АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2016 року м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачений ОСОБА_8

адвокат ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000080 щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Костинці Сторожинецького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.01.2015р. за ст.164 ч.2, ст.75, 76 КК України до трьох років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.164 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від «26» квітня 2016 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.2 КК України та призначено йому покарання у виді двох років обмеження волі.
На підставі ст.ст. 71,78 ч.3 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 20.01.2015р. та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків три роки два місяці обмеження волі.
Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він будучи раніше судимим за ст.164 ч.2 КК України, у відповідності до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 09.10.2008р. в період з 01 липня 2015р. по 01 лютого 2016р. умисно, з метою злісного ухилення від сплати аліментів, не сплачував встановлені даним рішенням аліменти в розмірі по ? частині заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття щомісячно на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим створив заборгованість за вказаний період в сумі 2773 грн.
На вказаний вирок суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовував тим, що стороною обвинувачення не було надано доказів того, що він умисно та злісно ухилявся від сплати аліментів. Він не мав постійного місця роботи та заробітку, а тому і виникла заборгованість у сумі 2773 грн.
КП №11-кп/794/228/16р. Головуючий у І інстанції: ОСОБА_12
Категорія ст. 164ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляцію, прокурора, який заперечував проти поданої апеляції, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст.164 КК України під злісним ухиленням від сплати аліментів розуміються дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь дитини (дітей) визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає облікові при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів, тощо).

Ухилення від сплати аліментів утворюють цей склад злочину лише у випадку, коли воно є злісним. Поняття злісності належить до оціночних категорій і має бути визначено у кожному конкретному випадку.

Визнання судом ухилення злісним повинно бути належним чином вмотивовано у вироку.

Так, про злісний характер ухилення можуть свідчити тривалість ухилення, продовження ухилення після попередження про необхідність виконання свого обов`язку та можливість кримінальної відповідальності з боку державного виконавця, неодноразові звернення потерпілого чи інших осіб до винної особи з цього приводу тощо.

Слід зазначити, що не може визнаватися злісним ухилення від сплати аліментів, яке хоча і тривало значний проміжок часу чи мало систематичний характер, але було вимушеним з боку особи, на яку такий обов`язок покладено законом чи рішенням суду. До таких випадків слід відносити несплату аліментів особою через неможливість знайти роботу, через хворобу, тощо.

З показань обвинуваченого ОСОБА_8 вбачається, що він був не працевлаштований і заробітної платні не мав. Час від часу мав підробіток по найму, однак їх розмір був мізерний. Окрім того, у червні 2015 року він частково сплачував на користь потерпілої аліменти в розмірі 300 грн. (а.п.34)

За таких обставин, коли обвинувачений не маючи роботи все ж частково сплачував аліменти, на переконання колегії суддів, злісність ухилення ним від сплати аліментів судом першої інстанції не встановлена і такі докази в матеріалах провадження відсутні.
Суд першої інстанції у своєму вироку, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.2 КК України, не навів жодного доказу, який би свідчив про те, що останній умисно та злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Натомість, районний суд в ході судового слідства, дослідивши квитанцію про перерахунок обвинуваченим грошових коштів потерпілій, в рахунок часткового погашення заборгованості, у вироку ніякої оцінки даному документу не дав.

Разом з тим, в ході апеляційного розгляду даної кримінальної справи ОСОБА_8 надав суду 2 фіскальних чеки, в яких міститься інформація про перерахунок потерпілій ОСОБА_10 в рахунок погашення суми заборгованості по аліментах на загальну суму 5123 грн. 73 коп. Також обвинувачений надав суду розписку від потерпілої ОСОБА_10 про передачу їй грошей в сумі 10 000 грн. в рахунок погашення заборгованості по аліментам.

Сама потерпіла в суді апеляційної інстанції показала, що ніяких претензій до обвинуваченого не має, а обвинувачений пообіцяв в майбутньому погасити решту суму заборгованості.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від «26» квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 слід скасувати, а кримінальне провадження, на підставі ст. 417 КПК України закрити у зв`язку з відсутністю в діянні останнього складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи у суді і вичерпані можливості їх отримати.

Підстав для призначення нового розгляду провадження в суді першої інстанції колегія суддів не вбачає, оскільки їх вичерпний перелік вказаний у ст. 415 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 417, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від «26» квітня 2016 року щодо ОСОБА_8 , яким його засуджено ст. 164 за ч. 2 КК України скасувати і кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України закрити у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя