АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_6

адвокат ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001727 від 02.06.2015р. за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.06.2016 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, освіта повна середня, раніше судимого: 1) 09.12.2008 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік; 2) 04.08.2011 року Шевченківським районним судом м.Чернівці за ч.3 ст.185, ст.69 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік; згідно постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14.08.2012 року на підставі ч.2 ст.78 КК України ОСОБА_6 направлено в місця позбавлення волі строком на 2 роки; звільнений ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 20.11.2013 р. на підставі ст.82 КК України з заміною невідбутої частини покарання на виправні роботи строком 9 місяців 14 днів з утриманням 20 відсотків заробітної плати в дохід держави;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , студента 2 курсу Чернівецького професійного ліцею автомобільного сервісу, раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком визнано винуватими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено: ОСОБА_6 покарання за даним законом у виді 3 років позбавлення волі; ОСОБА_8 покарання за даним законом із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі.

Кримінальне провадження №11-кп/794/276/16 Головуючий у І інстанції ОСОБА_9
Категорія ст.185ч.3 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .
На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу обрано утримання під вартою. Строк покарання визначено рахувати з 07 червня 2016 року.

Зараховано ОСОБА_6 в строк відбування покарання термін перебування останнього під вартою в Чернівецькій УВП №33 - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі - з 07 червня 2016 року по день набрання вироком чинності.

Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 кошти в сумі 1043,46 грн., а саме по 521 (п`ятсот двадцять одній) гривні 73 (сімдесят три) копійки з кожного окремо, на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.
Вирішено питання із речовими доказами по справі.

Згідно вироку суду, 02.06.2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, перебуваючи по вул.Комарова в м. Чернівці, переслідуючи корисливий умисел, направлений на особисте збагачення, вирішили проникнути в приміщення магазину «Меблі», що по АДРЕСА_3 , звідки викрасти чуже майно. В подальшому для реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_6 з метою забезпечення таємності дій ОСОБА_8 залишився чекати на нього на вулиці, а ОСОБА_8 за допомогою викрутки пошкодив металопластикове вікно магазину, після чого проник до нього, звідки таємно, протиправно викрав шуруповерт марки «Einhell модель ВАS-18-2/1НА, вартістю 601 гри. 07 коп., який знаходився в приміщенні кімнати біля столу. Після вчиненого, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 601 грн. 07 коп.

Крім того, 02.06.2015 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_8 , протиправно, повторно, перебуваючи по вул. Комарова в м. Чернівці, знову вирішили вчинити крадіжку з того ж самого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що по АДРЕСА_3 . Після чого, переконавшись в тому, що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 з метою забезпечення таємності дій ОСОБА_8 залишився чекати на вулиці, а ОСОБА_8 через раніше пошкоджене ним вікно проник в приміщення магазину, звідки з столу таємно, протиправно, повторно викрав монітор марки «LG» модель «Flatron L1740ВQ» та системний блок чорного кольору, загальною вартістю 2602 грн. 44 коп. Після вчиненого, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, а викраденим розпорядилися на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2602 грн. 44 коп.

На вказаний вирок суду надійшла апеляційна скарга від адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій він просить вироку суду скасувати, закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 за не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості в суді і вичерпанням можливості їх отримання. Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що обвинувальний акт не міг бути призначений до судового розгляду в суді 1 інстанції, оскільки він був складений поза межами процесуального строку. Вважає, що вирок районного суду базується на недопустимих доказах. Суд однобічно і неточно відобразив у вироку показання обвинуваченого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Показання обвинуваченого ОСОБА_8 є надуманими та суперечливими.

Від інших учасників судового провадження апеляцій не надходило.

Разом з тим, від державного обвинувача прокурора Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_14 надійшло заперечення на апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій прокурор, не погоджуючись із доводи апелянта, просить подану апеляцію залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.06.2016 року без зміни.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляцію, думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляції, вислухавши промови учасників судового провадження в судових дебатах, надавши обвинуваченому ОСОБА_6 право виступити з останнім словом, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляції та обговоривши її доводи, а також заперечення до неї, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги адвоката ОСОБА_7 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_6 у таємному викрадені чужого майна за попередньою змовою групою осіб, повторно та з проникненням в інше приміщення, повністю доведена зібраними по справі доказами, які належним чином досліджені судом і їм дана вірна юридична оцінка.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Тому колегія суддів не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин і не наводить доводи на підтвердження тих висновків, які не оспорювалися в апеляційних скаргах.

В той же час, не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вона повністю підтверджується наступним.

Із показань обвинуваченого ОСОБА_8 в суді 1 інстанції вбачається, що 02.06.2015 року ОСОБА_6 зателефонував йому близько 01:00 год. та вони двоє зустрілись на заправці «Вог». Про крадіжку з магазину «Меблі» вони з ОСОБА_6 домовились перед цим, після того, як побачили комп`ютер через вікно магазина, який вирішили викрасти. Коли вони з ОСОБА_15 підійшли до магазину «Меблі», розташованого неподалік «Трембіти», то він відкрив вікно викруткою, яку взяв з дому, а ОСОБА_6 в цей час стояв збоку на відстані близько 10 метрів, дивився чи немає працівників міліції. Приблизно через хвилину він відкрив вікно та заліз в магазин, де взяв шуруповерт, після чого виліз з магазину та вони вдвох пішли до ОСОБА_11 , оскільки хотіли продати цей шуруповерт його брату. Згодом вони втрьох з ОСОБА_11 пішли прогулятись. Тоді ж ОСОБА_6 запропонував йому повернутись в магазин і викрасти ще комп`ютер, на що він погодився і вони з ОСОБА_6 повернулись до магазину. Другий раз всередину магазину заліз вже ОСОБА_6 , звідки подав йому через вікно системний блок і монітор. Все це тривало близько двох хвилин. А ОСОБА_11 вони сказали, що взяли це все у друга. При зустрічі з працівниками міліції у ОСОБА_6 в руках був системний блок, а у нього монітор. Під час двох цих крадіжок як він, так і ОСОБА_6 були в рукавичках, які належали ОСОБА_6 і в подальшому були вилучені працівниками міліції.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні суду 1 інстанції показав, що 02.06.2015 року приблизно о 03:00 год. він дивився фільм. Йому постукали у вікно, там був ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , після чого він вийшов. Вони запитали його, чи не потрібний йому шуруповерт (у чорній коробці) та чи не хоче чоловік його сестри придбати цей шуруповерт, на що він погодився, і запропонував їм, щоб останні його залишили у нього в квартирі. Обвинувачені погодились, а він з ними пішов прогулятися за сигаретами. ОСОБА_6 і ОСОБА_8 сказали йому, що йдуть до якогось хлопця забрати монітор, а він попрямував до магазину за сигаретами. Їх не було близько 5-10 хвилин. Коли ж він зустрів ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , у них в руках були монітор та системний блок. Коли біля школи №27 їх зустріли працівники міліції, ОСОБА_6 їм повідомив, що це його комп`ютер, що він був у друга, де переустановив операційну систему. В подальшому особисто чув як ОСОБА_6 кричав та переконував ОСОБА_8 взяти всю вину на себе. Також зазначив, що знайомий з ОСОБА_8 з дитинства, з ОСОБА_6 познайомився через ОСОБА_8 . Коли 02.06.2016р. вночі до нього заходили обвинувачені, у нього вдома прокинулась його мати, а також була його дівчина.

Свідок ОСОБА_12 , яка являється матір`ю ОСОБА_11 , а також свідок ОСОБА_13 , яка є співмешканкою ОСОБА_11 в суді 1 інстанції підтвердили показання останнього, додавши що 02.06.2015 року приблизно о 03:00 год. до помешкання ОСОБА_11 приходили ОСОБА_6 і ОСОБА_8 , які принесли із собою чемоданчик, який був залишений в коридорі, та який в подальшому було видано працівникам міліції.

Із показань свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні суду 1 інстанції вбачається, що він підвозив ОСОБА_11 додому та у того під під`їздом були обвинувачений ОСОБА_6 та декілька його друзів. ОСОБА_6 зі своїми друзями хотів, щоб ОСОБА_8 взяв всю вину на себе, так як він неповнолітній. Також вказав, що знайомий з ОСОБА_8 , знає його сім`ю, вони виросли у одному дворі та він його забрав звідти. Свідку про крадіжку розповів ОСОБА_8 , а також ОСОБА_11 сказав, що коли він ходив за сигаретами, ОСОБА_18 з ОСОБА_15 з`явились з системним блоком і монітором та згодом їх затримали працівники міліції. Вважає, що негативний вплив на ОСОБА_16 чинив саме ОСОБА_15 , оскільки коли вони познайомились, то поведінка ОСОБА_19 змінилась в гіршу сторону.
Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 в суді 1 інстанції показали, що в ніч з 1-го на 2-ге червня 2015 року перебували біля школи №27 та як працівники міліції несли службу. Там вони зустріли троє невідомих осіб, один з яких ОСОБА_8 ніс системний блок, а інший ОСОБА_6 ніс монітор. Вони представилися і запитали звідки речі. Спочатку ОСОБА_6 сказав, що це його комп`ютер, потім сказав, що друга. Після таких протиріч, вони викликали опергрупу.
Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також й іншими доказами по справі, а саме: показаннями в суді 1 інстанції експерта НДЄКЦ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_22 , який підтвердив зроблені ним висновки по даному кримінальному провадженню; показаннями в суді 1 інстанції експерта НДЄКЦ УМВС України в Чернівецькій області ОСОБА_23 , який був залучений до складу слідчо-оперативної групи та проводив фото- і відео зйомку при огляді місця події, де на місці стояло троє хлопців, серед яких був обвинувачений ОСОБА_6 , у якого вилучалися рукавиці; протоколом огляду місця події від 02.06.2015 року та фототаблиці до нього (т.1 а.п.11, 14-15), де працівники міліції в присутності понятих виявив сліди віджиму в магазині «Меблі»; протоколом огляду із застосуванням відеозйомки від 02.06.2015 року (т.1 а.п.20, 23) з якого вбачається, що працівниками міліції в присутності понятих виявлено та вилучено системний блок чорного кольору, монітор марки «LG» та рукавиці темного кольору, які знаходились у внутрішній кишені ОСОБА_6 ; висновком експерта №354-а від 08.07.2015 року та таблиці до нього (т.1 а.п.27-31), з якого вбачається, що залишкова вартість монітора торгової марки «LG» модель «Flatron L1740ВQ» та системного блоку чорного кольору станом на 02.06.2015 року могла становити 2602,44 грн.; висновком експерта №355-а від 18.06.2015 року та таблиці до нього (т.1 а.п.37-40), з якого вбачається, що залишкова вартість представленої на дослідження електричної дрилі з функцією шуруповерта марки «Einhell модель ВАS-18-2/1НА з врахуванням процентного зносу, станом на 02.06.2015 року могла становити 601,07 грн.; протоколом видачі та огляду від 02.06.2015 року (т.1 а.п.53), з якого вбачається, що в присутності понятих працівникам міліції був виданий шуруповерт марки «Einhell модель ВАS-18-2/1НА жовтого кольору, зарядний пристрій, додатковий акумулятор та футляр чорного кольору; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2015 року та відеозаписом до нього (т.1 а.п.62-64), з якого вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 в присутності понятих показав де саме, яким саме чином та при яких обставинах проникав в магазин «Меблі» та вчиняв крадіжку.
Таким чином, на думку колегії суддів, дії ОСОБА_6 обґрунтовано кваліфіковано судом 1 інстанції саме за ч.3 ст.185 КК України.
На думку колегії суддів, суд 1 інстанції вірно поставив в основу обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України показання обвинуваченого ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , оскільки вони узгоджуються між собою, є послідовними, не суперечать один одному і підстав оговорювати обвинуваченого ОСОБА_6 у них, як районним судом, так і апеляційним не встановлено.

Невизнання вини ОСОБА_6 , на думку колегії суддів, є його лінією захисту з метою уникнення відповідальності за скоєне.

Всім вищенаведеним спростовуються апеляційні доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що в діях ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованого йому злочину, а в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази його вини.

Необґрунтованими, на думку колегії суддів, є доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що обвинувальний акт не міг бути призначений до судового розгляду в суді 1 інстанції, оскільки він був складений поза межами процесуального строку, оскільки відповідно до ч.1 ст.290 КПК України досудове розслідування закінчується повідомленням про його завершення, що слідчим було зроблено в строки (18.10.2015р.). Крім цього, продовження строку досудового розслідування у відповідності до ст.ст.296, 297 КПК України здійснюється якщо прокурор переконається, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин. У разі відмови у продовженні строку досудового розслідування, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, зобов`язаний протягом п`яти днів здійснити одну з дій, передбачених частиною другою статті 283 цього Кодексу (в даному випадку звернутися до суду з обвинувальним актом). Повернутий обвинувальний акт з суду надійшов до прокуратури 22.12.2015р., а його повторне складення і затвердження відбулося 24.12.2015р., тобто через 2 дні.

Таким чином, враховуючи те, що ніяких слідчих дій органом досудового розслідування не проводилось, а прокурором лише було приведено обвинувальний акт у відповідність до вимог ст.291 КПК України, колегія суддів вважає, що суд 1 інстанції законно призначив його до розгляду і обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про його повернення прокурору.

Такими, що не заслуговують на увагу колегія суддів вважає й доводи апелянта про те, що судом 1 інстанції безпідставно покладено в основу обвинувального вироку докази, а саме: протокол огляду від 02.06.2015р. із відеозаписом, протокол видачі та огляду від 02.06.2015р., які, на його думку, є недопустимими.

В той же час, як вбачається із матеріалів провадження, в даному протоколі огляду фактично зафіксовані хід та результати проведення такої слідчої дії, як огляд місця події, який повністю відповідає вимогам КПК. Даний протокол був оголошений в судовому засіданні, при цьому у учасників судового провадження ніяких запитань та зауважень з приводу цього доказу не виникало, як і не виникало необхідності у перегляді відеозапису, як додатку до даного протоколу.

Що стосується протоколу видачі і огляду, то відповідно до ст.104 КПК України стороною обвинувачення отримано надану відповідно до ч.2 ст.93 КПК України ОСОБА_11 річ шуруповерт, про що складено відповідний протокол, в якому відображено хід і результати проведення процесуальної дії надання шуруповерта у присутності 2 понятих, які розписалися у протоколі.

Надуманими колегія суддів вважає доводи апелянта про те, що речові докази по справі не можуть бути допустимими доказами, оскільки вони не оглядалися та безпосередньо не досліджені в суді. Разом з тим, речові докази по справі (шуруповерт, системний блок, монітор) у відповідності до вимог КПК, а також підзаконних нормативних актів були передані на відповідальне зберігання потерпілій, про що останньою складено відповідну розписку. Вказані речові докази були сфотографовані та оглянуті експертом, відповідні фотографії, висновки та розписка потерпілої про отримання для зберігання речових доказів досліджені в суді.

А тому, колегія суддів вважає, що вищевказані документи (протоколи слідчих дій) та речові докази є допустимими доказами у даному кримінальному провадженні і суд 1 інстанції вірно посилався на них у вироку, як на докази вини обвинувачених.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то воно обране йому із врахуванням вимог ст.ст.65-67 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, районним судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які є умисними, закінченим, корисливим, тяжким злочином, що було 2 епізоди злочинної діяльності, особу винного ОСОБА_6 , який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, та відбував реально покарання (т.1 а.п.82, 87-89), перебуває на консультативному обліку з 2011 року у лікаря психіатра з приводу розладу особистості (т.1 а.п.91); згідно висновку судово- психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №419 від 18.09.2015 року - на даний час ОСОБА_6 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, а виявляє розлад особистості не уточнений, за своїм психічним станом підекспертний може усвідомлювати свої дії та керувати ними, на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ознак хронічного психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, а виявляв розлад особистості ш уточнений, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.п.94-95) згідно довідки КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_6 зареєстрований у 2014 році з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація (т.1 а.п.92), по місцю проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.84), по місцю роботи ОСОБА_6 характеризується позитивно (т.1 а.п.85-86).

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обґрунтовано, на думку колегії суддів, районний суд із врахуванням всіх обставин справи прийшов до висновку, що підстав для застосування до ОСОБА_6 як вимог ст. 69 КК України , так і вимог ст.ст.75, 76 КК України - немає. Разом з тим, враховуючи те, що потерпіла немає претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених і їх вибачила та просила суворо не карати, суд 1 інстанції вірно призначив ОСОБА_6 мінімальне покарання, передбачене санкцією ст.185 ч.3 КК України.
Колегія суддів вважає, що призначене районним судом покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Будь-яких істотних порушень норм КПК, які могли б потягнути за собою зміну чи скасування вироку суду, колегією суддів не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.06.2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 без зміни.

Судове рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3