В И Р О К
іменем України
м. Київ "21" квітня 2016 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

за участю захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, українця, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 21.11.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік; 10.08.2012 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 26.08.2015 року, приблизно о 16 год. 15 хв., перебуваючи біля будинку № 8 по вул.. Туманяна в м. Києві, побачив невідому йому раніше ОСОБА_6 , яка сиділа на лавці. Побачивши у неї на шиї ланцюжок, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на відкрите викрадення вище вказаного майна та обернення його в свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 підійшов з-заду до ОСОБА_6 , яка в цей час сиділа на лавці разом із своєю малолітньою донькою, постукав її по плечі, а коли остання повернулась, вдарив її кулаком в обличчя, від чого потерпіла впала на землю, потім 2 рази вдарив її в ногою в бік тулубу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_8 схопив потерпілу за волосся та почав давити на горло, смикаючи за ланцюжок, що був на шиї потерпілої.

Подолавши таким чином волю до опору із сторони потерпілої, ОСОБА_8 відкрито зірвав з її шиї ланцюжок з кулоном (біжутерія), загальною вартість 300 грн, що належить потерпілій ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на зазначену суму.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав, показання по суті обвинувачення надавати відмовився.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами зібраними та дослідженими ув ході судового слідства:

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що ОСОБА_8 знає у зв`язку із даною справою. Будь-яких особистих стосунків з ним не має.

26 серпня 2015 року приблизно о 16 год. 15 хв. вона разом зі своєю 11 річною донькою сиділа на лавці біля Русанівського каналу в м. Києві. В той час вона перебувала на 7 місяці вагітності. В цей час з-заду її постукали по плечі, вона повернула голову і побачила раніше незнайомого чоловіка, якого вона впізнає в залі суду в особі обвинуваченого ОСОБА_8 ..

ОСОБА_8 відразу вдарив її кулаком зі всієї сили по обличчю, від чого вона впала з лавочки на землю і він ще 2 рази вдарив її в бік ногою. Потім схопив за вухо і волосся і почав його виривати, потім давив на горло, смикав з боку в бік, порвав сукню, в яку була вдягнена потерпіла, почав смикати за ланцюжок, який був схожий на золоту прикрасу. Ці всі події відбувались приблизно 5-7 хвилин. Знявши ланцюжок з її шиї, Завадський побіг через дорогу, де його чекав автомобіль марки «Деу-Ланос» та сів до вище вказаного автомобіля на пасажирське сидіння та зник.

Під час нападу біля неї знаходилась її малолітня донька, яка весь час кричала, кликала на допомогу та просила не трогати матір, бо остання була вагітна. Однак обвинувачений ОСОБА_8 на крики її дитини не реагував.

Також потерпіла зазначила, що вона казала ОСОБА_8 під час нападу, що вона вагітна, але обвинувачений не звертав на це уваги.

Потерпіла зазначила, що автомобіль на якому поїхав обвинувачений ОСОБА_8 вона впізнала, оскільки того дня звернула на нього увагу, бо саме цей автомобіль постійно їздив «туди-сюди». А під час нападу на потерпілу автомобіль стояв навпроти того місця де сиділа потерпіла разом з донькою. В автомобілі за кермом знаходився ще один чоловік та чекав ОСОБА_8 . Як виглядав водій, потерпіла не може описати, оскільки скло у автомобіля було тоноване.

Перед нападом обвинувачений ОСОБА_9 пройшов поряд з тим місцем де вона сиділа разом з донькою. Він був одягнений в бейзболку кольору хакі, шорти джинсові вище коліна, футболку та великі окуляри. Під час нападу на неї окулярів на обличчі ОСОБА_8 вже не було.

Потерпіла ОСОБА_6 категорично заявила, що впізнала ОСОБА_8 за зовнішніми ознаками, такі як зріст, статура, колір волосся, риси обличчя.

Внаслідок дій ОСОБА_8 , як вважає потерпіла, у неї почались передчасні пологи.

