Єдиний унікальний номер 225/2995/15-к
Номер провадження 11-кп/775/267/2016

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду Донецької області апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 11 грудня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 29.10.2004 року Микитівським районним судом міста Горлівка за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 15.08.2008 року Київським районним судом м. Донецька за ст. 309 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн; 3) 24.05.2011 року Микитівським районним судом м. Горлівка за ст. 185 ч. 1 КК України до 240 часів громадських робіт; 4) 19.12.2012 року тим же судом за ст. 389 ч. 2 КК України до арешту строком 3 місяці 5 днів, зареєстрованого та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 260 , ч. 1 ст. 263 КК України і призначено покарання за ст. 260 ч. 2 КК України у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ст. 263 ч. 1 КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Вирішено питання про речові докази. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати в сумі 1504, 56 грн. на проведення експертиз.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 приймав участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, а також придбав, носив, зберігав вогнепальну зброю, бойові припаси без передбаченого законом дозволу за таких обставин.

ОСОБА_7 вступив до лав не передбаченого законом збройного формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» (ДНР) (точна дата та час в суді не встановлені), отримав військовий камуфльований одяг з шевроном «Новоросія», вогнепальну зброю, а саме ручну нарізну бойову вогнепальну зброю 5,45 мм автомат Калашникова АК-74 № НОМЕР_1 (рік випуску 1986) та бойові припаси: проміжні патрони калібру 5,45х39 мм, тобто штатні боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм, промислового виготовлення; наступальну ручну осколкову гранату РГ-42.

11.04.2015 року о 17 годині, ОСОБА_7 , виконуючі злочинні дії та покладені на нього функції, будучи озброєним автоматичною вогнепальною зброєю автоматом АК-74 № НОМЕР_1 з патронами та гранатою РГ-42, вдягненим у військовий камуфльований одяг з шевроном «Новоросія», спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами, відповідно до покладених на нього функцій та ролі, приблизно о 23 годині 11.04.2015 року, перебуваючи у складі диверсійно-розвідувальної групи вищевказаного не передбаченого законом збройного формування прибув до с. Шуми, м. Дзержинська, Донецької області, що знаходиться під контролем Збройних сил України, з метою розвідування та візуального встановлення місць розташування збройних сил України, їх чисельності, наявність озброєння та військової техніки, порядку несення служби, шляхів підходу та відходу до позицій, де були помічені військовими збройних сил України та під час збройного зіткнення з бійцями ЗСУ отримав поранення, був затриманий і в нього було вилучено: ручну нарізну бойову вогнепальну зброю 5,45 мм автомат Калашникова АК-74 № НОМЕР_1 , промислового виготовлення (рік випуску 1986), який для стрільби придатний штатними боєприпасами калібру 5,45 (5,45 х 39) мм; 20 штук проміжних патронів калібру 5,45 х 39 мм, тобто штатні боєприпаси до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматам і кулеметам конструкції Калашникова АК-74, АК-105, АКС-74У, РПК-74 та ін.), промислового виготовлення, придатні для стрільби; наступальну ручну осколкову гранату типу РГ-42, що відноситься до категорії бойових припасів, для здійснення вибуху штатним способом придатну.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Наполягає на постановленні нового вироку, за яким просить ОСОБА_7 визнати винним за ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 1 ст. 263 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання остаточно призначити покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. Вирішити питання з речовими доказами та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 судові витрати на проведення експертиз.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати, виправдати його за ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 263 КК України. Апелянт посилається на той факт, що мало місце неповнота судового слідства, було порушено закон про кримінальну відповідальність. Також суд першої інстанції прийняв до уваги показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є військовослужбовцями та не були безпосередніми свідками інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Зазначає що інкримінована йому кількість набоїв є замалою, в разі, якщо він був учасником бойового зіткнення, автомат с патронами та граната йому не належать. В ході досудового слідства до нього застосовувалися заходи психологічного та морального впливу. Огляд та вилучення зброї були проведені без залучення понятих.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення скарги прокурора та наполягав на задоволенні своєї скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Як вбачається з матеріалів провадження, жодних клопотань про повторне дослідження обставин встановлених під час кримінального провадження судом першої інстанції, прокурором в апеляційній інстанції не заявлено. Не зазначено, що докази досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, а також, що про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції.

Вказівки про те, що такі обставини стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується відсутні, тому, колегія суддів, безпосередньо не дослідивши докази, що були досліджені судом першої інстанції, позбавлена можливості надати їм іншу оцінку та вирішити питання про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 , тим більше, що в апеляції прокурора ставиться питання про погіршення його становища.

Жодного клопотання обвинуваченого або сторони захисту про застосовування до ОСОБА_7 заходів психологічного та морального впливу під час досудового розслідування та розгляду в суді першої інстанції не надходило, тому колегія суддів не може дослідити ті докази, які не досліджувались в суді першої інстанції та вважає, що обвинувачений в такий спосіб намагається уникнути відповідальності за скоєне.

Не є слушними доводи апеляції ОСОБА_7 з приводу залишку вилучених в нього набоїв, тому що їх кількість жодним чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого за жодне з інкримінованих йому кримінальних правопорушень та на висновки суду першої інстанції про доведеність його вини.

Крім того, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції доводи обвинуваченого про проведення слідчих дій у відсутності понятих, оскільки вони спростовуються матеріалами справи. Так, при проведені зазначених слідчих дій а саме: огляду місця події за участі ОСОБА_7 у холі профілакторію «Радуга» в м. Дзержинську та огляду гранати, були присутні поняті ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 і ОСОБА_13 відповідно, що підтверджується їх підписами в протоколах.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які в суді першої інстанції дали аналогічні свідчення, пояснили, що займають певні посади мотопіхотної роти. Увечері 11.04.2015 року напередодні Пасхи, був бій, десь о 22 годині 30 хвилин. Підійшла диверсійно-розвідувальна група не менш ніж чотири чоловіка і зав`язався двогодинний бій. 12.04.2015 року зранку висунули групу на місце бою, недалеко від блокпосту виявили поранену людину з автоматом і гранатою, одягнену в однострій з нашивками «Новоросія». Цей чоловік говорив, що підірве себе, щоб ніхто не підходив. Вони йому сказали, що нададуть йому медичну допомогу, ніхто не буде його чіпати, він відклав зброю і гранату. Зв`язалися з командуванням, винесли його з цього місця, доставили до лікарні. У нього було поранення в ногу, сказав, що товариші його кинули. Вони його запитували, для чого він це робить, він не відповів. Заходи фізичного та психологічного впливу до затриманого не застосовувалися. Він добровільно здав автомат і гранату після перемовин з ними. Зброю вони передали в штаб батальйону.

Колегія суддів вважає, що показання зазначених свідків узгоджуються між собою, є взаємопов`язаними та повинні розглядатись в сукупності з іншими доказами по справі, підстав для обмовляння обвинуваченого свідками судом першої інстанції не встановлено, тому доводи апелянта про сумнівні показання свідків є необґрунтованими.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 в тому, що він приймав участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, а також придбав, носив, зберігав вогнепальну зброю, бойові припаси без передбаченого законом дозволу за таких обставин, незважаючи на не визнання ним у судовому засідання своєї вини, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, зокрема показаннями свідків, протоколами огляду місця події, вилучення автомату з набоями та гранати РГ 42, а також висновками експертиз.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів.

Переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого, підстав для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404 - 405, 407 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 11 грудня 2015 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді