Справа №201/7162/16-к
Провадження № - 1кп/201/467/2016
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
4 жовтня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження 0000721 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 1999 року за ст. 229-6 ч. 1 КК України 1960 року до 2 років позбавлення волі;
- вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 грудня 2004 року за ст. 309 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки на підставі ст. 75 КК України;
- вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від20 жовтня 2005 року за ст.ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 3 років позбавлення волі;
- вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2010 року за ст.ст. 185 ч. 1, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;
- вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 квітня 2013 року за ст. 395 КК України до 240 годин громадських робіт;
- вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 липня 2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки на підставі ст. 75 КК України;
- вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2015 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі;
- вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 березня 2016 року за ч. 2 ст. 185, 71 до трьох років двох місяців позбавлення волі.

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 маючий не зняту і не погашену судимість, повторно скоїв злочин у сфері обігу наркотичних засобів, їх аналогів або прекурсорі за наступних обставин.
Так, у невстановлений та місці ОСОБА_3 , маючи умисел на виготовлення наркотичного засобу для власного вживання без мети збуту, виготовив у невстановленій кількості наркотичний засіб «канабіс», який відноситься до особливо небезпечних речовин, обіг яких заборонено.
17.02.2016 у період часу з 20:15 години до 20:40 години знаходячись біля будинку №10 по вул. Фучика у м. Дніпропетровську в результаті огляду ОСОБА_3 працівниками поліції виявлено та вилучено речовину масою 1,230 г., 1,037 г., 1,084 г., 1,365 г., 1,076 г., 1,725 г„ 1,327 г., 1,528 г., 1,050 г.. 4,102 г., 703,35 г., яка є «канабісом», який відноситься до особливо небезпечних засобів, обіг яких заборонено, маса якого складає 1,107 г.. 0,941 г., 0,972 г., 1,20 г., 0,971 г.. 1,551 г., 1,551 г., 1,194 г., 1,372 г., 0,944 г., 3,391 г., 631,092 г., яку ОСОБА_3 умисно, повторно, незаконно виготовив і зберігав без мети збуту. Загальна маса вилученого «Канабісу» складає 646,286 г. і відноситься до великих розмірів.
Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті обставин, у скоєному розкаявся.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах, без мети збуту, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, судимий за аналогічні злочини, має ряд тяжких хвороб.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України суд відносить рецидив злочину, щодо злочинів за які ОСОБА_3 був засуджений та які не пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на шлях виправлення не став, продовживши вчинення злочинів, крім того, таке покарання повністю буде відповідати встановленим під час розгляду кримінального провадження обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також, на думку суду, посприяє подальшому виправленню останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 року, то суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеним цим вироком, більш суворим, призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим призначеним вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.03.2016 року у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Речовий доказ наркотичний засіб канабіс , що зберігається в камері схову речових доказів Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1320,60 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1