Справа №488/897/16-к 13.07.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2016 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря: ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000242 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Корабельного районного м. Миколаїв від 26 травня 2016 року відносно

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2001 року народження, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,
- засудженого за вчинення злочину, передбаченого ст. 286 ч.3 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_5 ,

захисник: ОСОБА_7 ,

потерпілий: ОСОБА_8 ,
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить вирок змінити та зменшити строк позбавлення волі в межах санкції статті КК України, за якою він засуджений.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
ОСОБА_5 визнано винним за ч.3 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 3 роки.

Провадження №11-кп/784/616/16 Головуючий суду 1 інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст.286 ч.3 КК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахований строк попереднього ув`язнення - з 06.10.2015 року до дня ухвалення вироку суду 26.05.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Прийняті рішення про цивільні позови інші майнові стягнення, щодо речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи обставин інкримінованого злочину, доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, вважає призначене покарання явно несправедливим через його суворість, оскільки воно не відповідає ступеню тяжкості злочину та його особі.

Вважає, що суд 1 інстанції, призначивши покарання в виді позбавлення волі на строк близький до максимальної межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.286 КК України, недостатньо врахував його особу, зокрема, що він раніше не судимий, був працевлаштований, має на утриманні дитину (2001 року народження), має захворювання та перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом: «синдром залежності від алкоголю з делірієм», а також обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, повне визнання вини і активне сприяння розкриттю злочину.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_5 05.10.2015 року приблизно о 19.50 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем "Мersedes-Benz-809" р.н. НОМЕР_1 та рухався по проспекту Жовтневому у м. Миколаєві з боку вулиці Старофортечної в напрямку вул. Прибузької зі швидкістю близько 70 км/год. У цей же час у попутному з ним напрямку попереду його автомобіля рухався автобус з пасажирами "Рута-25", р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 .

В районі будинку №85 по проспекту Жовтневому водій ОСОБА_5 , грубо порушуючи вимоги п.п.1.5, 2.3"б", 10.1, 12.4, 13.1, 13.3. 14.2"в", 14.6"є", п.1.3. розділу 34 Правил дорожнього руху України, керуючи транспортним засобом проявив неуважність до дорожньої обстановки, не стежив за її змінами, не контролював рух свого транспортного засобу, у населеному пункті рухався зі швидкістю більше 60 км/год перед початком перестроювання та зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, на дорозі з двостороннім рухом, яка має щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та після обгону він зможе, не створити перешкоди транспортному засобу, якого обганяє, під час обгону не обрав безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення передньою правою частиною свого транспортного засобу із задньою лівою частиною автобусу "Рута-25", який в результаті зіткнення змінив напрямок свого руху та перекинувся на проїзній частині.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автобусу '"Рута-25» ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці, потерпілій ОСОБА_13 були завдані тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 .. ОСОБА_18 заподіяні середнього ступню тяжкості тілесні ушкодження за ознаками довгострокового розладу здоров`я.

В умовах даної пригоди дії водія ОСОБА_5 з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з настанням події.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, пояснення потерпілого ОСОБА_8 , якій просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого, думку прокурора ОСОБА_19 , який вважав вирок законним і обґрунтованим і просив залишити його без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого в її межах, апеляційний суд дійшов до таких висновків.
Рішення суду про визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, за якій він засуджений, а також кваліфікація дій за ст.286 ч.3 КК України, апелянтом не оскаржуються, в зв`язку з чим відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.
Що стосується покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , то воно призначено відповідно до вимог ст.ст.65, 66, 67 КК України з врахуванням вчинення ним тяжкого злочину, особи обвинуваченого, який раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності, до інкримінованих подій працював, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину (2001 року народження), має захворювання (згідно акту СПЕ №597 від 25.12.2015 року), перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом: «синдром залежності від алкоголю з делірієм», а також обставин, які пом`якшують покарання: щирого каяття, повного визнання вини і активного сприяння розкриттю злочину.

Тобто враховані всі обставини, на які посилається апелянт.
Крім того, судом обґрунтовано враховано, що ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, після ДТП залишив місця вчинення злочину, правову позицію потерпілих щодо призначення покарання, зокрема, прохання потерпілої ОСОБА_20 про призначення найсуворішого покарання та думки інших потерпілих, які погодилися з стороною державного обвинувачення щодо виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відсутність з боку обвинуваченого добровільного відшкодування заподіяної шкоди потерпілим, а також обставину, яка обтяжує його покарання вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Саме з врахуванням вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, його конкретних обставин, в числі яких кількість потерпілих і тяжкі наслідки в виді смерті 2 осіб, спричинення тяжких тілесних ушкоджень 1 особі, тілесних ушкоджень середньої тяжкості - 6 особам, поведінки обвинуваченого до вчинення злочину і безпосередньо після ДТП, позиції потерпілих від злочину щодо призначення найсуворішого покарання обвинуваченому, а також особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, суд 1 інстанції прийшов до вірного висновку про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на певний строк та призначив його за ч.3 ст.286 КК України у розмірі близькому до максимальної межі, передбаченою санкцією вказаної норми закону та обґрунтовано застосував додаткове покарання в виді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів на максимальний строк 3 роки.
За таких обставин, призначене обвинуваченому ОСОБА_5 покарання є справедливим за своїм видом та розміром, повністю відповідає тяжкості вчиненого ним злочину та особі обвинуваченого і підстави для пом`якшення покарання, як просить апелянт - відсутні.
З врахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що судом 1 інстанції матеріали кримінального провадження досліджені відповідно до вимог КПК України, покарання обвинуваченому ОСОБА_5 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і зміни вироку, про що просить апелянт, не вбачає.
Крім того, апеляційний суд зауважує, що в строк відбування покарання ОСОБА_5 , на підставі ст.72 ч.5 КК України, підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення (з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі) з моменту затримання 06.10.2015 року до набрання вироком законної сили, а не по день його ухвалення, як вказав суд 1 інстанції.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а вирок Корабельного районного м. Миколаїв від 26 травня 2016 року відносно ОСОБА_5 без зміни.
На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення в цьому провадженні в строк відбування покарання (з моменту затримання - 06.10.2015 року до набрання вироком законної сили - 13.07.2016 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, якій тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: