Справа № 576/1590/15-к
Провадження № 1-в/576/3/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.11.16 м.Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Глухівського міжрайонного прокурора Сумської області про заміну засудженій ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
27 липня 2015 року Глухівський міжрайонний прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що вироком Глухівського міськрайонного суду від 30 травня 2014 року ОСОБА_5 була засуджена за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ст.69 КК України до штрафу на користь держави у розмірі 7500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 127500 грн. з конфіскацією грального обладнання. Даний вирок суду набрав законної сили 14 серпня 2014 року. Однак до теперішнього часу штраф засудженою не спалачений. За таких обставин Глухівський міжрайонний прокурор просить суд замінити засудженій ОСОБА_5 несплачену суму штрафу в розмірі 127500 грн., призначеного вироком Глухівського міськрайонного суду від 30 травня 2014 року, покаранням у виді позбавлення волі.
В судовому засіданні прокурор повністю підтримав заявлене клопотання.
Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Захисник засудженої проти клопотання прокурора заперечує, оскільки вважає, що на даний час закінчились строки виконання вироку. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши думку прокурора, захисника, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання з наступних підстав:
Так, судом встановлено, що вироком Глухівського міськрайонного суду від 30 травня 2014 року ОСОБА_5 була засуджена за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ст.69 КК України до штрафу на користь держави у розмірі 7500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 127500 грн. з конфіскацією грального обладнання. Даний вирок суду набрав законної сили 14 серпня 2014 року. Також із матеріалів справи вбачається, що на даний штраф залишається несплаченим.
Відповідно до ч.4 ст.26 КВК України у разі несплати засудженим чергового платежу штрафу, призначеного як основне покарання, з розстрочкою його виплати, суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу замінює несплачену суму покаранням у вигляді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

А відповідно до ч.5 ст.53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання та відсутності підстав для розстрочки його виплати, суд замінює несплачену суму штрафу покаранняму виді позбавлення волі із розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В той же час, відповідно до п.1ч.1ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання у разі засудження її до покараня менш суворого ніж обмеження волі, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки.

Тобто, стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, частиною третьою статті 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава не втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою перешкоджав процедурі його виконання. З огляду на це, лише несплата засудженою суми штрафу в певний строк, сама по собі не свідчить про ухилення її від відбування цього покарання.

Оскільки судом встановлено, що строк давності виконання вироку щодо ОСОБА_5 на даний час уже минув, а дані про її ухилення від виконання покарання в матеріалах справи відсутні, то у відповідності до вищевказаних положень пункту 1 частини першої статті 80 КК України призначене засудженій покарання у вигляді штрафу не може бути замінене на інше покарання.
На підставі викладеного, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання Глухівського міжрайонного прокурорапро заміну засудженій ОСОБА_5 несплаченої суми штрафу покаранням у виді позбавлення волі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана в апеляційний суд Сумської області через Глухівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя