УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна та зобов`язання вчинити дії,
Вимоги скарги заявник мотивує тим, що 21 липня 2016 року за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, під час якого здійснено вилучення: трьох футболок чорного кольору, двох футболок білого кольору, полімерної ємкості із подробленною речовиною, предмету схожого на патрон жовтого кольору, 22 набоїв мисливських, коробки з набоями 16 штук 9 мм, коробки з набоями 18 штук з маркуванням «3866» та 8 патронами з маркуванням «Хорнаді» № 233, 8 патронів з маркуванням «3387» 9 мм, накладки на рукоятку пістолет ПМ № НОМЕР_1 з магазином 7 патронів, штик ножа та ножа у ножнах чорного кольору, та грошових коштів у сумі 4 800 доларів США.
ОСОБА_5 зазначає, що частина вилучених речей йому не належить, частина речей його не цікавить, проте вилучені грошові кошти не мають ніякого відношення до кримінального провадження, та не є доказами у ньому, він не є підозрюваним або особою яка повинна нести відповідальність за скоєне кримінальне правопорушення.
Ухвалою суду про обшук не було надано прямого дозволу на виявлення та вилучення вище переліченого майна, а лише надано дозвіл на проведення обшуку з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочинів, у тому числі грошових коштів потерпілого, предметів на яких можуть зберігатися інформація щодо вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 звертався до слідчого із клопотанням про повернення йому тимчасово вилученого майна, однак слідчим було відмовлено у поверненні речей.
Посилаючись на те, що слідчий до суду на підставі ч. 5 ст. 171 КПК України із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не звертався, на незаконність обшуку та безпідставного позбавлення права власності, заявник ОСОБА_5 просить вимоги скарги задовольнити, та зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 повернути йому вилучені 21 липня 2016 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 грошові кошти в сумі 4 800 доларів США.
В судовому засіданні представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу та просила її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти скарги, суду пояснив, що із клопотанням про арешт вилученого майна за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05 жовтня 2016 року ані він ані прокурор до суду не зверталися, оскільки вважають, що вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні та мають відношення до скоєного злочину. На даний час органом досудового розслідування проводиться ряд слідчих дій по кримінальному провадженню, підозру жодній особі пред`явлено не було, проте, є всі підстави вважати, що саме ОСОБА_5 причетний до вичнення розбійного нападу на потерпілих.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Статтею 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України.
Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
21 липня 2016 року працівниками Національної поліції на виконання даної ухвали проведено обшук. Із протоколу обшуку від 21 липня 2016 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області було виявлено та вилучено майно, серед якого є і грошові кошти у розмірі 4 800 доларів США.
З пояснень слідчого в судовому засіданні встановлено, що грошові кошти у сумі 4 800 доларів США, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_5 , слідчим на підставі його постанови було визнано речовими доказами. На даний час по кримінальному провадженню проводяться слідчі (розшукові) дії. Повідомлення про підозру станом на 05 жовтня 2016 року жодній особі пред`явлено не було, але слідчий вважає, що ОСОБА_5 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Як слідує із постанови слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 від 11 вересня 2016 року, ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні клопотання про повернення вилученого в ході обшуку майна, в тому числі і грошових коштів, оскільки як вважає слідчий вони не є тимчасово вилученим майном.
Порядок виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи врегульовано статтею 236 КПК України.
Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук, на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку.
Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вказує, що при обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Зі змісту ухвали про надання дозволу на проведення обшуку від 29 червня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що слідчим суддею надавався дозвіл на вилучення грошових коштів, які є предметом кримінального правопорушення, тобто були викрадені у потерпілого.
Проте, як зазначив у судовому засіданні слідчий, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження на даний час так і не встановлено приналежність грошових коштів в сумі 4 800 доларів США потерпілим, або що вони є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 підозра по кримінальному провадженню станом на час розгляду скарги не оголошувалася.
Вказані обставини свідчать, що за відсутності судового рішення про арешт грошових коштів в розмірі 4 800 доларів США, в порядку пепедбаченому ч. 5 ст. 171 КПК України, які вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_5 , вказані грошові кошти вважаються тимчасово вилученим майном.
При цьому, визнання слідчим грошових коштів, які вилучені за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , речовими доказами в кримінальному провадженні, за відсутності рішення суду про їх арешт, не може бути правовою підставою для утримання вказаного майна органом досудового розслідування, на що вказують положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, згідно яких, однією із підстав арешту майна є необхідність збереження речових доказів.
Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.
Згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Відповідно до ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За вказаних обставин, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність задоволення скарги ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а саме грошових коштів у сумі 4 800 доларів США.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
Скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Зобов`язати слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_4 повернути ОСОБА_5 вилучені 21.07.2016 року в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_2 грошові кошти в сумі 4 800 доларів США.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05 жовтня 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 10 жовтня 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1