КП№ 278/2471/16-к
УКРАЇНА
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
Іменем України
18 листопада 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, за яким обвинувачується:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Бердичева, Житомирської області, мешканець АДРЕСА_1 , учасник бойових дій, -
за частиною 4 статті 407 Кримінального кодексу України (далі КК) , -
В С Т А Н О В И В:
03.12.2013 ОСОБА_4 зарахований на військову службу до Збройних Сил України за контрактом строком на 3 роки. Наказом командира військової частини (далі в/ч) НОМЕР_1 від 07.09.2016 №20 обвинувачений зарахований до списків особового складу та призначений на посаду стрільця взводу охорони в/ч НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_2 .
Відтак, ОСОБА_4 з 07.09.2016 вважався військовослужбовцем, який проходив військову службу в умовах особливого періоду.
Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон) для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової.
Верховною Радою України були затверджені Укази Президента України «Про часткову мобілізацію» №30/214 від 17.03.2014, №454/2014 від 06.05.2014, №607/2014 від 21.07.2014, №15/2015 від 14.01.2015 в Україні розпочато мобілізацію та оголошено про особливий період, тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно статей 3-6, 11, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно
виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, а також отримання дозволу на звільнення з розташування військової частини звертатися до безпосереднього начальника.
Обвинувачений вирішив стати на злочинний шлях та тимчасово ухилитися від військової служби. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_2 , діючи з прямим умислом та з метою тимчасового ухилення від військової служби, без відповідного дозволу командування та без поважних причин, в умовах особливого періоду самовільно, неодноразово залишав в/ч НОМЕР_2 , а потім повертався за наступних обставин.
Так ОСОБА_4 протягом часу з 11.04.2016 до 14.04.2016, з 31.05.2016 до 06.06.2016, з 17.08.2016 до 22.08.2016, з 08.09.2016 по 15.09.2016 навмисно самовільно повторно залишав залишив в/ч НОМЕР_2 в умовах особливого періоду, без відповідного дозволу командування та об`єктивних причин, що заважали йому продовжити військову службу.
Перебуваючи поза межами частини, ОСОБА_4 обов`язки за посадою не виконував, не повідомляв правоохоронні чи інші органи державної влади про свою належність до військової служби та про вчинене ним ухилення від неї, проводив час на власний розсуд; не приймав заходів для повернення до місця служби. За час відсутності на службі обвинувачений до лікувальних закладів не звертався, члени його сім`ї тяжкою хворобою не хворіли.
ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині, підтвердив фактичні обставини його вчинення, як вони викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що він є учасником бойових дій, отримав поранення на Сході України, самовільно залишав в/ч іноді тому, що погано себе почував, але до лікарів не звертався. Про свій вчинок шкодує, просить суворо його не карати.
Прокурор вважав не доцільним досліджувати докази щодо визнаних обвинуваченим обставин, посилаючись на відсутність у нього заперечень з цього приводу. ОСОБА_4 позицію прокурора підтримав.
Суд, на підставі частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції. Судом роз`яснено усім особам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати такі обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 4 статті 407 КК, як самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).
Відповідно до статті 65 КК суд призначає покарання з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, характеризується позитивно. Обставинами, що в силу статті 66 КК пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що згідно зі статтею 67 КК обтяжує покарання є вчинення злочину повторно. Суд також ураховує вчинення ОСОБА_4 злочину, пов`язаного із порушенням встановленого порядку несення військової служби в умовах особливого для держави України періоду. Разом з тим, обвинувачений щиро розкаявся у скоєному; самостійно і добровільно повертався до місця служби; раніше до кримінальної
відповідальності не притягувався; є учасником бойових дій. З огляду на обставини справи, особу ОСОБА_4 , міркування прокурора про можливість виправлення останнього без ізоляції його від суспільства із застосуванням статті 69 КК, тобто переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 407 КК у виді штрафу, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Керуючись статтями 349, 368, 373-376, 532, КПК суд , -
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази відсутні.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Суддя: ОСОБА_1