Номер провадження: 11-сс/785/395/16
Номер справи місцевого суду: 521/5200/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2016 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2016 року, якою ОСОБА_7 , підозрюваній у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 186, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження № 0001308 продовжений строк тримання під вартою;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 та їй продовжений строк тримання під вартою на 29 днів, тобто до 14.04.2016 року з утриманням її в Одеському слідчому ізоляторі Управління ДПтС України в Одеській області.

Слідчий суддя, мотивуючи своє рішення вказав, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не знизились та не відпали, та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що дає слідчому судді достатніх підстав для продовження дії застосування найбільш суворого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначила, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною з порушенням норм кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню, обґрунтовуючи свої доводи наступним:

- 18.09.2015 року обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_7 був направлений до Малиновського районного суду м. Одеси, тому на момент постановлення ухвали про продовження дії запобіжного заходу, досудове розслідування відносно неї було вже завершено, тому слідчий суддя не мав повноважень розглядати клопотання прокурора;

- на момент постановлення ухвали, ОСОБА_7 утримувалась під вартою на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 12.01.2016 року, строк дії якої не може перевищувати 60 діб, тому ухвала припинила свою дію 12.03.2016 року тому вона повинна була бути звільнена, проте ці вимоги закону прокурором не були дотримані, та порушені строки із зверненням клопотанням до суду;

- слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу;

- під час розгляду клопотання слідчого, прокурором не було доведено та не обгрунтовано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України;

- слідчий суддя, при прийнятті рішення не визначив розмір застави.

З огляду на викладене вище, підозрювана ОСОБА_7 просила скасувати ухвалу слідчого судді та обрати їй запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі.

Захисник підозрюваної ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, надавши заяву про розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 за його відсутності, підтримавши її доводи.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 186, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, а саме, заявою та протоколами допитів неповнолітніх свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 11.08.2015 р.

Крім того, мотивуючи рішення про продовження відносно ОСОБА_7 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд враховує те, що остання обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, є судимою за вчинення аналогічних корисливих злочинів, негативно характеризується за місцем проживання, не має стійких соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи ОСОБА_7 на те, що при прийнятті рішення слідчий суддя необґрунтовано не визначив розмір застави, апеляційний суд приходить до наступного.

Частина 3 ст. 183 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, розмір застави визначений ухвалою слідчого судді при застосуванні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка набрала законної сили, тому питання перегляду розміру застави в межах продовження строку тримання під вартою не підлягає.

Разом з тим, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи підозрюваної ОСОБА_7 про те, що слідчий суддя не мав право розглядати питання про продовження їй строку тримання під вартою поза строками досудового розслідування, та після закінчення дії попередньої ухвали про продовження їй строків тримання під вартою з огляду на наступне.

В матеріалах провадження міститься постанова в.о. керівника Одеської місцевої прокуратури №2, згідно з якою строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001308 продовжений до трьох місяців, а саме до 14.04.2016 р. тому прокурор мав право звертатись до слідчого судді з клопотанням про продовження строків тримання під вартою.

Окрім того, відповідно до ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 12 січня 2016 р. строк тримання під вартою ОСОБА_7 був продовжений до 16.03.2016 р. (а.п. 37-38)

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий обгрунтовано зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не знизились та не відпали, що об`єктивно підтверджується матеріалами провадження.

Отже, апеляційний суд вважає що прокурором була доведена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки не має стійких соціальних зв`язків, а також незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 177, 182-184, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 523 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 15.03.2016 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 186, ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України в рамках кримінального провадження № 0001308 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4