В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження № 1-кп/130/5/2016 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, невійськовозобов`язаного, одруженого (на утриманні двоє неповнолітніх дітей), працюючого комірником у ТОВ «Поділля-центр» м. Жмеринка, раніше не судимого, - у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.2, ст.307 ч.2 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000114 від 10 березня 2015 року, -

також за участі прокурора ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

Досудовим слідством ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він незаконно придбав при невстановлених слідством обставинах, місця, дати та часу, та незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту наркотичний засіб канабіс.
У подальшому, а саме 13 листопада 2014 року, о 18-20 г, під час проведення працівниками міліції оперативної закупівлі наркотичних засобів без затримання продавця, перебуваючи у приміщенні магазину «Юлія» по вул. Миру, 79 в м. Жмеринці, умисно з корисливих мотивів незаконно збув особі під вигаданим іменем « ОСОБА_7 » 22,49 г канабісу, який згідно з висновком експерта № 1361 від 19 листопада 2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, за який отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1200 грн..
Крім цього, досудовим слідством ОСОБА_6 також обвинувачується в тому, що він незаконно придбав при невстановлених слідством обставинах, місця, дати та часу, та незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту психотропну речовину амфетамін.
У подальшому, а саме 25 листопада 2014 року, о 17-25 г, під час проведення працівниками міліції оперативної закупівлі наркотичних засобів з затриманням продавця, перебуваючи біля магазину «Юлія» по вул. Миру, 79 у м. Жмеринці, умисно з корисливих мотивів повторно незаконно збув особі під вигаданим іменем « ОСОБА_7 » 5,6735 г порошкоподібної речовини світло-кремового кольору, яка згідно з висновком експерта № 480/1410 від 12 січня 2015 року містить 0,2105 г психотропної речовини амфетаміну, обіг якого обмежено, за який отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1700 грн..
Досудовим слідством дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються за ст.307 ч.2 КК України як незаконне придбання, зберігання та збут особливо небезпечних наркотичних засобів, а також за ст.307 ч.2 КК України як незаконне придбання, зберігання та збут психотропних речовин, вчинені повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ст.307 ч.2 та ст.307 ч.2 КК України, при викладених досудовим слідством обставинах справи повністю не визнав. Пояснив, що закупник неодноразово телефонував йому і просив допомогти у придбанні наркотичних засобів, однак він йому відмовляв і просив, щоби той не надокучав йому дзвінками. Зустрічався з цією особою, під час зустрічі також відмовив йому у сприянні у придбанні наркотичних засобів. Після цих пояснень обвинувачений відмовився від давання показань та не погодився відповідати на запитання.

У судовому провадженні стороною обвинувачення для підтвердження обвинуваченим вчинення інкримінованих йому злочинів надані свідчення осіб, залучених органами внутрішніх справ для проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів особи під вигаданим іменем покупця « ОСОБА_7 » та понятого ОСОБА_8 .. А також інших осіб працівника відділу боротьби з незаконним обігом наркотиків ОСОБА_9 , та свідка ОСОБА_10 ..
Свідок під вигаданим іменем « ОСОБА_7 », допитаний у судовому засіданні відповідно до вимог ч.9 ст.352 КПК України, що унеможливило його ідентифікацію, пояснив, що він познайомився з обвинуваченим у м. Жмеринці на початку листопада 2014 року. Обвинувачений пригостив його цигаркою з наркотичним засобом, спитав, як «трава», і запропонував в подальшому за бажанням звертатись до нього за купівлею цього засобу - стакан за 800 грн.. Домовленості з ним про обов`язкове придбання наркотичного засобу в майбутньому тоді не було. Після чого свідок усно повідомив працівників міліції про обвинуваченого, який продає коноплю. Письмової заяви з цього приводу та пояснення в нього не відбирали. 13 листопада 2014 року працівники міліції зателефонували йому і сказали зателефонувати обвинуваченому і спитати, чи є на продаж наркотичний засіб. У службовому кабінеті працівників міліції його як покупця оглянули, дали гроші, які сфотографували, це все при понятих. Скільки було складено протоколів, не пам`ятає, так як вони вже були готові, коли його запросили до кабінету, і він їх майже не читав, тільки розписувався. Потім поїхали у м. Жмеринку, де він вже зателефонував обвинуваченому і спитав за наркотичні засоби. Обвинувачений відповів, що є і сказав їхати до магазину «Юлія». В магазині він віддав обвинуваченому гроші в сумі 1600 грн., той повернув 400 грн., оскільки було не два, а тільки півтора стакани коноплі. Коли виходили з магазину, той віддав йому пакет з коноплею. В магазині обвинувачений ще пропонував йому «фен», і сказав, якщо сподобається, то він також може його продати. Однак він не взяв. Домовленості з ним про обов`язкове придбання наркотичного засобу в майбутньому тоді також не було. Протоколи складалися в машині, куплений у обвинуваченого пакет опечатувався. В кінці місяця він зателефонував обвинуваченому і спитав, чи є амфетамін. Той відповів, що є по 170 грн.. Знову підписував протоколи там, де сказали працівники міліції. Поняті і працівники міліції були ті ж самі. Всі поїхали у м. Жмеринку, зустрівся з обвинуваченим біля кафе «Челентано», віддав йому гроші і залишився чекати подальших вказівок. Приблизно через годину обвинувачений зателефонував йому і сказав їхати до магазину «Юлія», і вони поїхали. На ганку магазина обвинувачений передав йому пакет з амфетаміном. Підійшовши до машини, обвинувачений побачив там людей, хотів вирвати пакет і почав тікати, однак його наздогнали працівники міліції. Протоколи складалися в машині, куплений у обвинуваченого пакет опечатувався. При допиті свідка захисником обвинуваченого він відмовився від своїх показань в частині, що працівники міліції сказали йому зателефонувати обвинуваченому і пояснив, що це була його ініціатива. Пізніше підтвердив, що в першому і другому випадках працівники міліції складали відповідні документи, потім телефонували йому, і вже він потім телефонував обвинуваченому і питав за наркотичні засоби.
Свідок ОСОБА_11 працівник відділу по боротьбі з незаконним обігом наркотиків УМВС України у Вінницькій області у судовому засіданні пояснив, що у їх відділі була оперативна інформація про те, що ОСОБА_6 займається незаконним збутом наркотичних засобів, однак заява (повідомлення) про вчинення злочину не відбиралася. Перед оперативною закупкою необхідно було здійснити підготовчі дії. Покупець ОСОБА_7 заздалегідь налагодив стосунки з ОСОБА_6 , спілкувався з ним по телефону про різне. 13 листопада 2014 року у службовий кабінет в обласному управлінні були запрошені покупець і поняті, де проведений огляд покупця, складено протоколи огляду покупця, грошових купюр, допиту свідків. Потім на службовому автомобілі «ВАЗ 2107» ОСОБА_11 , покупець, ще один оперативний працівник та двоє понятих виїхали у м. Жмеринку. Покупець ОСОБА_7 перед цим зателефонував ОСОБА_6 і спитав, чи є наркотичні засоби. Той відповів, що є і запропонував приїжджати. При в`їзді в м. Жмеринку покупець знову зателефонував ОСОБА_6 і той сказав, що треба їхати до магазину «Юлія» і розповів, як туди доїхати. До цього магазину покупця привела особа на ім`я ОСОБА_12 . В приміщенні магазину покупець і ОСОБА_6 сиділи біля великого вікна, і їх було добре видно з вулиці. Бачив, що покупець передав ОСОБА_6 гроші, той перерахував. Виходячи з магазину, на ганку, ОСОБА_6 передав покупцеві пакет, в якому, як виявилось, коли покупець прийшов до машини, була марихуана. В машині цей пакет упакували і поїхали у м. Вінницю. Крім цього, ОСОБА_6 домовлялися з Москалем про купівлю амфетаміну. Протокол складали у Вінниці. Хотіли знати джерело походження наркотиків, тому після першого разу не затримали ОСОБА_6 ..
Друга оперативна закупка була здійснена аналогічним чином як і перша. 25 листопада 2014 року в м. Вінниця у службовий кабінет в обласному управлінні були запрошені покупець і поняті, де проведений огляд покупця. Гроші бралися у фінвідділі управління. Грошові купюри були заздалегідь помічені люмінесцентною фарбою. Потім на службовому автомобілі виїхали у м. Жмеринку. Виїхали два екіпажа: один до ОСОБА_13 , а один до ОСОБА_6 .. Покупець та ОСОБА_6 зустрілися біля кафе «Челентано» в м. Жмеринка близько 15-30 год.. ОСОБА_6 перерахував кошти, і пояснив покупцеві, що амфетамін у нього хорошої якості. ОСОБА_6 забрав гроші і поїхав, пообіцявши передзвонити куди під`їхати за амфетаміном. Покупець дочекався дзвінка від ОСОБА_6 і під`їхали до магазину «Юлія». Покупець зайшов до магазину, ОСОБА_6 приїхав на авто. Було темно, тому ОСОБА_14 особисто не бачив факт передачі амфетаміну. Потім покупець подав знак, що наркотичні засоби в нього. Покупець підвів ОСОБА_6 до машини, звідки вискочили оперативні працівники. ОСОБА_6 , зрозумівши, що сталося, хотів вирвати з рук покупця амфетамін, однак в нього це не вийшло. Тоді ОСОБА_6 почав тікати, а оперативні працівники побігли за ним. Амфетамін помістили в пакет, опечатали. Поїхали до ОСОБА_6 , здійснили обшук, під час якого вилучили бульбулятор, ваги, золоті речі, грошові кошти близько 1000 грн.. Протокол обшуку складали у м. Вінниці. Скільки було вилучено помічених коштів у ОСОБА_6 , точно сказати не може. Ті гроші, що передавались при першій закупівлі, також були вилучені. Амфетаміну вилучено було 5 г, хоча домовлялись за купівлю 10 г за 1700 грн.. Чому вилучено лише 5 г пояснити не може.
Свідок ОСОБА_10 пояснив, що ОСОБА_15 він знає з 2005 року, вони познайомилися в СІЗО. ОСОБА_10 в 2014 році тимчасово проживав в м. Жмеринці та вживав наркотичні засоби. Наркотичні засоби ОСОБА_10 купував у ОСОБА_6 .. По оперативних закупках, які зазначені в обвинувальному висновку, свідку ОСОБА_10 нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він був понятим при оперативних закупівлях. Перша закупівля відбулась в листопаді 2014 року у вечірній час. Свідок пояснив, що він раніше працював в міському підрозділі БНОН, а саме до 2013 року. Він прогулювався парком, до нього підійшов працівник міліції і запропонував бути понятим при оперативній закупівлі. Підготовка до оперативної закупівлі відбувалась в кабінеті обласного управління внутрішніх справ по вул. Театральна в м. Вінниця. Крім, нього в кабінеті були два оперативних працівники, покупець та ще один понятий, який також колись працював у відділі по боротьбі з наркотиками і є його колишнім колегою. ОСОБА_8 погодився бути понятим. Понятим пояснили, що є особа, яка займається збутом наркотичних засобів і у неї треба провести оперативну закупівлю. Точно не пам`ятає, які процесуальні документи було складено при підготовці до оперативної закупівлі. Грошові кошти віддали покупцю, і після цього двоє оперативних працівників, покупець, ОСОБА_8 та інший понятий поїхали в м. Жмеринку на автомобілі марки ВАЗ. Свідок бачив, як покупець дзвонив ОСОБА_6 і домовлявся про зустріч. При в`їзді в м. Жмеринку покупець підійшов до якогось магазину, туди його підвів якийсь інший хлопець, не ОСОБА_15 .. ОСОБА_8 особисто бачив, як в приміщенні магазину покупець і ОСОБА_6 сиділи біля великого вікна, їх було добре видно з вулиці. Бачив, що покупець передав ОСОБА_6 гроші, той перерахував. Виходячи з магазину, на ганку, ОСОБА_6 передав покупцеві пакет, в якому, як виявилось, коли покупець прийшов до машини, була марихуана. В машині цей пакет упакували і поїхали у м. Вінницю. Перший раз залишились грошові кошти, бо у ОСОБА_6 було недостатньо наркотичних засобів.
ОСОБА_8 залишив свій номер телефону оперативним працівникам і коли було організовану другу оперативну закупівлю, його запросили знову бути понятим. Друга оперативна закупівля була організована аналогічним чином. Які процесуальні документи були складені при підготовці до закупівлі, ОСОБА_8 не пам`ятає. Після огляду покупця на службовому автомобілі двоє оперативних працівників, покупець, ОСОБА_8 та інший понятий виїхали у м. Жмеринку. Під`їхали в центр міста, покупець зустрівся з ОСОБА_6 і вони зайшли в якийсь двір. ОСОБА_8 бачив, як покупець передавав ОСОБА_6 грошові кошти, після чого ОСОБА_6 пішов. Скільки часу чекали на дзвінок ОСОБА_6 , не пам`ятає. Потім покупець подав знак, що наркотичні засоби в нього. Покупець підвів ОСОБА_6 до машини, звідки вискочили оперативні працівники, і ОСОБА_6 , зрозумівши, що сталося, хотів вирвати з рук покупця амфетамін, однак в нього це не вийшло. Тоді ОСОБА_6 почав тікати, а оперативні працівники побігли за ним. ОСОБА_6 затримували кілька працівників міліції. Повторний огляд покупця не проводився. Під час обшуку в будинку ОСОБА_6 знайшли бульбулятор, картки і ваги. Обшук проводив слідчий. Протокол закупівлі складали у м. Вінниця.
Стороною обвинувачення знято клопотання про допит в якості свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у зв`язку з їх неявкою у судові засідання та невиконання органами внутрішніх справ ухвал суду про їх привід.

Крім показань свідків, стороною обвинувачення на обстоювання своєї правової позиції заявлено в якості доказів та надано суду такі документи :
- постанова з додатком від 5 березня 2015 року прокуратури Вінницької області про виділення матеріалів досудового розслідування відносно ОСОБА_6 із кримінального провадження відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_6 за ст.307 ч.2 КК України (т.1 а.с.32-35);
- рапорти працівників міліції про встановлення ними оперативним шляхом причетності «осіб ромської народності», в тому числі ОСОБА_6 , до збуту наркотичних засобів (т.1 а.с.36-37);
- ксерокопію ухвали від 7 жовтня 2014 року слідчого судді про надання дозволу слідчому СУ УВМВС України у Вінницькій області доступу до документів ПрАТ «Київстар», зокрема, інформації по низці номерів мобільних телефонів, в тому числі і по номерах ОСОБА_6 (т.1 а.с.38-39);
- протокол та опис від 5 листопада 2014 року тимчасового доступу до речей і документів про вилучення інформації по вищезгаданих номерах мобільних телефонів (т.1 а.с.40-41);
- аналітична довідка від 2 грудня 2014 року про опрацювання інформації, отриманої від операторів телекомунікації, про здійснення дзвінків з наданих номерів мобільних телефонів на інші номери (т.1 а.с.42-43);
- протокол огляду грошових купюр від 13 листопада 2014 року 1600 грн. купюрами по 200 та 100 грн. які були призначені для проведення оперативної закупки у ОСОБА_6 з метою його викриття у незаконному збуті наркотиків (т.1 а.с.44);
- ксерокопії грошових купюр номіналом по 100 грн. (8 шт.) та 200 грн. (4 шт.) (т.1 а.с.45-47);
- протокол огляду від 13 листопада 2014 року покупця ОСОБА_7 , якому доручено проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу канабіс у ОСОБА_6 , в ході якого покупець також отримав 1600 грн., які оглянуті вище (т.1 а.с.48);
- протокол від 13 листопада 2014 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі без затримання продавця, в якому містяться відомості про огляд грошових купюр, вручення їх покупцеві, виїзд у м. Жмеринку, зустріч покупця ОСОБА_7 з продавцем ОСОБА_6 та продаж останнім наркотичного засобу канабісу (т.1 а.с.49);
- висновок експерта № 1361 від 19 листопада 2014 року про те, що надана на дослідження речовина є канабісом вагою 22,49 г (т.1 а.с.50-56);
- рапорт слідчого СУ від 26 листопада 2014 року про продаж ОСОБА_6 ОСОБА_7 за 1700 грн. порошкоподібної речовини білого кольору, зовні схожої на амфетамін (т.1 а.с.57);
- протокол огляду та помітки грошових купюр від 25 листопада 2014 року 1700 грн. купюрами по 200, 100 та 50 грн. і помітку їх люмінесцентним порошком які були призначені для проведення оперативної закупівлі у ОСОБА_6 з метою викриття його у незаконному збуті наркотиків (т.1 а.с.58);
- ксерокопії грошових купюр номіналом по 50 грн. (6 шт.), 200 грн. (6 шт.), 100 грн. (2 шт.) (т.1 а.с.59-62);
- протокол огляду від 25 листопада 2014 року покупця ОСОБА_7 , якому доручено проведення оперативної закупівлі психотропної речовини амфетаміну у ОСОБА_6 , в ході якого покупець також отримав 1700 грн., які оглянуті вище (т.1 а.с.63);
- протокол від 25 листопада 2014 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі із затриманням продавця, в якому містяться відомості про огляд грошових купюр, вручення їх покупцеві, виїзд у м. Жмеринку, зустріч покупця ОСОБА_7 з продавцем ОСОБА_6 та продаж останнім наркотичного засобу амфетаміну (т.1 а.с.64-65);
- інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно про відсутність відомостей про будинок АДРЕСА_1 (т.1 а.с.66-67);
- ксерокопія ухвали від 20 листопада 2014 року слідчого судді про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.68-69);
- протокол обшуку від 25 листопада 2014 року в будинку АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено ланцюжок з жовтого металу, вісім банківських карток, дві упаковки від стартових пакетів «Київстар», картка ломбарду «Скарбниця», три мобільних телефони, стартовий пакет «Київстар», цифровий фотоапарат, свідоцтво про реєстрацію т/з «Ніссан», сто гривневу купюру, пластикову пляшку з фольгою, два фрагменти пластикових пляшок, п`ять двісті гривневих купюр, дві сто гривневі купюри, дві п`ятдесяти гривневі купюри, електронні ваги, змиви з рук ОСОБА_6 і зразок ватного тампону, яким робились ці змиви (т.1 а.с.70-71);
- розписку про повернення ОСОБА_18 мобільного телефону (т.1 а.с.72);
- ксерокопії паспорту ОСОБА_6 , його водійського та пенсійного посвідчення (т.1 а.с.73-74);
- довідку про реєстрацію ОСОБА_6 в будинку АДРЕСА_1 (т.1 а.с.75);
- ксерокопію довідки від 21 серпня 2014 року Вінницької обласної психоневрологічної лікарні ім. акад. О.І.Ющенка про перебування ОСОБА_6 на військовій експертизі з 18 лютого 1999 року по 10 березня 1999 року з діагнозом : енурез з поодинокими проявами, олігофренія ступеню легкої дебільності (т.1 а.с.76);
- ксерокопії довідки від 18 серпня 2014 року про не перебування ОСОБА_6 на лікуванні у Вінницькому обласному наркологічному диспансері (т.1 а.с.77);
- позитивну характеристику ОСОБА_6 з місця проживання (т.1 а.с.78);
- довідку про судимість ОСОБА_6 (т.1 а.с.79);
- довідку про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної та кримінальної відповідальності (т.1 а.с.80);
- ксерокопію вироку від 1 листопада 2011 року про засудження ОСОБА_6 за ст.186 ч.2 КК України до чотирьох років позбавлення волі та звільнення від покарання Апеляційним судом відповідно до ст.ст.75, 76 КК України (т.1 а.с.81-87);
- ксерокопію ухвали від 12 листопада 2014 року про звільнення ОСОБА_6 від покарання по закінченню іспитового строку (т.1 а.с.88-89);
- повідомлення від 26 серпня 2014 року облуправління ДАІ про відсутність за ОСОБА_6 зареєстрованого транспорту (т.1 а.с.90);
- довідку від 5 березня 2015 року про роботу ОСОБА_6 комірником у ТОВ «Поділля-Центр» (т.1 а.с.91);
- ксерокопії свідоцтв про народження ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками яких записані ОСОБА_21 та ОСОБА_22 (т.1 а.с.92-93);
- протокол від 26 листопада 2014 року про затримання ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК України (т.1 а.с.94-95);
- ксерокопію ухвали слідчого судді від 27 листопада 2014 року про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою (т.1 а.с.96-97);
- ксерокопію ухвали Апеляційного суду від 4 грудня 2014 року про скасування ухвали слідчого судді і обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту (т.1 а.с.98-100);
- ксерокопію ухвали слідчого судді від 28 листопада 2014 року про накладення арешту на вилучене при обшуку у ОСОБА_6 майно та грошові кошти (т.1 а.с.101-103);
- висновок експерта № 315 від 18 грудня 2014 року про те, що на поверхнях п`яти двохсот гривневих купюр, трьох ста гривневих купюр, двох п`ятдесяти гривневих купюр та ватного тампону зі змивами з рук ОСОБА_6 знаходиться нашарування спеціальної хімічної речовини люмінофору (т.1 а.с.104-116);
- висновки експерта № 1410/480 від 12 січня 2015 року про те, що надана на дослідження порошкоподібна речовина масою 5,6735 г містить психотропну речовину, обіг якої обмежений амфетамін масою 0,2105 г (т.1а.с.117-124);
- постанову від 2 грудня 2014 року про відібрання у ОСОБА_6 зразків біологічного дослідження (т.1а.с.125);
- протокол від 3 грудня 2014 року про відібрання у ОСОБА_6 зразку крові з вени правої руки (т.1 а.с.126);
- висновок експерта № 479/1409 від 16 січня 2015 року про те, що нашарування речовини коричневого кольору на поверхні полімерної пляшки та фрагментах таких пляшок, фрагментах фольгового паперу містять особливо небезпечний наркотичний засіб екстракт канабісу загальною вагою 0,071 г; нашарування на поверхні електронних ваг містить наркотичний засіб мета дон вагою 0,000012 г (т.1 а.с.127-137);
- висновок № 3 від 13 січня 2015 року амбулаторної судово-наркологічної експертизи, згідно з якою ОСОБА_6 виявляє ознаки зловживання алкоголем, амфетаміном та канабісом, примусового лікування не потребує (т.1 а.с.138);
- висновок судово-психіатричного експерта № 11 від 19 січня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_6 не страждав і не страждає на будь-яке психічне захворювання і може усвідомлювати свої дії і керувати ними (т.1 а.с.139-142);
- ксерокопію пенсійного посвідчення на ім`я ОСОБА_23 (т.1 а.с.143);
- протокол від 27 листопада 2014 року з додатком за результатами негласної слідчо-розшукової дії зняття інформації з транспортних та комунікаційних мереж про прослуховування телефонних розмов ОСОБА_6 з іншими особами (т.1 а.с.144-147);
- два протоколи від 27 листопада 2014 року з додатком за результатами негласної слідчо-розшукової дії зняття інформації з транспортних та комунікаційних мереж про прослуховування телефонних розмов ОСОБА_6 з іншими особами та аудіо і відео контролю під час проведення оперативної закупівлі (т.1 а.с.148-154);
- ксерокопію ухвали слідчого судді від 10 грудня 2014 року про надання дозволу слідчому СУ УВМВС України у Вінницькій області доступу до документів ПрАТ «Київстар», зокрема, інформації по низці номерів мобільних телефонів, в тому числі і по номерах ОСОБА_6 (т.1 а.с.155-156);
- протокол та опис від 9 грудня 2014 року тимчасового доступу до речей і документів про вилучення інформації по вищезгаданих номерах мобільних телефонів (т.1 а.с.157-158);
- довідку від 4 лютого 2015 року про опрацювання інформації про зв`язок цих абонентських номерів з іншими номерами мобільного зв`язку (т.1 а.с.159-163);
- розписку про отримання ОСОБА_6 цифрового фотоапарату, золотого ланцюжка та банківських карток (т.1 а.с.164);
- ксерокопію ухвали слідчого судді від 21 січня 2015 року про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту до чотирьох місяців (т.1 а.с.165-166);
- постанову від 3 лютого 2015 року про приєднання до справи речових доказів полімерної пляшки, фрагментів пляшок, фрагментом фольги з нашаруванням канабісу вагою 0,214 г та електронних ваг з нашаруванням метадону вагою 0,000012 г (т.1 а.с.167);
- квитанцією № 11 від 4 лютого 2014 року про отримання на зберігання 0,214 г екстракту канабісу, ваг з метадоном 0,000012 г, макової соломи 463,17 г, амфетаміну 0,2105 г (т.1 а.с.168);
- протокол від 3 березня 2015 року огляду речей, вилучених під час обшуку у ОСОБА_6 чотирьох мобільних телефонів, свідоцтва про реєстраціє т/з «Ніссан», двох упаковок стартових пакетів «Київстар», упаковки від стартового пакету «Лайф» та картки ломбарду «Скарбниця» (т.1 а.с.169);
- постанова від 3 березня 2015 року про приєднання до справи речових доказів, оглянутих вище (а.с.170);
- постанова від 3 березня 2015 року про приєднання до справи речових доказів грошових купюр номіналами п`ять по 200 грн., три по 100 грн., дві по 50 грн., а також фрагменту паперу та паперових згортків з ватними тампонами, вилучених при обшуку у ОСОБА_6 (т.1 а.с.171).

У судовому засіданні було також проглянуто представлені стороною обвинувачення відеодиск з записами від 13 листопада 2014 року та 25 листопада 2014 року про спілкування ОСОБА_6 та іншої особи з невідомим чоловіком, під час якого проводились, як стверджує досудове слідство, дві оперативні закупівлі наркотичних засобів, а також прослухано телефонні розмови ОСОБА_6 з іншими особами чоловічої статі, які відбувались з 28 жовтня по 25 листопада 2014 року, і які на думку досудового слідства велись про купівлю-продаж наркотичних засобів (т .1 а.с.172).
Складом суду за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника було оглянуто представлені стороною обвинувачення речові докази : полімерну пляшку з фрагментом фольги з нашаруванням наркотичної речовини екстракту канабісу вагою 0,214 г, два фрагменти полімерних пляшок, згорток з речовиною схожою на амфетамін, 463,17 г макової соломи, електронні ваги з нашаруванням речовини метадон вагою 0,000012 г, чотири мобільних телефони, дві картки стартового пакету «Київстар», картка стартового пакету «Лайф», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Нісан-мікро», пластикова картка ломбарду «Скарбниця», а також грошові купюри, вилучені у обвинуваченого під час обшуку у його домоволодінні.
Судом при огляді грошових купюр було установлено, що під час обшуку у ОСОБА_6 працівниками міліції були вилучені чотири 200-гривневих, три 100-гривневих та дві 50-гривневих купюр, номери яких співпадають з номерами оглянутих грошових купюр цим же номіналом перед проведенням оперативної закупки.
При огляді речових доказів сторона захисту наголосила на відсутності в представлених стороною обвинувачення письмових доказах протоколів огляду амфетаміну та макової соломи, тому просила відкинути ці докази.
Суд вважає, що оглянуті речові докази, крім амфетаміну та макової соломи, ніяким чином не встановлюють чи спростовують винуватість ОСОБА_6 у збуті наркотичних засобів, тому не беруться судом до уваги. З цих же міркувань суд відкидає представлені прокурором як докази дві постанови слідчого від 3 березня 2015 року про приєднання до кримінального провадження в якості речових доказів полімерної пляшки з фрагментом фольги з нашаруванням наркотичної речовини екстракту канабісу вагою 0,214 г, двох фрагментів полімерних пляшок, електронних ваг з нашаруванням речовини метадон вагою 0,000012 г, чотирьох мобільних телефонів, двох карток стартового пакету «Київстар», картки стартового пакету «Лайф», свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Нісан-мікро», пластикової картки ломбарду «Скарбниця» (т.1 а.с.167, 169).
Що стосується афметаміну та макової соломи, сторона обвинувачення не представила протоколів огляду та постанов про визнання їх речовими доказами та приєднання до кримінального провадження, тому суд не приймає до уваги квитанцію № 11 (т.1 а.с.168) про отримання на зберігання речових доказів, де вони зазначені.

По закінченню судового розгляду стороною обвинувачення в порядку ч.11 ст.290 КПК України було заявлено клопотання про доповнення судового розгляду у вигляді приєднання до судового провадження постанови слідчого від 3 лютого 2015 року про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів 22,49 г канабісу та 965,83 г макової соломи. Прокурор також просив приєднати до матеріалів кримінального провадження дві постанови прокурора від 7 та 20 листопада 2014 року про дозвіл на проведення оперативних закупок, так як вони до вчора були засекречені, тому і не відкривались стороні захисту.
За результатами розгляду цих клопотань судом винесені ухвали про відмову у задоволенні клопотань, оскільки ці документи отримані не до, а також не під час судового розгляду, а під час досудового розслідування (т.2 а.с.13,17).

Про дослідження інших доказів стороною обвинувачення не заявлено, а відтак вони судом не досліджувались та не оцінювались.
Стороною захисту на спростування доводів обвинувачення та на обстоювання власної правової позиції доказів не надавалось. Наразі захисник обвинуваченого під час судового провадження наголошував на неналежності та недопустимості всіх наданих стороною обвинувачення та досліджених у судовому засіданні доказів, які просив визнати такими у нарадчій кімнаті, оскільки всі вони отримані з порушенням порядку, передбаченим КПК України.

Ст.91 КПК України однією з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зазначає винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення; форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 92 цього ж Кодексу обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на прокурора.
Судом установлено, що в основу обвинувального акту щодо ОСОБА_6 покладені, зокрема, результати контрольних закупок наркотичного засобу у нього та показання засекреченої особи ОСОБА_7 , з участю якого проводились негласні слідчі дії.
Фактичні ж данні, які б свідчили, що ОСОБА_6 причетний до розповсюдження наркотичних засобів, у справі відсутні, як і достовірні відомості про те, що він вчинив такий злочин до втручання співробітників міліції 13 листопада 2014 року.
З цих міркувань суд не приймає до уваги як доказ вини обвинуваченого рапорти працівників міліції про встановлення ними оперативним шляхом причетності «осіб ромської народності», в тому числі ОСОБА_6 , до збуту наркотичних засобів (т.1 а.с.36-37), а також показання свідка ОСОБА_10 в частині придбання ним колись наркотичних засобів у ОСОБА_6 , оскільки відповідно до ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться, зокрема, лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків зміни обвинувачення прокурором чи судом.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», підставою для проведення оперативно-розшукової діяльності, серед інших є: наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про злочини, що готуються; осіб, які готують вчинення злочину.
В наданих стороною обвинувачення доказах відсутнє документальне підтвердження про наявність достатньої інформації, яка отримана в установленому законом порядку і потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукної діяльності і засобів (заяви, повідомлення, матеріали органів дізнання та ін.) про підготовку чи здійснення обвинуваченим злочинів, яка стала підставою для проведення оперативно-розшукової діяльності.
Підставою для проведення оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 була, як показав у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , його усна заява працівникам міліції щодо продажу обвинуваченим наркотичних засобів. Хоча відповідно до п. 1.5 Інструкції про порядок проведення оперативної закупівлі та контрольованого постачання предметів, товарів та речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб, незалежно від форм власності, затвердженої наказом МВС, СБУ та ДПА України від 30 листопада 2001 року № 1045/307/482 (далі Інструкція), потрібна була його письмова згода, оскільки пунктом 13 ч.1 ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативним підрозділам для виконання завдань ОРД надане право встановлювати конфіденційне співробітництво з особами тільки на засадах добровільності.
В наданих стороною обвинувачення доказах відсутня така письмова згода ОСОБА_7 , що є порушенням вищезгаданої Інструкції.

Проведення оперативної закупівлі предметів, товарів та речовин передбачено п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».
Виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину (ч.4 ст.246 КПК України), а проводити негласні слідчі (розшукові) дії, згідно з ч.6 цієї ж статті, має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням уповноважені оперативні підрозділи .
Як вбачається з наданих прокурором доказів, в порушення вимог КПК України, стороною обвинувачення не представлено постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі щодо ОСОБА_6 , а також доручення слідчого оперативним підрозділам про проведення таких дій відповідно до вимог ч.6 ст.246 КПК України.
Враховуючи відсутність у матеріалах кримінального провадження витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань та доручень слідчого відповідно до ч.6 ст.246 КПК України, суд вважає, що протоколи огляду грошових купюр від 13 листопада 2014 року (т.1 а.с.44), огляду від 13 листопада 2014 року покупця Москаля (т.1 а.с.48), від 13 листопада 2014 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі без затримання продавця (т.1 а.с.49), огляду та помітки грошових купюр від 25 листопада 2014 року (т.1 а.с.58), огляду від 25 листопада 2014 року покупця ОСОБА_7 (т.1 а.с.63), від 25 листопада 2014 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі із затриманням продавця (т.1 а.с.64-65), які складені оперативним працівником ВБНОН без посилання на доручення слідчого, - отримані з порушенням порядку, встановленого КПК України, а тому згідно зі ст.86 цього ж Кодексу визнаються судом недопустимими доказами, які не можуть бути використані як докази вини обвинуваченого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності за наявності передбачених статтею 6 цього Закону підстав надається право проводити контрольовану поставку та контрольовану і оперативну закупку товарів, предметів та речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб незалежно від форми власності з метою виявлення та документування фактів протиправних діянь. Проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупок здійснюється згідно з положеннями статті 271 Кримінального процесуального кодексу України у порядку, визначеному нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, Служби безпеки України, погодженими з Генеральною прокуратурою України та зареєстрованими у Міністерстві юстиції України.
Таким нормативним актом є вищезгадана Інструкція.
Згідно з п.1.4 Інструкції, підставою для проведення оперативної закупівлі є наявність достатньої інформації, отриманої в установленому законом порядку, про зайняття особою або групою осіб протиправною діяльністю, яка потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукової справи. Закупки проводяться в терміни проведення оперативно-розшукових справ, передбачених статтею 9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність».
Як установлено в судовому засіданні, саме особа під вигаданим іменем ОСОБА_7 за вказівкою працівників міліції першим телефонував ОСОБА_6 та просив продати йому наркотичний засіб. Це витікає з показань самого свідка ОСОБА_7 , свідка працівника міліції ОСОБА_11 , а також свідка ОСОБА_8 , які при їх допиті безпосередньо у судовому засіданні підтвердили цей факт.
Тому суд вважає, що органами досудового слідства в якості підстави для проведення контрольної закупки необґрунтовано був використаний факт прохання обвинуваченому громадянином під вигаданим ім`ям ОСОБА_7 , який діяв узгоджено зі слідством, продати йому наркотичний засіб.

Згідно з п.2.3 Інструкції, безпосередньо перед початком оперативної закупівлі, виділені кошти перераховуються, переписуються номери купюр або робляться ксерокопії, про що складається акт, який підписується двома оперативними співробітниками, а купюри, виділені для проведення закупівлі, можуть бути поміченими для контролю за їх рухом. Огляд таких грошових коштів відбувається при участі двох понятих та оформлюється актом.
В матеріалах кримінальної справи відсутні акти огляду виділених грошових коштів, їх ксерокопіювання, помітки для контролю за їх рухом.
Ксерокопії купюр (т. 1 а.с. 45-47, 59-62), які знаходяться в матеріалах справи, не є актами та підписані в порушення даної норми права понятими.
Відповідно до п.2.9 Інструкції, для проведення оперативної закупівлі мають використовуватись кошти відповідних правоохоронних органів, в нашому випадку - МВС України.
Стороною обвинувачення не надано доказів використання коштів правоохоронних органів для проведення оперативної закупівлі, що є порушенням Інструкції. А тому неможливо встановити, за яку суму грошей із виділених для цих цілей, і чи саме за ці грошові кошти були збуті покупцю наркотичні засоби обвинуваченим.

Згідно з п.п.2.5, 2.6 Інструкції, при необхідності, згідно з діючим законодавством, покупцю вручаються аудіо-відео-записуючі спеціальні технічні засоби для фіксації дій, які підтверджують протиправну діяльність продавця. Вручення спеціальної техніки відбувається після його попереднього інструктажу, відносно користування нею, і оформлюється актом, який підписується оперативними працівниками та покупцями. Використання спеціальних технічних засобів при проведенні оперативної закупки відбувається за дозволом суду згідно діючого законодавства України.
Як вбачається з наданих стороною обвинувачення доказів, ні в протоколах огляду покупця від 13 та 25 листопада 2014 року (т.1 а.с.48, 63), ні в протоколах проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі від цих же дат (т.1 а.с.49, 64-65) не згадується про застосування таких спеціальних технічних засобів. Відсутній також акт про проведення інструктажу з покупцем та вручення йому цих спеціальних технічних засобів. Немає в матеріалах також дозволу суду на таке використання спеціальних технічних засобів.
Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.
Тому суд не приймає до уваги як доказ винуватості обвинуваченого оглянутий у судовому засіданні відеодиск з записом від 13 листопада 2014 року та 25 листопада 2014 року про спілкування ОСОБА_6 та іншої особи з невідомим чоловіком, під час якого, як стверджує сторона обвинувачення, проводились дві оперативні закупівлі (т .1 а.с.172), і вважає цей доказ неналежним та недопустимим, оскільки він не встановлює факт вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ст.307 ч.2 КК України, та отриманий з порушенням порядку, установленому законом.
Суд також відкидає як доказ вини обвинуваченого його розмови з іншими особами, оформлених досудовим слідством як протоколи та додатки до них, під час яких, як стверджує сторона обвинувачення, йшлось про купівлю-продаж наркотичних засобів, оскільки при прослуховуванні у судовому засіданні цих розмов не установлено, що вони прямо стосувались обвинуваченого ОСОБА_6 та взагалі збуту наркотиків (т.1 а.с.144-147, 148-154, 172).

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» в кожному випадку при наявності підстав для проведення оперативно-розшукової діяльності заводиться оперативно-розшукова справа, а без її заведення проводити такі заходи заборонено.
В представлених стороною обвинувачення доказах відсутні відомості про проведення таких заходів відносно ОСОБА_6 , що також є порушенням вимог п. 1.6 Інструкції кількість оперативних закупок, кількість речовин, які придбаваються, необхідних для розкриття протиправних дій особи (групи осіб), виявляються в кожному конкретному випадку. Однак обидві оперативні закупки були проведені, як було зазначено вище, без постанови про проведення оперативної закупівлі наркотичних засобів та психотропних речовин і однією і тією ж особою громадянином під вигаданими анкетними даними, хоча вищевказана Інструкція передбачає проведення закупок різними закупниками на різні суми.
Тому суд вважає, що відсутність в представлених стороною обвинувачення доказах об`єктивних даних про порушення оперативно-розшукової справи відносно ОСОБА_6 робить неможливим оцінку судом всіх подальших протоколів про виконання оперативно-розшукових заходів з точки зору їх допустимості як доказів по кримінальній справі.

Згідно з Інструкцією, після проведення оперативної закупівлі, особа, яка її провела, добровільно видає в присутності понятих працівникам міліції придбані предмети (речовини), за результатами чого в порядку статті 104 КПК України складається протокол оперативної закупівлі, в якому зазначаються обставини її проведення, технічні засоби фіксації та їх характеристики, придбані предмети, де, у кого, за яку ціну тощо. Добровільно видані предмети оглядаються, попередньо вимірюються, зважуються, результати цих дій відображаються у протоколі. У залежності від того, які предмети вилучено, огляд здійснюється максимально точно. Після проведення оперативної закупівлі постанова про її проведення, акт огляду покупця та протокол оперативної закупівлі приєднується до матеріалів кримінальної справи в межах якої було прийнято рішення про проведення оперативної чи контрольної закупівлі.
Як видно з показань свідків, залучених до оперативних закупок, після їх проведення такий протокол не складався, а виготовлений він був лише через деякий час у м. Вінниці у службовому кабінеті працівників міліції, тому також не може братись до уваги судом як доказ вини обвинуваченого і з цих підстав.
Інші докази, здобуті органом досудового розслідування, а саме : протокол обшуку від 25 листопада 2014 року помешкання обвинуваченого ОСОБА_6 (т.1 а.с.70), висновки експертиз № 1361 від 19 листопада 2014 року (т.1 а.с.52-56), № 315 від 18 грудня 2014 року (т.1 а.с.106-116), № 480/1410 від 12 січня 2015 року (т.1 а.с.120-124), № 479/1409 від 16 січня 2915 року (т.1 а.с.130137) також не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази на підтвердження збуту наркотичних засобів обвинуваченим, оскільки вони одержані з порушенням порядку проведення негласних слідчих та розшукових дій.
Відповідно до вимог ст.253 КПК України особи, конституційні права яких були тимчасово обмежені під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також підозрюваний, його захисник мають бути письмово повідомлені прокурором або за його дорученням слідчим про таке обмеження. Конкретний час повідомлення визначається із урахуванням наявності чи відсутності загроз для досягнення мети досудового розслідування, суспільної безпеки, життя або здоров`я осіб, які причетні до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Відповідне повідомлення про факт і результати негласної слідчої (розшукової) дії повинне бути здійснене протягом дванадцяти місяців з дня припинення таких дій, але не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом.
В матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про таке письмове повідомлення обвинуваченого щодо тимчасового обмеження його конституційних прав. Тому суд вважає, що зібрані таким чином докази отримані з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України (ст.87 КПК України).