Після нападу до потерпілої підійшли свідки даної пригоди та викликали швидку допомогу та поліцію.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який суду суду пояснив, що в кінці літа 2015 року, він працював в міліції на посаді оперуповноваженого карного розшуку. Під час патрулювання свідок разом з колегами зупинились на вул. Туманяна в м. Києві. де побачили біля будинку № 8 підозрілу особу, після чого почали за нею спостерігати. Як виявилось згодом цією особою був ОСОБА_8 .. Свідок бачив, як ОСОБА_8 підбіг до жінки, що сиділа на лавці та зірвав з її шиї ланцюжок, після чого почав тікати. Свідок з колегами намагались його наздогнати але обвинувачений сів до автомобіля марки «Деу-Ланос», і скрився з місця злочину. Була дана «орієнтировка» на даний автомобіль. Коли автомобіль затримали свідок разом з колегами виїхали за адресою, де був затриманий автомобіль. Підійшовши до автомобіля вони побачили, що там сидить двоє людей, одним з яких був ОСОБА_8 .. Свідок разом з колегами повідомили, людям які сиділи у автомобілі, що вони працівники міліції та првели затримання даних осіб.

Свідок уточнив, що вище вказане кримінальне правопорушення відбулось у другій половині дня, було ще світло. В момент вчинення даного правопорушення свідок знаходився приблизно за 50 метрів від місця вчинення правопорушення. В чому був одягнений обвинувачений свідок не пам`ятає. Обвинувачений тікав в бік дороги, де його чекав автомобіль. В яку сторону потім поїхав вище вказаний автомобіль свідок не пам`ятає. З моменту скоєння кримінального правопорушення до затримання обвинуваченого пройшла приблизно 1 година, може більше точно свідок не пам`ятає. В момент затримання, свідок впізнав обвинуваченого, як особу яка зірвала з потерпілої ланцюжок.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який суду пояснив, що він працює старшим оперуповноваженим карного розшуку. У серпні 2015 року йому та його напарнику ОСОБА_12 була надана вказівка патрулювати Дніпровський район м. Києва. Під час патрулювання вище вказаного району вони помітили чоловіка, який скоїв напад на жінку зірвав ланцюжок з шиї, потім сів до автомобіля марки «Део Ланос», який стояв неподалік та втік. Чоловік, який скоїв напад на потерпілу, був одягнутий в зелену кепку, синю кофту і джинси, йшовши по вулиці ОСОБА_8 вів себе подозріло постійно озирався по бокам, ходив по вулиці та озирався на жінок.

Свідок зазначив, що впізнає в обвинуваченому ОСОБА_8 , чоловіка який скоїв напад на потерпілу.

Аналогічними показаннями свідка ОСОБА_12 .

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що в серпні місяці 2015 року, точної дати не пам`ятає, приблизно середина дня, було світло, може години 4, вона йшла в м. Києві по Набережній, здається це вул. Флоренціі, в цей час почула, як кричить дівчина та побачила як хлопець тікає та сідає в машину, що була неподалік та їде. ОСОБА_14 підійшла до потерпілої, яка була вагітна та стояла разом з дитиною. Потерпіла повідомила, що коли вона сиділа на лавці разом з дитиною, до них підійшов хлопець та почав її душити, так як не зміг зірвати ланцюжок з шиї. Потерпіла почала вчиняти опір, він її штовхнув, вона впала та вдарилась животом. Телефона при потерпілій не було, тому вона зателефонувала з телефону ОСОБА_13 та викликала поліцію. Потім свідок побачила, як машина в яку сів нападник виїхала з двору, але в машині був тільки водій. Номерні знаки даного автомобіля на той час свідок запам`ятала добре, але зараз вже не пам`ятає.

Свідок зазначила, що бачила, як саме ОСОБА_8 , якого вона впізнала по комплекції та зросту, обличчя не бачила, після нападу на потерпілу перебіг через дорогу та сів до автомобіля, який його чекав, і поїхав зразу у двір. Приблизно через 3 хвилини цей же автомобіль виїхав з двору, але пасажира вже не було. Це був автомобіль марки «Деу Ланос» бежевого кольору. Водія, який сидів за кермом даного автомобіля свідок не пам`ятає. Автомобіль поїхав у бік вул. Туманяна. Свідок наполягає, на тому що автомобіль був одний і той же.

