Справа № 157/779/16-к
Провадження №1-кс/157/74/16
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді

д

омашнього арешту

12 серпня 2016 року м.Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , її законного представника ОСОБА_8 , розглянув клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженню № 0000390 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий в клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000390 встановлено, що ОСОБА_5 систематично, протягом тривалого часу, починаючи з березня місяця 2016 року, знаходячись в своєму житловому будинку, що в АДРЕСА_1 , вчиняв у відношенні малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розпусні дії.

Зокрема, 07 серпня 2016 року близько 14 год. ОСОБА_5 в черговий раз шляхом обману запросив малолітню ОСОБА_7 до свого помешкання під приводом дарування грошових коштів, де, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті, скориставшись безпорадним станом потерпілої, яка внаслідок свого віку не усвідомлювала вчинюваних щодо неї злочинних дій, вчинив у відношенні останньої розпусні дії, які виразились в оголенні статевих органів дитини та оголенні і демонстрації своїх статевих органів.

10 серпня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині визнав повністю.

Вина ОСОБА_5 також підтверджується протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту малолітнього свідка ОСОБА_9 , протоколами допиту ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Як вбачається із показань малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , а також рідних потерпілої ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , ОСОБА_5 погрожував та залякував малолітню ОСОБА_7 , щоб остання нікому не розповідала про вчинення відносно неї розпусних дій. Поряд з цим він матеріальними подарунками впливав на поведінку малолітньої дитини щоб приховати вчинений злочин. ^

Таким чином вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може незаконно впливати (чинити психологічний тиск, погрожувати, підкупляти) на малолітню потерпілу ОСОБА_7 та малолітнього свідка ОСОБА_9 тим самим порушувати їх психічний та психологічний стан.

Крім цього, ОСОБА_5 проживає одиноко, немає ні дружини, ні дітей, ні постійною місця роботи, у зв`язку з чим у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки. Враховуючи вказане є підстави вважати, що підозрюваний може залишити місце постійного проживання та ухилитися від слідства та суду.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть можливість ізолювати ОСОБА_5 від спілкування із потерпілою.

Вишеперераховане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При розгляді клопотання допитана малолітня потерпіла ОСОБА_7 за участю педагога підтвердила показання, які давала слідчому (а.с. 2-3).

Законний представник потерпілої її мати ОСОБА_8 , показала, що після виявлення фактів розбещення ОСОБА_5 в селі Острівок всі діти почали боятися його, а тому вона наполягає на обранні міри запобіжного заходу утримання під вартою.

Свої показання при розгляді клопотання також підтвердила і малолітній свідок ОСОБА_9 .

ОСОБА_5 при розгляді клопотання показав, що дійсно допустив протиправні дії, кається у цьому, однак будь-яких намірів залишити місце проживання щоб уникнути відповідальності він не має, проживає одиноко, має господарство, утримує коня і курей, має ще не скошений овес, а тому просить обрати міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Будь-якого впливу на потерпілу та свідка він допускати не буде, оскільки розуміє відповідальність та наслідки.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що міра запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатньою для забезпечення досудового розслідування, оскільки по справі необхідно буде проводити експертизу на яку ОСОБА_5 погоджується.

Перевірив наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухав думку прокурора, який клопотання підтримав, пояснення слідчого, яка просить клопотання задовольнити та пояснила, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду, підозрюваного та його захисника, які заперечують проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою і вважають за можливе обрання міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, прийшов до висновку, що підстав для задоволення клопотання немає.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк до 8 років.

Обставинами, що підтверджують підозру у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним є показання останнього, який вину у скоєному визнав, а також протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 , малолітнього свідка ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Однак, під час розгляду клопотання, слідчим не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні.

Відповідно до вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Проживання ОСОБА_5 одиноко, відсутність у нього дружини, дітей, постійною місця роботи, у зв`язку з чим він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на малолітніх потерпілу та свідка, вважаю не переконливим, оскільки будь-яких даних про його негідну поведінку до даного випадку не подано. Крім того, він є пенсіонером і будь-яку роботу виконувати в сучасних умовах не може.

ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, вперше підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, твердження слідчого про те, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також те, що може впливати на неповнолітніх потерпілого і свідка не підтверджено будь-якими доказами.

А тому, враховуючи наявність в ОСОБА_5 постійного місця проживання, ведення ним домашнього господарство, відсутність близьких родичів, його вік, позитивну репутацію до оголошення підозри, є підстави для застосування міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, чого буде достатнім для забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на неповнолітніх потерпілого та свідка, а також на інших осіб.

Покликання на те, що він створює загрозу в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження.

Згідно ст. 181 ч. ч. 1, 2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підстав для використання електронних засобів контролю за ОСОБА_5 відповідно до ст. 181 ч. 5 КПК України не знаходжу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 181 184, 193, 196 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КК України відмовити.

Застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мельники-Мостище, жителя АДРЕСА_1 , строком на два місяці, заборонивши цілодобово залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із села Острівок Камінь-Каширського району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалу для виконання передати Камінь-Каширському ВП ГУНП у Волинській області.

Ухвала може бути оскаржена прокурором, підозрюваним протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1