УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"17" листопада 2016 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
ВСТАНОВИВ:
17.11.2016 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Київської місцевої прокурити №4 ОСОБА_3 про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пропозицію щодо продажу останньому психотропної речовини амфетамін. Після чого у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини амфетамін, у великих розмірах.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в невстановлений досудовим розслідуванням час, та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, психотропної речовини амфетамін загальною масою г, та почав незаконно зберігати з метою збуту.
Так, 02.06.2016 в період часу з 08 години 30 хвилин по 10 годину 05 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 . Під час проведення обшуку в кімнаті, де мешкає ОСОБА_5 в металевій коробці виявлено 3 (три) поліетиленових пакета та 2 (два) паперових згортки з психотропною речовиною амфетамін загальною масою 3,766 г, які ОСОБА_5 придбав у великих розмірах, з метою збуту.
Згідно висновку експерта № 1681х від 07.06.2016: Надані на експертизу порошкоподібні речовини білого кольору масою 8,926 г, 0,702 г, 0,083 г, 0,080 г містять психотропну речовину. Надані на експертизу порошкоподібні речовини білого кольору масою 8,926 г, 0,702 г, 0,083 г, 0,080 г містять психотропну речовину амфетамін. Маса амфетаміну у наданих речовинах становить 3,392 г, 0,260 г, 0, 035 г, 0,041 г, 0, 038 г. Загальна маса амфетаміну 3, 766 г.
Амфетамін, згідно з Постанови КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Психотропні речовини, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є психотропною речовиною.
Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (зі змінами, затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010) «Про затвердження невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, які знаходяться у незаконному обігу», великим розміром психотропної речовини амфетамін вважається від 1,5 г до 15,0 г.
Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період часу з 15.05.2016 по 16.05.2016, отримав від ОСОБА_7 , пропозицію щодо продажу останньому особливо небезпечної психотропної речовини МДМА. Після чого у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання особливо небезпечної психотропної речовини МДМА, у великих розмірах, з метою подальшого збуту.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, в період часу з , та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, придбав у ОСОБА_7 , особливо небезпечну психотропну речовину МДМА загальною масою г та почав незаконно зберігати, з метою збуту.
Так, 02.06.2016 в період часу з 08 години 30 хвилин по 10 годину 05 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_5 . Під час проведення обшуку в кімнаті, де мешкає ОСОБА_5 в металевій коробці виявлено 40 таблеток, що містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину МДМА загальною масою г, яку ОСОБА_5 придбав у великих розмірах, з метою збуту.
Згідно висновку експерта № 1680х від 16.08.2016: У наданих на дослідження сорока таблетках виявлено особливо небезпечну психотропну речовину. У наданих на дослідження сорока таблетках виявлено особливо небезпечну психотропну речовину 3,4 метилдіоксиметамфетамін (МДМА). У таблетках, загальною масою 4,75 г, 4,76 г, 4,70 г, 4,00 г, масою 0,52 г, маса МДМА становить відповідно 2,28 г, 2,38 г, 2,40 г, 2,12 г, 0,25 г. Загальна маса МДМА у таблетках складає 9,43 г..
3,4 метилендіоксиметафетамін (МДМА), згідно з Постановою КМУ від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечною психотропною речовиною.
Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (зі змінами, затвердженими Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010) «Про затвердження невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», особливо великим розміром особливо небезпечної психотропної речовини МДМА вважається 15,0 г і більше.
03.06.2016 відомості за даним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст. 309 КК України.
16.11.2016 ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Приймаючи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , неодноразово був викликаний слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві та прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 для повідомлення останньому про підозру та проведення в подальшому слідчих дій, однак на виклики до даного часу не з`явився, проведеними заходами встановити місце знаходження ОСОБА_5 , не надалось можливим.
В судовому засіданні прокурор просив суд клопотання задовольнити та надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Заслухавши прокурора, матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 2 ст. 188 КПК України, це клопотання може бути подане:
1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;
2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;
3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:
1) підозрюваний, обвинувачений приховуються від органів досудового розслідування чи суду;
2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинять дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Статтею 29 Конституції України передбачено, що «кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність» і що «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Вказані гарантії права на свободу та особисту недоторканність, які передбачені ст. 29 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 р. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Норма ч. 1 ст. 278 КПК передбачає вручення письмового повідомлення про підозру способом, передбаченим КПК для вручення повідомлень, тобто приписами глави 6 "Повідомлення".
Водночас, ч. 3 ст. 111 КПК з цієї глави пропонує здійснювати повідомлення в кримінальному провадженні в порядку, передбаченому главою 11 КПК "Виклик слідчим, прокурором, судовий виклик, привід". При цьому , вручення повідомлення про підозру повинно здійснюватись прокурором, слідчим або іншою уповноваженою особою безпосередньо, оскільки правова норма передбачає саме вручення, а не передачу. Систематичне й буквальне тлумачення цих норм свідчить, що у спосіб, передбачений главою 11 КПК, здійснюється не вручення повідомлення про підозру особі, якій в даний момент неможливо зробити таке вручення, а виклик до слідчого чи прокурора для вручення повідомлення шляхом надання повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою (ч. 1 ст. 135 КПК). У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК).
У той же час, зі змісту клопотання убачається, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 було направлено за адресою його місця проживання, однак, як зазначено слідчим у клопотанні, ОСОБА_5 зареєстрований у АДРЕСА_1 , а у корінцях повісток про його виклик, які надані слідчому судді, зазначена адреса: АДРЕСА_1 .
Згідно реєстраційного номера щодо направленної рекомендованої кореспонденції ОСОБА_5 , рекомендований лист 17.11.2016р. о 12:10 год., адресований ОСОБА_5 , надійшов до Лівобережного поштампу у місті Києві.
Відтак, правових підстав для висновку про те, що ОСОБА_5 на виклики слідчого не з`являвся без поважних причин або навмисно уникав одержання повідомлення про підозру, яке також не направлено у порядку, передбаченому КПК України, слідчий суддя не убачає.
У цьому разі до особи не може бути застосований тимчасовий запобіжний захід у вигляді затримання (ч. 2 ст. 176 КПК), оскільки застосування запобіжного заходу можливе виключно щодо підозрюваної особи.
Прокурором не надано суду належних і достовірних доказів того, що ОСОБА_5 є підозрюваним, переховується від органу досудового розслідування, перешкоджає кримінальному провадженню, як не доведено і обставин, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою ОСОБА_5 , як підозрюваного.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 176- 178, 186-190, 309 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя :