Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/1115/14-к
пр. № 1-кп/759/108/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013118, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синяк Вишгородського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, номер картки фізичної особи - платника податків НОМЕР_1 , який здобув середню-спеціальну освіту, працює на посаді оператора верстатів з програмним забезпеченням у ТОВ «Юкрейніан Геарс», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296; ч. 1 ст. 121; ч. 2 ст. 162 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник- ОСОБА_8 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_9 , представник потерпілої ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 в ніч на 23.11.2013, знаходячись на території Святошинського району м. Києва, розпивав алкогольні напої. В подальшому, 23.11.2013 приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прослідував до будинку АДРЕСА_2 , і став стукати у вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , двері якої відчинила раніше незнайома йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після цього, ОСОБА_3 безпричинно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю по відношенню до осіб похилого віку, став виражатись на адресу ОСОБА_9 нецензурною лексикою та образливими словами, чим принизив честь та гідність останньої, а потім, умисно став наносити удари кулаками по голові та тулубу ОСОБА_9 , внаслідок чого остання втратила рівновагу і впала на підлогу квартири.
Продовжуючи свої злочинні дії, проникнувши до квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 , лежачій на підлозі потерпілій ОСОБА_9 , знову став наносити удари ногами в різні частини тіла, в тому числі в область голови та тулубу, яка в результаті отриманих тілесних ушкоджень втратила свідомість.
В цей час з кімнати вказаної квартири вийшов ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_3 став словесно заспокоювати останнього. Однак, ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на вказані зауваження ніяк не відреагував, а навпаки, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю по відношенню до осіб похилого віку, став виражатись на адресу ОСОБА_11 нецензурною лексикою та образливими словами, чим принизив честь та гідність останнього, а потім умисно став наносити удари кулаками в область голови та тулуба ОСОБА_11 , внаслідок чого останній впав на підлогу і також втратив свідомість.
Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 19/Е від 13.01.2014 у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження (за критерієм небезпеки для життя). А згідно із висновком судово-медичної експертизи № 18/Е від 13.01.2014 у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Крім цього, ОСОБА_3 23.11.2013 приблизно о 08 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час вчинення хуліганських дій відносно громадян ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , застосовуючи до останніх фізичне насильство, яке виразилось в заподіянні тяжких та легких тілесних ушкоджень, всупереч волі громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , проник до квартири АДРЕСА_4 , де продовжив вчиняти злочинні дії стосовно останніх.
Протиправні дії ОСОБА_3 були припинені громадянами ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які його затримали.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому складах злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296; ч. 1 ст. 121; ч. 2 ст. 162 КК України, визнав у повному обсязі та показав, що в ніч на 23.11.2013 він посварився із своєю дружиною та поїхав до м. Києва у Святошинський район, де вжив алкогольні напої. Після чого вирішив поїхати до свого знайомого. Підійшов до будинку, адресу якого він не пам`ятає, зайшов до нього та подзвонив у дзвінок до раніше невідомої йому квартири. Пізніше з`ясувалося, що квартиру він переплутав. Двері відчинила потерпіла, між ними виникла суперечка і він штовхнув двері, бо його не пропускали до квартири, і зайшов. Двері після себе закрив. Після цього, він почав наносити їй удари. На крик з іншої кімнати вийшов чоловік і він почав наносити удари і йому, нічого не пояснюючи. Всіх обставин він не пам`ятає, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння. Також показав, що лікування потерпілих він оплатив, також оплатив частину витрат на придбання ліків (т. 1 а.п. 96, 97, 100, 101).

Оцінюючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 частково визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому складів злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296; ч. 1 ст. 121; ч. 2 ст. 162 КК України, оскільки згідно із висновком судово-психіатричного експерта № 219 від 22.03.2016, показання (заяви) ОСОБА_3 про те, що він не має спогадів про вчиненні ним діяння, являються не наслідком можливого наявного тоді в нього якого-небуть патологічного психічного стану, а є проявом амнестичної форми простого алкогольного сп`яніння, що за своїм клінічним змістом не позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Разом з цим, не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованих йому складах злочинах, передбачених ч. 1 ст. 296; ч. 1 ст. 121; ч. 2 ст. 162 КК України, фактично визнав частково, його вина в повному обсязі доведена та підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними, та дослідженими в ході судового слідства доказами.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що 23.11.2013 приблизно о 08 год. 00 хв. вона разом зі своїм чоловіком почули шум із квартири АДРЕСА_3 , що по сусідству. Вони вийшли на сходову площадку та почули, що цей крик роздається з квартири АДРЕСА_3 , де проживають літні люди. Також чули звуки ніби щось падало. Вона почала стукати в двері даної квартири, однак їй ніхто не відчиняв. Двері були зачинені. З верхнього поверху спускалася сусідка ОСОБА_15 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_5 , та вони вирішили викликати міліцію. Вони стукали у двері квартири АДРЕСА_3 приблизно 15-20 хв. Потім з квартири АДРЕСА_3 вибіг молодий чоловік, як пізніше вони дізналися, то був ОСОБА_3 та почав тікати до виходу. Вона схопила його за куртку, намагаючись затримати, однак, він побіг сходами. При виході з під`їзду його затримали її чоловік та сусід ОСОБА_14 . Коли вона зайшла до квартири ОСОБА_17 , то побачила ОСОБА_9 , яка лежала в коридорі та обличчя якої все було в крові. Вона її перевернула на бік та одразу викликали швидку медичну допомогу.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_14 показав, що він проживає у квартирі АДРЕСА_6 разом з матір`ю ОСОБА_15 23.11.2013 вранці він спав, коли мати покликала на допомогу. Він спустився до другого поверху, та побачив, що двері сусідів з квартири АДРЕСА_3 відчинені, в коридорі на підлозі була кров. Спустившись до першого поверху він побачив як сусід намагається затримати невідомого йому чоловіка. Він допоміг затримати даного чоловіка, після чого чекали на приїзд працівників міліції. Після цього, він піднявся до квартири АДРЕСА_3 , де у коридорі побачив ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі, стогнала та була вся в крові, та ОСОБА_11 , який сидів біля стіни теж з тілесними ушкодженнями. Також показав, що при затриманні ОСОБА_3 чинив опір, намагався вирватись.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що вона 23.11.2013 приблизно о 07 год. 20 хв. знаходилася за місцем свого проживання АДРЕСА_7 , коли до них подзвонив у двері незнайомий чоловік та запитував про « ОСОБА_18 ». Вона двері відчинила та одразу зачинила. Через деякий час почула рух у під`їзді, крики. Вона вийшла на коридор і сусідка з квартири АДРЕСА_8 - ОСОБА_16 сказала, що незнайомий чоловік перебуває у квартирі АДРЕСА_3 у ОСОБА_17 . Вони викликали міліцію, стукали у двері даної квартири приблизно 10-15 хв., але їм ніхто не відчиняв. Зненацька відчинилися двері вказаної квартири і вискочив чоловік, як вони потім дізналися ОСОБА_3 . ОСОБА_16 намагалася його затримати та схопила за куртку, але він вирвався та сходами побіг вниз. Вони його наздогнали та затримали при виході з під`їзду. Крім того, показала, що вона покликала на допомогу свого сина ОСОБА_14 , також затримувати ОСОБА_3 допомагав чоловік ОСОБА_16 . ОСОБА_3 був у неадекватному стані, виривався, намагався втекти. Коли вона зайшла до квартири АДРЕСА_3 , то побачила у коридорі ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі, стогнала та була вся в крові, також були в крові стіні, та ОСОБА_11 , який сидів трохи далі у коридорі біля стіни.

Потерпілу ОСОБА_9 у судовому засіданні не вдалося допитати, оскільки згідно із довідками КНП Шевченківського району міста Києва «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 20.05.2015 та поліклініки № 5 Шевченківського району м. Києва від 28.01.2014 остання потребує постійного стороннього догляду та не здатна до самообслуговування (т. 1 а.п. 40, 152).
Потерпілий ОСОБА_11 згідно із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 18403 (т. 1 а.п. 39).
Крім того, вина ОСОБА_3 в повному обсязі доведена та підтверджується іншими ретельно дослідженими та перевіреними в ході судового слідства доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 23.11.2013, з якого вбачається, що огляд проводився з 12 год. 10 хв. до 12 год. 50 хв., місцем огляду є квартира АДРЕСА_4 , де було виявлено та вилучено: один слід взуття; два змиви темно-бурого кольору з підлоги поряд із дверима кімнати № 1 і № 3; чотири сліди папілярних узорів два із зовнішнього боку вхідних дверей квартири, два із зовнішнього боку дверей кімнати № НОМЕР_3 (т. 1 а.п. 145-147);

- копіями карт виїзду швидкої медичної допомоги №№ 448 та 467 від 23.11.2013, відповідно до яких здійснювалися виїзди за адресою: АДРЕСА_9 , до ОСОБА_9 , яка скаржилася на головний біль та біль в ділянці обличчя; при огляді візуально виявлено по всій голові та обличчі численні гематоми багряно-синього кольору, та ОСОБА_11 , який скаржився на головний біль та кровотечу з рани; при огляді виявлено забійну рану лобної ділянки голови справа 2,0х0,2, підшкірна гематома правої параорбітальної області (т. 1 а.п. 149, 151);

- висновком експерта № 18/Е від 13.01.2014, відповідно до якого при зверненні за медичною допомогою 23.11.2013 о 08 год. 23 хв. у ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мала місце: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку з формуванням геморагічних вогнищ в полюсно-базальних відділах лобних часток, травматичного субарахноїдального крововиливу, трьох забійних ран лобної ділянки справа, правого кута ока, підборіддя, підшкірної гематоми правої параорбітальної ділянки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я). Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі і часових даних дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок дії тупого предмету (предметів), виникли внаслідок не менш як трьох травмуючих дій ними, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 23.11.2013 року. Утворення вказаних ушкоджень внаслідок самоспричинення, падіння ОСОБА_11 з вертикального положення тіла на площину виключається (т. 1 а.п. 153-157);

- висновком експерта № 19/Е від 13.01.2014, відповідно до якого при зверненні за медичною допомогою 23.11.2013 о 08 год. 04 хв. у ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мала місце: закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, субдуральних нашарувань в лобній області зліва, перелому стінок верхнє-щелепних пазух з обох сторін, більш вираженого справа, вилично-орбітального комплексу справа, комірок решітчастої кістки (передня черепна ямка), правої стінки основної пазухи (середня черепна ямка), кісток носа, двох забійно-рваних ран повік правого ока та нижньої повіки лівого ока, пара орбітальних гематом, численних гематом голови та обличчя, які відноситься до тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпеки для життя). Встановити конкретну кількість гематом голови та обличчя за наданою на експертизу медичною документацією не є можливим. Локалізація та характер вищевказаних ушкоджень, які містяться в медичній документації, з урахуванням обставин справи, в тому числі і часових даних дозволяють стверджувати, що дані ушкодження утворились внаслідок дії тупого предмету (предметів), виникли внаслідок не менш як двох травмуючих дій ними, могли утворитись в термін вказаний у постанові, тобто 23.11.2013 року. Утворення вказаних ушкоджень внаслідок самоспричинення, падіння ОСОБА_9 з вертикального положення тіла на площину виключається (т. 1 а.п. 158-162);

- висновком судово-психіатричного експерта № 219 від 22.03.2016, відповідно до якого ОСОБА_3 у період часу, до якого відноситься діяння, у відношенні якого він обвинувачується, яким-небуть стійким хронічним чи тимчасовим хворобливим психічним розладом не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У даний час ОСОБА_3 також психічно здоровий, може правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження і давати по них правильні свідчення, приймати участь у судових засіданнях. ОСОБА_3 не потребує застосування до нього яких-небуть примусових заходів медичного характеру, алкогольною та якою-небуть наркотичною залежностями не страждає. ОСОБА_3 не має яких-небуть психічних вад, за своїм психічним станом може правильно сприймати факти, які мають значення для справи і давати по них правильні свідчення (т. 1 а.п. 195-197).
Інші письмові докази, надані стороною обвинувачення, а саме висновок експерта № 1264 від 06.01.2014, не містять інформації як щодо підтвердження та й щодо спростування винуватості ОСОБА_3 в інкримінованих йому злочинах (т. 1 а.п. 166-171).
Таким чином, проаналізувавши вище наведені докази в їх сукупності, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 23.11.2013 приблизно о 08 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_9 , вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, а тому його дії кваліфікуєза ч. 1 ст. 296 КК України.

Крім того, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 23.11.2013 приблизно о 08 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_9 , заподіяв ОСОБА_9 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України.

Також суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 23.11.2013 приблизно о 08 год. 05 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_9 , незаконно проник до житла особи із застосуванням насильства, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 162 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є добровільне часткове відшкодування завданої шкоди потерпілим (т. 1 а.п. 96, 97).
Відповідно до п.п. 6 та 13 ч. 1 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення злочину щодо осіб похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України, є невеликої, середньої тяжкості та тяжким; наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , постійне місце проживання, за яким загалом характеризується позитивно, працює, за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, також не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, що свідчить про його осудність, раніше не судимий, а також приймає до уваги поведінку обвинуваченого після вчинення злочинів (намагався втекти), наслідки суспільно-небезпечних діянь, зокрема, те, що потерпіла ОСОБА_9 після отриманих тілесних ушкоджень потребує постійного стороннього догляду та не здатна до самообслуговування.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також думку представника потерпілої, яка наполягала на застосуванні до обвинуваченого покарання, пов`язаного з позбавленням волі, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 296; ч. 1 ст. 121; ч. 2 ст. 162 КК України в межах санкції вказаних частини ст.ст.296; 121; 162 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України, а саме: у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, його виправлення і перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.
Таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
У задоволенні цивільних позовів прокурора в інтересах держави в особі Київської міської клінічної лікарні № 17 на лікування потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в сумі 4382 грн 59 коп. на кожного потерпілого відмовити, оскільки обвинуваченим відшкодовано матеріальну шкоду у повному обсязі (т. 1 а.п. 100, 101).

Цивільний позову, поданий представником потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 моральної шкоди в розмірі 250000 грн 00 коп., який останній визнав у повному обсязі, однак, жодних дій щодо відшкодування потерпілій шкоди не вчинив, суд, враховуючи положення ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, вважає за доцільне задовольнити в повному обсязі.
Крім того, представник потерпілої ОСОБА_10 заявила клопотання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 витрати на надання юридичних послуг потерпілій у сумі 13000 грн 00 коп. (т. 1 а.п. 114-118).

Відповідно до ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.

Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відтак, суд вважає за доцільне стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 процесуальні витрати в розмірі 13000 грн 00 коп., які підтверджуються квитанціями до прибуткових касових ордерів №№ 12, 18, 31, 39, 71 (т. 1 а.п. 116, 118).

Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (т. 1 а.п. 99).
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 118, 120, 124, 128, 129, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296; ч. 1 ст. 121; ч. 2 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 162 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Згідно із ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

У задоволенні цивільних позовів прокурора в інтересах держави в особі Київської міської клінічної лікарні № 17 на загальну суму 8765 грн 18 коп. відмовити у зв`язку з повним відшкодуванням ОСОБА_3 матеріальної шкоди, завданої державі.

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.
Стягнути зі ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_9 процесуальні витрати за надання юридичних послуг в розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути зі ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи 489 (чотириста вісімдесят дев`ять) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: