Провадження № 1-кс/756/1589/16
У Х В А Л А
іменем України

28 вересня 2016 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві, за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання старший слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Оболонського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009737 від 25 вересня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з посиланням на те, що 24 вересня 2016 року, близько 23 години 45 хвилин, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1 , належному його сестрі ОСОБА_4 приїхав у двір будинку за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому, 25 вересня 2016 року, близько 00 годин 10 хвилин, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався повторно таємно викрасти чуже майно, а саме панель контрольно-вимірювальних пристроїв автомобіля «ВАЗ 2111», державний номерний знак НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що від не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками поліції, які виявили та вилучили у нього викрадену ним панель.

Під час огляду місця події, який проводився 25 вересня 2016 року за адресою місто Київ, вул. Академіка Навашина, 13, було вилучено автомобіль марки «Хюндай Туксон», білого кольору, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , який в подальшому поміщено на територію Оболонського УП ГУ НП у м. Києві та визнано речовим доказом.

У зв`язку з цим, з метою забезпечення уникнення втрати чи перереєстрації прав власності на це майно або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, старший слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», білого кольору, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , а також ключ з брелком сигналізації від зазначеного автомобіля та свідоцтво серії НОМЕР_3 про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання й просив для об`єктивного з`ясування дійсних фактичних обставин справи його задовольнити.

Власник майна, на яке слідчий просить накласти арешт, ОСОБА_4 та її представник заперечили проти задоволення клопотання та просили відмовити в арешті автомобіля.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованого процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішення питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Однак, зазначених вимог закону старший слідчий при направленні до суду клопотання про арешт автомобіля марки «Хюндай Туксон», державний номерний знак НОМЕР_1 , належного ОСОБА_4 , не дотримався.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань убачається, що 25 вересня 2016 року за №0009737 внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, з посиланням на те, що 25 вересня 2016 року, близько 00 годин 10 хвилин, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався повторно таємно викрасти чуже майно вартістю 1000 гривень, а саме панель контрольно-вимірювальних пристроїв автомобіля «ВАЗ 2111», державний номерний знак НОМЕР_2 , належний ОСОБА_8 , але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, з причин, що від не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками поліції.

25 вересня 2016 року органом досудового розслідування під час огляду місця події, який проводився за адресою АДРЕСА_1 , було вилучено автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON», білого кольору, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_4 , ключі та свідоцтво про реєстрації вказаного транспортного засобу, які визнано речовими доказами.

26 вересня 2016 року старший слідчий звернувся до Оболонського районного суду міста Києва з клопотанням про арешт вилученого під огляду місця події вищезазначеного майна. Клопотання фактично мотивоване тим, що вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і не застосування такого заходу кримінального провадження, як арешт майна може призвести до його втрати або відчуження, що стане перешкодою для швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Статтею 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього кодексу.

Слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні прокурором не доведено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

При цьому, слідчий суддя враховує, що автомобіль марки «Хюндай Туксон», на який слідчий просить накласти арешт, жодним чином не може перешкодити у неупередженому розслідуванні кримінального провадження за статтею 185 КК України. Крім того, і клопотання не містить доводів того, яким чином даний захід забезпечення кримінального провадження вплине на швидке розслідування злочину.

Також, старшим слідчим у клопотанні взагалі не мотивовано необхідність арешту вилучених ключа з брелоком від сигналізації та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, при цьому, що прохальна його частина вказує на необхідність арешту цих речей.

Звертає на себе увагу і та обставина, що органу досудового розслідування уже достовірно відомі всі обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема особа, яка його вчинила, що була затримана на місці скоєння злочину та інші обставини, необхідні для швидкого, повного, об`єктивного та неупередженого розслідування внесеного до ЄРДР кримінального провадження за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Таким чином, ураховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , про арешт майна, є необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 , про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1