Справа № 620/756/14-к
Провадження № 1-кп/626/71/2016
Красноградський районний суд Харківської області

31 травня 2016 року м. Красноград
Красноградський районний суд Харківської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
представника потерпілих: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.м.т. Зачепилівка Харківської області, українки, громадянки України, освіта неповна вища, працюючої кухонним працівником в ВЧ ПП №0213 м.Полтава, раніше не судимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342, ч.1 ст.383 КК України,-
та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Руновщина Зачепилівського району Харківської області, українця, громадянина України, який має загальну середню освіту, не працюючий, раніше не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,-
ОСОБА_7 21.05.2014 року близько 19:00 год. знаходячись на АДРЕСА_1 , під час сварки з ОСОБА_8 , яка виникла на ґрунті тривалий час існуючих між ними особистих неприязних стосунків, завдав один удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_9 обхопивши один одного руками впали на землю, де під час боротьби ОСОБА_7 один раз вкусив ОСОБА_9 за правий бік тулубу, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді травматичного видалення 1-го зуба на верхній щелепі з лівого боку, вертикально розташованої рани слизової оболонки нижньої щелепи в ділянці 1-2-го зубів з лівого боку, двох поверхневих ран на правій частині тулубу в проекції 11-12 ребер по середній під пахвовій лінії. При цьому забійна рана слизової оболонки нижньої губи, поверхневі рани тулубу відносяться до легких тілесних ушкоджень, а травматичне видалення 1-го зуба верхньої щелепи за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень що потягли короткочасний розлад здоров`я.
Поряд з цим, ОСОБА_6 21.05.2014 року близько 20:00 години, знаходячись на АДРЕСА_1 , після того, як на місце події на виклик ОСОБА_8 прибули працівники міліції Зачепилівського РВ ГУ МВС України в Харківській області, під час припинення працівниками міліції неправомірних дій її батька ОСОБА_10 , вчинила активну протидію-опір працівникам міліції під час виконання ними службових обов`язків, що полягало у перешкоджанні законному застосування працівниками міліції заходів фізичного впливу та прийомів рукопашного бою відносно ОСОБА_10 , а саме захоплюючи руками за формений одяг ОСОБА_6 відтягувала дільничного інспектора міліції капітана міліції ОСОБА_11 від її батька ОСОБА_10 відносно якого працівник міліції застосовував заходи фізичного впливу, завдала один удар кулаком у голову дільничному інспектору міліції ОСОБА_11 , та після того як лейтенант міліції ОСОБА_12 та лейтенант міліції ОСОБА_13 почали припиняти розпочатий нею опір, продовжила чинити опір працівникам міліції, що полягало у спробі заволодіти спеціальним засобом-кийок гумовий шляхом його виривання з рук слідчого лейтенанта міліції ОСОБА_13 , внаслідок чого відносно неї працівниками міліції було правомірно застосовано заходи фізичного впливу та прийом рукопашного бою «загин руки за спину».
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою вину у вчиненні вказаних злочинів окремо кожен своїх, за наведених вище обставин визнали в повному обсязі, не оспорювали факти викладені в обвинувальному акті, пояснивши що вони відмовляються від дачі показів, оскільки доповнити їм нічого так як в обвинувальному акті викладено все вірно та його зміст відповідає дійсності.
За таких обставин та враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу, а саме захисник обвинувачених та представник потерпілих, не оспорювали всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особи обвинувачених, які можуть вплинути на призначення останнім міри та виду покарання.
За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованих їм злочинів доведена повністю і кваліфікує їх дії:
- ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я;
- ОСОБА_6 за ч.2 ст.342 КК України, як вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків та за ч.1 ст.383 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.
Призначаючи обвинуваченим покарання, суд керується ст.ст.50, 65-67 КК України.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він не працює, має постійне місце мешкання, де характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2001 та 2009 року народження, на обліку у лікаря та психіатра, не перебуває.
Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_6 встановлено, що вона має постійне місце роботи та мешкання, де характеризується позитивно, раніше не судима, одружена, має на утриманні неповнолітнього сина 2010 року народження, на обліку у лікаря та психіатра, не перебуває.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд визнає повне визнання провини, каяття у скоєному, знаходження у обох на утриманні неповнолітніх дітей.
Обставин, що б обтяжували покарання, як у ОСОБА_7 так і у ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд, враховує обмеження встановлені ч.2 ст.416 КПК України, що до призначення більш тяжкого покарання після скасування вироку апеляційною інстанцією, а також характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів кожним з них; дані про особи обвинувачених, викладені вище; обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання; думку прокурора та представника потерпілих, і вважає, що покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , яке необхідно і достатньо для їх виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкцій: ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, а ОСОБА_6 за ч.2 ст.342 КК України також у виді штрафу.
Стосовно призначення покарання ОСОБА_6 за ч.1 ст.383 КК України, то оскільки відповідно до ст.ст.50, 65 КПК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів, його перевиховання, суд враховуючи кілька обставин, які пом`якшують покарання, які зазначені вище та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання та з урахуванням особи винної, яка має постійне місце роботи та мешкання, де характеризується позитивно, раніше не судима, одружена, має на утримання неповнолітнього сина 2010 року народження, на обліку у лікаря та психіатра, не перебуває, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання за даною статтею з застосуванням ст.69 КК України та перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.383 КК України, призначивши покарання у вигляді штрафу.
Крім того, оскільки ОСОБА_6 скоїла кілька злочинів, то суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.70 КК України, призначивши їй покарання за сукупністю злочинів, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим.
Заходи кримінального провадження в тому числі міра запобіжного заходу, не застосовувалися.
Речові докази та судові витрати по справі, відсутні.
Цивільний позов по справі, не заявлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд,-
ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50(п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_6 визнати виною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.342 та ч.1 ст.383 КК України та призначити їй покарання:
- за ч.2 ст.342 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;
- за ч.1 ст.383 КК України з застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 90(дев`яноста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1530 (одна тисяча п`ятсот тридцять) гривень
На підставі ч.1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у вигляді штрафу в розмірі 100(ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя