У Х В А Л А
04 серпня 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 08 квітня 2016 року, якою закрито кримінальне провадження № 0000164 від 16.01.2016 року за ознаками ст. 356 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Просить вказану постанову скасувати.

Скаргу мотивує тим, що слідчий виніс оскаржувану постанову керуючись рішенням суду, яке не момент закриття не набрало законної сили, а на даний час є скасоване. Крім того, виніс таку постанову, коли був обізнаний про осіб, що вчинили кримінальне правопорушення на яких він вказував у своїй заяві. Вважає помилковими висновки слідчого, що в даній ситуації існують цивільно-правові відносини, оскільки проникнення до житла за адресою АДРЕСА_1 мало місце після того, як колишніх власників органами виконавчої служби було виселено на підставі рішення суду. Після скасування рішення суду про виселення питання про поворот виконання такого рішення не розглядалось, у зв`язку з чим самовільне вселення носить ознаки кримінально-караного діяння. Тому, просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

В судове засідання скаржник не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. В прохальній частині скарги просить таку слухати у його відсутності та задовольнити в повному обсязі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили. В силу ч.3 ст. 306 КПК України їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Враховуючи неявку слідчого та прокурора розгляд скарги проводиться на підставі поданих скаржником документів.

З матеріалів вбачається, що за заявою ОСОБА_3 16.01.2016 року до ЄРДР за № 0000164 внесено інформацію за фактом незаконного проникнення до помешкання за адресою АДРЕСА_2 . Досудове розслідування проводилося за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України (самоправство).

Постановою від 08.04.2016 року слідчий Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 закрив кримінальне провадження № 0000164 від 16.01.2016 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

За мотивами скарги, незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 мало місце після того, як рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 21.05.2015р., що набрало законної сили, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було виселено із згаданої вище квартири. На даний час рішення про виселення є скасованим після його виконання Личаківським ВДВС ЛМУЮ, а справа перебуває на новому розгляді. Питання про поворот виконання такого рішення, або питання про вселення після виселення не вирішувалось.

Згідно мотивувальної частини оскаржуваної постанови, 17.03.2016р. під час допиту в якості свідка ОСОБА_6 , остання надала слідчому рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16.11.2015р. по справі № 463/221/15-ц, за яким прилюдні торги відносно квартири АДРЕСА_4 визнано недійсними. Висновки слідчого про необхідність закриття кримінального провадження ґрунтуються на тому, що останній вбачав у даних правовідносинах ознаки цивільно-правового спору.

Разом з тим, згідно поданих скаржником документів, 11.12.2015р., останній, будучи учасником цивільної справи № 463/221/15-ц подав на таке рішення апеляційну скаргу. Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 08.02.2016р. за такою апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження, а рішенням Апеляційного суду Львівської області від 07.06.2016р., рішення суду від 16.11.2015р., яке пред`являлось слідчому свідком ОСОБА_6 , скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову про визнання прилюдних торгів відносно квартири АДРЕСА_3 відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Враховуючи, що висновки слідчого про необхідність закриття кримінального провадження на час винесення оскаржуваної постанови ґрунтувались на рішенні, що не набрало законної сили, така постанова не може вважатись законною та підлягає скасуванню як передчасна.

Більше того, рішення суду, яке пред`являлось слідчому стосувалось процедури проведення прилюдних торгів, порушення якої має наслідком їх недійсність, однак, проникнення до житла мало місце після того, як колишні власники в законний спосіб були виселені з такого приміщення. Тобто, незалежно від наслідків вирішення справи про прилюдні торги, слідчий не вправі був керуватись рішенням суду у такій справі, оскільки це рішення не дає підстав для законного вселення.

Крім того, за фактом незаконного проникнення до житла досудове розслідування проводилось за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України (самоправство).

Згідно з цією статтею, самоправством визнається самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Однак, у тому разі, коли самоправні дії утворюють інші самостійні склади злочинів, вони охоплюються відповідними статтями КК України і додаткової кваліфікації за ст. 356 не потребують.

З об`єктивної сторони, порушення недоторканості житла, відповідально до ст. 162 КК України, може бути вчинено у формі інших дій, що порушують недоторканість житла.

До таких дій може бути віднесено самовільне вселення, тимчасове використання житла без згоди його власника, незаконне проведення виїмки тощо. Термін «інші дії» дає підстави говорити про те, що склад розглядуваного злочину утворюють будь-які дії, що полягають у неправомірному проникненні у житло чи інше володіння громадянина.
У даній ситуації мало місце порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до квартири АДРЕСА_3 , що слід було кваліфікувати за ст. 162 КК України та відповідно, саме за цією статтею проводити досудове розслідування.

Вищевказані недоліки слідства, а саме, неправильна кваліфікація та взяття до уваги рішення суду, яке по-перше, не набрало законної сили, а по-друге, не було підставою для вселення, призвели до прийняття незаконної постанови.

Досудове розслідування проведено неповно, не всебічно та не об`єктивно і закриття кримінального провадження є передчасним.

Враховуючи наведене, керуючись вимогами статей 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову слідчого Личаківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 08 квітня 2016 року, якою закрито кримінальне провадження № 0000164 від 16.01.2016 року за ознаками ст. 356 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1