ун. № 759/6069/16-к пр. № 1-кп/759/451/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Росії, українка, гр-ка України, освіта середня спеціальна, заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судима,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 інші учасники провадження представник потерпілого ТОВ «Торг-К» ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:
22 лютого 2016 року близько 16 год 45 хв ОСОБА_5 перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Континент», розташованого в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10, діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла з торгових полиць продукти харчування (сир, дві пляшки горілки, різні цукерки), загальною вартістю 232 грн 12 коп, які належать ТОВ «Торг-К» і намагалася винести з торгівельного залу, не розрахувавшись за них. Проте, вчинивши всі дії, які вона, ОСОБА_5 вважала за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки на виході з торгівельного залу була затримана, а привласнене нею чуже майно повернуто власнику.

Допитана обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у висунутому звинуваченні визнала у повному обсязі, щиро покаялася і дала показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що дійсно, 22 лютого 2016 року близько 16 год 45 хв вона намагалася вчинити таємне викрадення з приміщення магазину «Континент», розташованого в м. Києві по вул. Якуба Коласа, 10, продукти харчування (сир, дві пляшки горілки, різні цукерки), загальну вартість яких у 232 грн 12 коп не оспорювала, вважаючи, що за її діями ніхто не спостерігав. Проте, вчинивши всі дії, які вона вважала за необхідне для здійснення крадіжки, злочин не закінчила з причин, що не залежали від її волі, оскільки на виході з торгівельного залу була затримана, а привласнене нею чуже майно повернуто власнику.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 22 лютого 2016 року вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а тому ці її дії кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання суд згідно з вимогами ст. ст. 65 та 68 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ступень здійснення злочинного наміру та причини, за яких крадіжку не було доведено до кінця, дані про особу винної, яка раніше не судима, характеризується позитивно, має на утриманні неповнолітню дитину. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують її покарання, не встановлено.

Беручи до уваги ці обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченої, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_5 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому належить застосувати до неї ст. 75 КК України і звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, одночасно поклавши на обвинувачену обов`язки, які сприятимуть її виправленню, оскільки саме таке гуманне рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею та іншими особами нового злочину.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підстави ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази після набрання вироком законної сили передати належному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_8