Справа № 606/2810/13-к
І м е н е м У к р а ї н и
20 січня 2014 року
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, судимого:
22 березня 2012 року Роздольненським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,-
за ч.1 ст. 393 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
22 березня 2012 року ОСОБА_4 , визнаний винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та останньому призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
В подальшому для відбуття призначеного покарання ОСОБА_4 був направлений до Копичинської виправній колонії № 112 УДПтС України в Тернопільській області, де відбував покарання з 16 липня 2012 року у дільниці ресоціалізації вказаної колонії.
Під час відбуття покарання у Копичинській виправній колонії № 112 УДПтС України в Тернопільській області, постановою начальника вказаної колонії від 23 серпня 2013 року ОСОБА_4 для продовження відбуття призначеного покарання та виконання господарських робіт в цеху по виготовленню керамічної цегли на підставі ст. ст. 94, 100, 101 Кримінально-виконавчого кодексу України із дільниці ресоціалізації Копичинської ВК № 112 було переведено до дільниці соціальної реабілітації № 1 цієї ж колонії, а саме контрагентського об`єкту ТзОВ «Домобудівник», який розташований в м. Теребовля по вул. Підзамче, 113, що згідно ст. ст. 94, 99 Кримінально-виконавчого кодексу України є структурною частиною колонії та являється місцем позбавлення волі, де засудженні відбувати покарання з полегшеними умовами тримання.
Після переведення ОСОБА_4 до дільниці соціальної реабілітації № 1 Копичинської ВК № 112, що в м. Теребовля, останній був ознайомлений з своїми правами і обов`язками та умовами тримання на вказаній дільниці соціальної реабілітації колонії, в тому числі працівниками колонії були проведенні неодноразові бесіди із засудженим ОСОБА_4 про заборону покидати межі дільниці соціальної реабілітації та недопущення втеч із вказаної дільниці соціальної реабілітації колонії.
30 вересня 2013 року, біля 19 години, засуджений ОСОБА_4 відбуваючи покарання на дільниці соціальної реабілітації Копичинської ВК № НОМЕР_1 , яка розташована на території виробничого об`єкту ТзОВ «Домобудівник», що в м. Теребовля, в стані алкогольного сп`яніння, знаючи, що покидати межі дільниці соціальної реабілітації колонії категорично заборонено, скориставшись тимчасовою відсутністю контролю за ним з боку працівників установи, діючи таємно здійснив втечу з охоронюваної території дільниці соціальної реабілітації Копичинської виправної колонії № 112, а саме контрагентського об`єкту ТзОВ «Домобудівник» що в м. Теребовля по вул. Підзамче, 113, який являється місцем позбавлення волі.
02 жовтня 2013 року, біля 23 години ОСОБА_5 з метою полегшення покарання за вчинення втечі з місця позбавлення волі, повернувся на дільницю соціальної реабілітації колонії, що в м. Теребовля, де був затриманий та доставлений в Копичинську виправну колонію № 112 УДПтС України в Тернопільській області.
Таким чином, ОСОБА_4 здійснив втечу з місця позбавлення волі, а саме дільниці соціальної реабілітації Копичинської виправної колонії № 112, що в м. Теребовля, де був відсутній протягом двох діб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому злочину визнав повністю. Крім повного визнання вини він погодився з усіма доказами по справі, зібраними під час досудового слідства, які доводять його вину у вчиненні злочину, згідно пред`явленого обвинувачення, відмовилася від їх дослідження під час судового слідства.
За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 дав показання, що повністю згоден з обставинами викладеними в обвинувальному акті, і що 30 вересня 2013 року, біля 19 години, він відбуваючи покарання на дільниці соціальної реабілітації Копичинської ВК № 112, що в м. Теребовля, в стані алкогольного сп`яніння, скористався тимчасовою відсутністю контролю за ним з боку працівників установи, втік з Копичинської виправної колонії № 112, а саме контрагентського об`єкту ТзОВ «Домобудівник» що в м. Теребовля по вул. Підзамче, 113. 02 жовтня 2013 року, біля 23 години він з метою полегшення покарання за вчинення втечі з місця позбавлення волі, сам повернувся на дільницю соціальної реабілітації колонії, що в м. Теребовля.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та його дії кваліфіковано вірно за ознаками ч.1 ст. 393 КК України як втеча з місця позбавлення волі вчинена особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення ОСОБА_4 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його негативну характеристику, а також те, що він раніше судимий, відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання повне визнання вини та щире каяття, на утриманні перебуває неповнолітня дитина, відповідності до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину та вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч.1 ст. 393 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутої частини за вироком Роздольненського районного суду АР Крим від 22 березня 2012 року, не відбуту частину покарання яка на момент вчинення кримінального правопорушення становила 2 роки 2 місяці і 17 днів а саме 4 місяці позбавлення волі до нового вироку, до нового вироку і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.
Керуючись ст.374-376 КПК України, суд, -
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 393 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, а саме вироку Роздольненського районного суду АР Крим від 22 березня 2012 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 4 років позбавлення волі, частково приєднати не відбуту частину покарання яка на момент вчинення кримінального правопорушення становила 2 роки 2 місяці і 17 днів а саме 4 місяці позбавлення волі до нового вироку, і остаточно призначити покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.
Час відбування покарання рахувати з 16 жовтня 2013 року, з моменту переведення засудженого ОСОБА_4 з Копичинської виправної колонії № 112 УДПтС України в Тернопільській області в Чортківський СІЗО УДПСУ в Тернопільській області.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.