Також, свідок вказала, що поруч з потерпілої стояла жінка з коляскою, але до потерпілої ніхто не підходив. Було небагато людей поруч.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який суду пояснив, що працює водієм таксі. З ОСОБА_8 знайомий, мали ділові відносини. ОСОБА_8 викликав ОСОБА_15 , коли той був на роботі, тобто таксував, обвинувачений був його клієнтом, особистих стосунків з обвинуваченим не мав. Точної дати свідок не пам`ятає, це відбулось літом 2015 року. Приблизно після обіду до свідка зателефонував ОСОБА_8 , та повідомив, що йому потрібен автомобіль, щоб свідок завіз його по справам. Свій номер телефону свідок дав ОСОБА_8 , оскільки той користувався його послугами 7-8 разів, протягом літа. Обвинувачений зателефонував свідку та попросив, щоб той приїхав на вул.. Сусюри, це було після обіду. Коли свідок приїхав на вище вказану вулицю обвинувачений сів до автомобіля та вони поїхали. Точної адресу куди треба було їхати обвинувачений не вказав. Вони поїхали на вул. Туманяна і Флоренції, приблизно це була вул. Туманяна 8 чи 10, десбу цьому місті обвинувачений попросив свідка зачекати, так як йому потрібно було піти по справам. Через приблизно 10-15 хв. обвинувачений підбіг до автомобіля та повідомив свідку що вони мають терміново їхати, вони поїхали у двір, але там був тупік. ОСОБА_8 сказав свідку, щоб свідок обїхав квартал, а він буде чекати свідка на вул. М.Раскової. Потім ОСОБА_8 повідомив свідку що вони поїдуть до ломбарду і там обвинувачений розрахується з свідком за його послуги. Свідок підрахував скільки обвинувачений йому винен, потім ОСОБА_8 вийшов з автомобілю, повернувшись з ломбарду ОСОБА_8 повідомив, що не може розрахуватись зі свідком, оскільки виявилось, що ланцюжок зроблений не з золота. ОСОБА_8 сказав, що зателефонує потім свідку та віддасть приблизно 100 грн. за послуги. По дорозі ОСОБА_8 викинув ланцюжок у вікно автомобіля, потім вийшов і пішов.

Свідок зазначив, що автомобіль на якому він їздив на той час не його, а належить фірмі таксі. Автомобіль був марки «Деу Ланос» золотого кольору, номерний знак здається НОМЕР_1 , точно він не пам`ятає.

Свідок вказує, що ОСОБА_8 в той день був одягнений в яскраву футболку, точно стверджувати не може, здається була бейзболка, проміжок часу коли свідок залишив ОСОБА_8 у дворах та забрав на вул. М.Раскової був 7-10 хв., предмет схожий на ланцюжок свідок побачив у обвинуваченого, коли той прибіг на вул. Туманяна. Потім вони поїхали до ломбарду. Це все відбувалось приблизно за 30 хв.

Свідок ОСОБА_16 , суду показала, що з обвинуваченим не знайома. Має автомобіль марки «Деу Ланос», біжового кольору, номерні знаки НОМЕР_2 . Станом на серпень місяць 2015 року даний автомобіль перебував у ОСОБА_17 на ремонті. ОСОБА_16 особисто з ОСОБА_18 не знайома, оскільки автомобіль на ремонт віддавав її чоловік. Свідок вказала, що її викликали працівники поліції, подробиць з приводу чого викликають не повідомили, тільки сказали, що автомобіль свідка був помічений при вчиненні кримінального правопорушення.

Також вина ОСОБА_8 підтверджується доказами наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме:

-протоколом огляду місця події від 26.08.2015 року ( том 1 а.с. 174-178)

-протоколом огляду місця події від 26.08.2015 року ( том 1 а.с. 183-204)

-протоколом пред`явлення особи до впізнання від 26.08.2015 року ( том 1 а.с.210-212).

На підставі досліджених в ході судового слідства доказів, суд вважає доведеною винність ОСОБА_8 у умисному відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно та кваліфікує ці його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його майновий стан, стан здоров`я.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, суд вважає вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

Вказану обтяжуючу обставину суд вважає достовірно встановленою, так як насильницькі дії ОСОБА_8 вчиняв відносно вагітної жінки на очах її малолітньої дитини. При цьому ОСОБА_8 усвідомлював ці обставини так як потерпіла благала його припинити злочинні дії, але останній незважаючи на це, продовжував вчиняти насильство та довів злочин до кінця.

З урахуванням ступеню тяжкості, обставин кримінального правопорушення, його наслідків, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , з метою забезпечення ефективного виховного впливу на обвинуваченого, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, міра покарання у виді максимального строку позбавлення волі буде необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати не понесені.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому, до набрання вироку законної сили, залишити в силі тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_8 вираховувати з 27.08.2015 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.

Суддя: