В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2015 Справа №607/7586/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 25 березня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зборів, Тернопільського району, зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, проживаючого по АДРЕСА_2 , працюючого комплектувальником ТОВ «СЕ Борднетце Україна», не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч. 3 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Сєверодонецьк, Луганської області, зареєстрованого АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з професійно - технічною освітою, неодруженого, працюючого комплектувальником ТОВ «СЕ Борднетце Україна», проживаючого по АДРЕСА_4 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

24 березня 2015 року у ОСОБА_3 , який працював слюсарем з ремонту рухомого складу відокремленого підрозділу «Локомотивне ДЕПО Тернопіль» Державного територіального галузевого об`єднання «Львівська залізниця» виник злочинний намір на таємне викрадення з приміщення складу ВП «Локомотивне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця», що знаходиться на території ВП «Моторвагонне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця» за адресою вул. Татарська, 26 в м. Тернополі, майна даного відокремленого підрозділу.

Реалізуючи свій злочинний намір, 24 березня 2015 року близько 22.00 год. ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 таємно викрасти з даного складу майно відокремленого підрозділу, на що останній погодився. В подальшому, за попередньою змовою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , взявши із собою сумку та рюкзак, вийшли з квартири, яка знаходилась за адресою АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_4 , та направились в сторону ВП «Моторвагонне ДЕПО Тернопіль», що знаходиться за адресою м. Тернопіль, вул. Татарська, 26.

Того ж дня близького 23.00 год., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,, переконавшись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, проникли на територію ВП «Моторвагонне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця» через відкриті ворота, які розміщені із сторони залізничної колії та адміністративного приміщення залізничного вокзалу ст. Тернопіль ДТГО «Львівська залізниця». Після цього, підійшли до складу, який закріплений за ВП «Локомотивне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця», який був зачинений на навісний замок колодку. Після чого, ОСОБА_4 за допомогою будівельної плитки збив колодку, та спільно із ОСОБА_3 проникли в склад, звідки в подальшому намагались таємно викрасти три вкладиша моторно осьового підшипника загальною вартістю 3 504, 47 грн., проте з причин, що не залежали від їх волі, свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення трьох вкладишів моторно осьового підшипника, довести не змогли, оскільки були затримані працівниками міліції.

Всього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 намагались таємно викрасти майно, що належить ВП «Локомотивне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця» на загальну суму 3 504, 47 грн.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у скоєнні описаного в обвинувальному акті діяння визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що він дійсно, попередньо домовившись із ОСОБА_4 намагався викрасти три вкладиші моторно осьового підшипника з складу, який закріплений за ВП «Локомотивне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця», що знаходиться за адресою вул. Татарська, 26 м. Тернопіль.

Для цього вони 24 березня 2015 року зайшли на територію складу, який закріплений за ВП «Локомотивне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця», що знаходиться за адресою вул. Татарська, 26 м. Тернопіль, який був зачинений на навісний замок колодку, за допомогою будівельної плитки збили колодку, та проникли в склад, звідки в подальшому намагались таємно викрасти три вкладиша моторно осьового підшипника загальною вартістю 3 504, 47 грн., однак були затримані працівниками міліції.

Про скоєне шкодує, обіцяє що в майбутньому такого не повториться.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому правопорушенні визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що він дійсно, попередньо домовившись із ОСОБА_3 намагався викрасти три вкладиші моторно осьового підшипника з складу, який закріплений за ВП «Локомотивне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця», що знаходиться за адресою вул. Татарська, 26 м. Тернопіль.

Для цього вони 24 березня 2015 року близько 23 години зайшли на територію складу, який закріплений за ВП «Локомотивне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця», що знаходиться за адресою вул. Татарська, 26 м. Тернопіль, який був зачинений на навісний замок колодку, за допомогою будівельної плитки збили колодку, та проникли в склад, звідки в подальшому намагались таємно викрасти три вкладиша моторно осьового підшипника загальною вартістю 3 504, 47 грн., однак були затримані працівниками міліції.

Представник потерпілого ОСОБА_6 суду повідомила, що з складу, який закріплений за ВП «Локомотивне ДЕПО Тернопіль» ДТГО «Львівська залізниця», що знаходиться за адресою вул. Татарська, 26 м. Тернопіль ОСОБА_3 та ОСОБА_4 24 березня 2015 року намагались викрасти три вкладиша моторно осьового підшипника загальною вартістю 3 504, 47 грн., однак були затримані працівниками міліції, претензій до обвинувачених немає.

На її думку, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не слід карати суворо та просить суд не позбавляти обвинувачених волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_4 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачені та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за:

- ч.3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у сховище.

А також, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за:

- ч.3 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднана з проникненням у сховище.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винного, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд також не вбачає.

При цьому, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , а саме те, що він визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, позицію представника потерпілого, який немає до нього претензій та просить суд не позбавляти обвинувачених волі, його молодий вік, позитивні характеристики, а тому вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, оскільки виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, особу винного, а тому вважає, що йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі. Обставин, які б обтяжували покарання, суд не вбачає. Підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд також не вбачає.

При цьому, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , а саме те, що він визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, позицію представника потерпілого, який немає до нього претензій та просить суд не позбавляти обвинувачених волі, його молодий вік, позитивні характеристики, а тому вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, оскільки виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, його слід зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_4 у період дії іспитового строку, відповідно до ст.76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1