Справа № 290/401/16-к

РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року смт. Романів
Романівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовому судовому засіданні в залі суду в смт. Романові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2016 року за №0000116, по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городенка Івано-Франківської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не працюючого, значиться зареєстрованим в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого - згідно ст.89 КК України,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03.04.2016 року, приблизно о 20:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину Лози, який розташований в смт. Романів Житомирської області по вул. Медичній, 34/10, зустрів ОСОБА_5 , де на грунті особистих неприязних відносин між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_4 , необережно, не маючи наміру на заподіяння тілесних ушкоджень середньої тяжкості, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, які він повинен був передбачити і маючи реальну можливість передбачити такі наслідки, діючи із злочинною недбалістю, наніс два удари кулаком правої та лівої руки в обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого останній впав на асфальтовану підлогу та отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ключиці зі зміщенням кісткових уламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Своїми діями, які виразились в необережному спричиненні тілесного ушкодження середньої тяжкості, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України.

28.04.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено Угоду про примирення, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України. Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст.128 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ст.128 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному та потерпілому.
Розглядаючи в порядку, визначеному п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно із статтею 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінальною провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив діяння, яке виразились в необережному спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, а тому його дії кваліфікує за ст.128 КК України, та призначає йому узгоджене сторонами, угодою про примирення, покарання.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 28.04.2016 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами, угодою про примирення, покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі статті 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Встановити ОСОБА_4 іспитовий строк на 1 (один) рік.
Відповідно до положень статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Контроль за поведінкою засудженого після набрання вироком законної сили покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтями 394, 424 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому, прокурору та потерпілому копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1