Справа № 159/2122/16-к
Провадження № 1-кс/159/418/16
УХВАЛА

02 червня 2016 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі справу за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП України у Волинській області з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП України у Волинській області з приводу невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скарга обґрунтована тим, що 17.05.2016 року він звернувся в Ковельський ВП з заявою про вчинене кримінальне правопорушення. В поданій заяві ОСОБА_3 вказував на те, що на протязі більше 8 років він відвідує лазню, яка розташована по АДРЕСА_1 . За послуги лазні він сплачує особисто. Згодом кошти за послуги лазні почав збирати ОСОБА_4 , який частину коштів привласнює собі. Вважає, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки шахрайства. Також вказав, що ОСОБА_4 висловлювався в його адресою нецензурними словами, погрожував, намагався вдарити, вимагав кошти за оплату послуг лазні. Скаржник зазначає, що будь-якого повідомлення про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР йому не надходило, досудове розслідування розпочато не було. Вказує, що слідчий, після повідомлення про вчинення кримінального правопорушення зобов`язаний виконати вимоги ст. 214 КПК України внести відомості про кримінальне правопорушення викладене в заяві до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Здійснення досудового розслідування без внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не допускається і тягне за собою встановлену законом відповідальність. Просить визнати неправомірною бездіяльність слідчого та зобов`язатикерівника органу досудового розслідування Ковельського ВП ГУНП України у Волинській області внести відомості про кримінальне правопорушення по його заяві від 17.05.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав, з підстав, викладених у ній, просить скаргу задовольнити. В судовому засідання пояснив, що звернувся до відділу поліції м. Ковеля з заявою про вчинення кримінального правопорушення з приводу незаконного вимагання у нього коштів за надання послуг лазні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які фактично не є працівниками лазні та не мають ніяких прав на збирання коштів за користування послугами лазні. Після отримання заяви про злочин уповноваженими особами Ковельського ВП не були дотримані вимоги діючого КПК щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР.

Слідчий та прокурор до суду не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги.
Відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши, особу, яка подала скаргу, вивчивши матеріали скарги, матеріал про результати звернення ОСОБА_3 № 4832, № 4756, № 4640 слідчий суддя приходить до наступного.

В ході розгляду скарги встановлено, що 17 травня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до Ковельського ВП ГУНПУ у Волинській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення. В поданій заяві ОСОБА_3 вказував на те, що ОСОБА_4 вчиняє шахрайські дій, а також під час конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_4 останній виражався в його адресу нецензурними словами, погрожував фізичною розправою.

Заява з приводу неправомірних дій ОСОБА_4 зареєстрована в Ковельському ВП ГУНПУ у Волинській області в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, відповідно до Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах і підрозділах внутрішніх справ України заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої Наказом МВС України № 1050 від 19.11.2012 року.
Ковельським ВП ГУНПУ у Волинській області ОСОБА_3 надана відповідь про те, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення по його заяві до ЄРДР внесені не були. Заява ОСОБА_3 була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».
Як вбачається з висновку за результатами розгляду звернення ОСОБА_3 від 23.05.2016 року, проведеною перевіркою було встановлено, що кошти за послуги лазні збираються одним з відвідувачів, після чого передаються касиру, яка в свою чергу видає товарний чек. 15.05.2016 року в приміщенні лазні по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник конфлікт. Вказаний конфлікт відбувся на грунті того, що ОСОБА_4 привласнює кошти, які сплачує ОСОБА_3 та інші відвідувачі за послуги лазні. В ході конфлікту ОСОБА_4 виражався в адресу ОСОБА_3 нецензурними словами, погрожував фізичною розправою. В ході проведення перевірки встановлено, що за 15.05.2016 року будь-якої нестачі коштів за надання послуг лазні не виявлено, що було підтверджено наданими копіями товарних чеків, тому в діях ОСОБА_4 відсутні ознаки шахрайства. Також встановлено, що в діях ОСОБА_4 відсутні ознаки дрібного хуліганства. ОСОБА_3 роз`яснено право звернення до суду в порядку цивільного судочинства з позовом про захист честі, гідності та ділової репутації.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подачі заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань і почати розслідування.
Частиною 2 ст. 214 КПК України визначено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відмова прокурора, слідчого у внесенні відомостей про злочин до ЄРДР згідно ст. 303 КПК України може бути оскаржена до суду.
Аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Чинний КПК України 2012 року фактично скасовує так звану дослідчу перевірку за заявами та повідомленнями про вчинення кримінального правопорушення, оскільки усе процесуальне навантаження щодо перевірки таких заяв і повідомлень автоматично покладається на слідчого, а не на відповідні органи дізнання чи підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність.

Тобто, оцінка та перевірка правовідносин на предмет того, чи є вони цивільно-правовими або кримінально-карними, здійснюється слідчим лише після внесення відомостей до ЄРДР і до здійснення такого внесення правова оцінка змісту заяви або повідомлення особи не може здійснюватися, оскільки це не передбачено діючим КПК України.

При цьому, процесуальне рішення слідчого повинно бути оформлене відповідно до вимог ст. 110 КПК України, тобто, шляхом винесення вмотивованої постанови, яка підлягає оскарженню згідно вимог діючого кримінально-процесуального законодавства.

В даному випадку заяву ОСОБА_3 про вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, яка була адресована Ковельському ВП ГУНПУ у Волинській області, до ЄРДР внесена не була, про що інспектором поліції Ковельського ВП ГУНПУ у Волинській області складено висновок від 23.05.2016 року.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
З наведеного слідує, що лише рішення слідчого або прокурора, прийняті у відповідності до ст. 214 КПК України можуть бути предметом оскарження.
Рішення по заяві ОСОБА_3 прийнято інспектором поліції Ковельського ВП ГУНПУ у Волинській області до компетенції якого відповідно до норм КПК України не входить здійснювати досудове розслідування і який не є процесуальною особою згідно норм КПК України та учасником кримінального провадження.
Крім того, слід зазначити, що чинним КПК України взагалі не передбачено складання такого процесуального документу як висновок за результатами розгляду звернення. Вказаний висновок не містись жодних посилань на норму закону, яка б регламентувала складання такого процесуального документу.
За вказаних обставин вважаю, що повідомлення ОСОБА_3 щодо вчиненого кримінального правопорушення по його заяві від 17.05.2016 року слід направити керівнику органу досудового розслідування для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 214 КПК України
Керуючись ст. ст. 214, 306, 307 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Заяву ОСОБА_3 від 17 травня 2016 року про вчинення кримінального правопорушення, яке мало місце 15.05.2016 року скерувати керівнику органу досудового розслідування Ковельського ВП ГУНПУ у Волинській області для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 214 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1