справа № 216/7527/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.11.2014 р.
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, 1999 р.н. та 2005 р.н., проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -
ОСОБА_4 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно висновку від 03.04.2014 року, визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби за графою 2 ст. 64 «Б» відповідно до наказу Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 року, та згідно облікової картки віднесений до першої категорії обліку з військовим званням рядовий та військової спеціальності №838037А - водій автомобільних і пневмоколісних кранів. Окрім того, не маючи, відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правових підстав на відстрочку від призову на військову службу за мобілізацією відмовився від призову за мобілізацією.
04.08.2014 року був призначений до команди НОМЕР_1 , та під особистий підпис отримав повістку про виклик за вищевказаною командою на 30.08.2014 року для призову на військову службу під час мобілізації. Проте з метою ухилитися від призову за мобілізацією, в порушенні ст. 65 Конституції України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 607 «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, умисно, будучи належним чином попереджений про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , без поважних на те причин, не маючи права на відстрочку в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 письмово відмовився від проходження військової служби у складі команди НОМЕР_1 .
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.336 КК України за ознаками ухилення від призову за мобілізацією.
Підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.
Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 336 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробувальним терміном на 1 рік в силу ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Сторони розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження угоди для них є:
- для прокурора і підозрюваного обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України.
Підозрюваному ОСОБА_4 при укладенні угоди роз`яснені правила ст.ст.394,424,473,474,476 КПК України, а також він розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.336 КК України та підтвердив добровільність укладення угоди.
Судом роз`яснено ОСОБА_4 , що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, він має права передбачені ст. 474 ч. 5 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався поясненнями обвинуваченого, матеріалами кримінального провадження, що укладення угоди є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Укладена угода повністю відповідає вимогам ст. 469 ч.ч. 2, 4 КПК України, та може бути затверджена судом, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для винуватості. Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, укладення угоди є добровільним, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Керуючись ст. ст. 474, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним та призначити узгоджене сторонами покарання за ст. 336 КК України 2 /два/ роки позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від покарання звільнити з іспитовим строком на 1 /один/ рік.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу, протягом тридцяти днів з дня проголошення: обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

СУДДЯ: