Справа № 277/211/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.03.2016 року смт. Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця х. Полтавський Кущівського р-ну Краснодарського краю, жителя АДРЕСА_1 , гр. України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, судимого Ємільчинським районним судом 17.03.2004 року за ст.115 ч.1 КК України до 11 років позбавлення волі,

по ст. 185 ч.3 КК України, -
в с т а н о в и в:

30 липня 2015 року біля 14 години обвинувачений ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до домоволодіння ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний намір обвинувачений переконавшись у відсутності сторонніх осіб та господарів, які б могли завадити вчиненню злочину, підійшов до вхідних дверей будинку. З-під підвалини прибудованої до будинку веранди обвинувачений взяв ключ від навісного замка вхідних дверей, відкрив ним замок та проник у будинок. Перебуваючи в спальній кімнаті за фотопортретом на стіні обвинувачений таємно викрав грошові кошти в сумі 800 грн., спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 23 серпня 2015 року біля 21 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки чужого майна прибув до будинку ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 . Переконавшись у відсутності сторонніх осіб та господарів, які б могли завадити вчиненню злочину, обвинувачений підійшов до вхідних дверей будинку, де взяв ключа з-під підвалини прибудованої до будинку веранди від навісного замка вхідних дверей, відкрив замка та проник у будинок. Перебуваючи в спальній кімнаті під матрацом в спальній кімнаті обвинувачений таємно, повторно, викрав грошові кошти в сумі 1200 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і показав, що можливо 30 липня 2015 року в денний час підійшов до будинку потерпілого, в якого перед цим рубав дрова, допомагав по господарству та знав де знаходяться ключі від вхідних дверей до будинку. Побачивши, що потерпілий відсутній по місцю проживання за допомогою ключів відкрив вхідні двері та проник у будинок звідки викрав 800 грн., які знаходилися за фотопортретом. Коли до нього через деякий час підійшов потерпілий і запитував чи не він вчинив крадіжку грошей то відповідав, що не він, але пізніше зізнався у вчиненні крадіжки грошей. Після цього можливо через три неділі, повторно проник у будинок ОСОБА_5 таким же способом та викрав із будинку 1200 грн. Викрадені гроші витратив на придбання продуктів харчування, спиртного. В кінці жовтня 2015 року гроші в сумі 2000 грн. відшкодував потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється.

Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України за згодою учасників судового провадження, обвинуваченого, який визнав вину в інкримінованому злочині повністю, судом визнано недоцільним дослідження доказів, оскільки обставини справи щодо вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.3 КК України ніким не оспорюються.

Так показаннями потерпілого ОСОБА_5 стверджується, що можливо 31 серпня 2015 року він виявив крадіжку грошей в сумі 800 грн. і оскільки йому допомагав рубати, складати дрова обвинувачений та бачив куди він клав гроші пішов до нього, щоб з`ясувати за крадіжку грошей. Обвинувачений спочатку не зізнавався у вчиненні крадіжки. Після цього, десь через 3 неділі виявив крадіжку грошей у сумі 1200 грн. і повідомив правоохоронні органи. В кінці жовтня 2015 року обвинувачений відшкодував йому гроші в сумі 2000 грн. і він претензій до нього немає.

Оцінивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні злочину і кваліфікує його дії за ст.185 ч.3 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднане з проникненням у житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений характеризується негативно, у вчиненому щиро розкаюється, добровільно відшкодував завдані збитки, злочин вчинив повторно.

З урахуванням всіх обставин справи, особи обвинуваченого, суд прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання його без відбування покарання у відповідності до ст. 75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальних витрат по справі немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК україни та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя /підпис/
Копія вірна:
Суддя: ОСОБА_1