Дата документу Справа № 333/2238/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/251/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/2238/15-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 286 ч. 1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2015 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Різдвянка Новомиколаївського району Запорізької області, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В апеляційній скарзіобвинувачений ОСОБА_10 просить долучити до матеріалів кримінального провадження копію чеку № 0068 від 13.11.2015р. про додаткове перерахування потерпілій 500,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Змінити вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2015р. в частині призначеного покарання та частково задоволеного позову ОСОБА_9 до нього, призначивши йому основне покарання у вигляді одного року обмеження волі, у відповідності до ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік; стягнути з нього на користь ОСОБА_9 , моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. В іншій частині вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.11.2015р. залишити без змін.

В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що прийняте судове рішення є несправедливим через суворість призначеного покарання та невідповідності особі обвинуваченого, внаслідок чого є недостатньо обґрунтованим. Основне покарання у вигляді двох років обмеження волі є явно не справедливим з причини його суворості і не відповідає принципу необхідності та достатності для виправлення, враховуючи необережну форми вини скоєного діяння та його суспільну не небезпечність. Висновки суду, про необхідність і достатність призначення основного покарання у вигляді саме двох років обмеження волі, не є безсумнівно обґрунтовані та мотивовані. Основне покарання у даній тривалості, є таким що частково враховує його особу та його прагнення усунути потерпілій завдані збитки. На теперішній час, 13.11.2015р. ним додатково перераховані потерплій кошти в розмірі 500,00 грн.

Досліджуючи вимоги потерпілої щодо розміру моральної шкоди, суд слушно дійшов висновку про завищену оцінку душевних страждань, однак все ж припустився встановлення необґрунтованого розміру моральної компенсації в сумі 50 000,00 грн.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2015 року ОСОБА_10 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

У відповідності зі ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_10 звільнено від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції; не виїжджати без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції за територію України.

До набрання вироку законної сили ОСОБА_10 залишений запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди - задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 510 (п`ятсот десять) гривень та 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

В решті частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_9 до ПрАТ СК «УНІКА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишені без розгляду.

Роз`яснено ОСОБА_9 , що особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 736 гривень 56 копійок на залучення експерта на проведення судової автотехнічної експертизи.

Вирішена доля речових доказів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор, потерпіла та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили вирок суду залишити без змін.

Вислухавши доповідача, обвинуваченого, потерпілу, захисників, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вироку, 13.03.2015 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-110307», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Північнокільцевої у м. Запоріжжі з боку вул. Малиновського в напрямку вул. Чумаченко.

В цей же час, проїзну частину вул. Чумаченко, в місці перетину з вул. Північнокільцевої в м. Запоріжжі, діючи в порушення вимог п. 16.2 Правил дорожнього руху України, де вказано «На регульованих та нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку» не надав переваги у русі пішоходу ОСОБА_9 та можливості завершити їй перехід проїзної частини, в наслідок чого, виконуючи маневр лівого повороту по вул. Чумаченко, скоїв наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_9 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1032М від 19.03.2015 року, отримала тілесні ушкодження: «закритий внутрісуглобний перелом латерального мищелка правої великоберцової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів з відривом мениска від капсули суглоба; забиття головного мозку з локалізацією зони вогнища забиття в коркових відділах правої тім`яної долі, які кваліфікуються як тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості, не небезпечні для життя, але які потягли за собою тривалий розлад здоров`я, більше 21 дня»; «садни в області лоба зліва, в області правої та лівої кістей, в області правого колінного суглоба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження».

Згідно висновку судово - автотехнічної експертизи № 143/15 від 19.03.2015 року, в діях водія ОСОБА_10 є невідповідність вимогам п. 16.2 Правил дорожнього руху, що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи апеляційної скарги про суворість вироку є невмотивованими та необґрунтованими, оскільки апелянт не зазначив які пом`якшуючі покарання, призначеного обвинуваченому, обставини судом не враховані. Призначаючи покарання ОСОБА_10 суд врахував ступінь тяжкості скоєного, його щире каяття, відсутність у минулому судимостей, інші дані про особу обвинуваченого і призначив покарання, яке відповідає вимогам закону та тяжкості скоєного. Останнє було враховано судом і при вирішенні цивільного позову щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди. Крім того, внаслідок скоєного злочину потерпіла стала інвалідом.

Тому підстав до задоволення апеляційної скарги колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 листопада 2015 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4