тому цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.
Крім цього, на підставі вимог ч. 1 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_4 слід стягнути понесені останнім витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн., що стверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів № б/н від 09 лютого 2016 року, № 14 від 16 травня 2016 року, а також додаткових договорів про оплату від 09 лютого 2016 року, додаткових договорів про оплату № 2 від 16 травня 2016 року, актом наданих юридичних послуг потерпілому ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 від 19 травня 2016 року.
У відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 та Приватного Акціонерного Товариства "Страхова група "ТАС" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 7000 (сім тисяч) грн., а також витрати, понесені потерпілим на правову допомогу в сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн.
Стягнути з Приватного Акціонерного Товариства "Страхова група "ТАС" на користь ОСОБА_4 майнову шкоду - витрати на ремонт автомобіля в сумі 34722 (тридцять чотири тисячі сімсот двадцять дві) грн. 74 коп., витрати на лікування в сумі 3621 (три тисячі шістсот двадцять одна) грн. 43 коп., а також моральну шкоду в сумі 180 (сто вісімдесят) грн.
В решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_4 до обвинуваченого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди - відмовити.
Речові докази: автомобіль "ВАЗ-2103", д.р.н.з. НОМЕР_1 повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_7 , а автомобіль "ВАЗ-21150" д.р.н.з. НОМЕР_3 - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1