Згідно з приписами ч.3 ст.271 КПК України, під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.
Відповідно до вимог ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», яка зобов`язує суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а також ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, які регламентують застосування принципу верховенства права у кримінальному провадженні та кримінально-процесуальному законодавстві, під час розгляду судового провадження відносно ОСОБА_6 суд використовував як джерело права практику Європейського суду з прав людини.
Так рішенням цього суду від 09 червня 1988 року по справі «Тейкера де Касто проти Португалії» дії негласних працівників поліції, які придбали наркотики, були визнані такими, що спровокували кримінальну діяльність, що за інших обставин могла б і не відбутися, та що суспільними інтересами не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання до вчинення злочину з боку поліції. Тобто, суд дійшов висновку, що працівники поліції вийшли за межі функцій негласних агентів і спровокували злочин, а тому немає жодних причин вважати, що без їхнього втручання злочин було б учинено, через що мало місце порушення п. 1 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 15 грудня 2005 року по справі «Ваньян проти Російської Федерації» вказано, що міліція спровокувала придбання наркотичних засобів, оскільки звинувачення Ваньяна в придбанні та зберіганні героїну основувалось головним чином на доказах, отриманих в ході міліцейської закупки, в тому числі на показаннях засекреченої особи та співробітників міліції. Таким чином втручання з боку міліції і використання отриманих в результаті цього доказів, при розгляді справи у відношенні Ваньяна, підірвало право останнього на справедливий суд, чим порушено п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, вимоги справедливого судового розгляду по кримінальним справам, передбачені ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, приводять до того, що публічні інтереси в сфері боротьби з обігом наркотичних засобів не можуть бути підставою, для використання доказів, отриманих в результаті провокації з боку співробітників міліції.
Наведене вище дає підстави дійти висновку про те, що Європейський суд з прав людини чітко розмежував межі дозволеного під час проведення правоохоронними органами негласних слідчих дій. Тобто якщо вказані працівники, з метою штучного збільшення показників боротьби зі злочинністю, спеціально залучають для цього підготовлену особу, яка в подальшому під їхнім контролем активними діями провокує «злочинця» до вчинення кримінального правопорушення, то докази на підтвердження винуватості, здобуті в ході такої провокації суд зобов`язаний визнати як недопустимі, а особу обвинуваченого виправдати.

У даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення для підтвердження мети збуту ОСОБА_6 наркотичних засобів надані лише свідчення осіб, залучених органами внутрішніх справ для проведення контрольної закупівлі наркотичних засобів, проте з їхніх свідчень випливає, що провокація злочину виходила саме з цих дій закупника, контрольованого працівниками міліції. Подібні дії співробітників міліції і використання їх результатів у кримінальному процесі призводять до того, що непоправно підривається принцип справедливості судового розгляду. Все кримінальне переслідування у такому випадку є логічним продовженням провокації, підбурюванням з боку працівників міліції, так як при відсутності провокації не було б і кримінального переслідування. Ситуація, коли особа підштовхується представниками держави, покликаними не допускати вчинення злочинів, до вчинення злочину, а потім притягується до кримінальної відповідальності за це не відповідає справедливому судовому розгляду. Будь-яких інших доказів, які б дозволили підтвердити факт прояви у ОСОБА_6 ініціативи на збут наркотиків, або інших доказів на підтвердження того, що він займався збутом наркотичних засобів іншим, крім засекреченої, особам, сторона обвинувачення не надала.
Тому суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, створивши необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та обов`язків, оцінивши всі докази в сукупності, вважає, що під час судового провадження не отримано та не надано безсумнівних доказів, які б свідчили про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 .. При цьому врахував, що використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані в порядку та відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального злочину і підлягає виправданню, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
На підставі викладеного, всебічно, повно дослідивши обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору відносності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_6 звинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст.307 ч.2 та ст.307 ч.2 КК України, не знайшло свого підтвердження у судовому провадженні належними і допустимими доказами, тому ОСОБА_6 підлягає виправданню у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованих злочинів.
Суд вважає, що речові докази по справі помічені спеціальним хімічним розчином грошові купюри, які вилучені при обшуку у помешканні обвинуваченого ОСОБА_6 , слід конфіскувати у відповідності до вимог п.2 ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони є грошима, які використовувалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, а також призначалися для фінансування кримінального правопорушення; полімерну пляшку з фрагментом фольги на горловині, два фрагменти полімерних пляшок, електронні ваги слід знищити, а мобільні телефони, пластикові картки та одну 200-гривневу купюру повернути обвинуваченому.
Рішень про обмеження прав обвинуваченого під час досудового та судового слідства, які б підлягали поновленню, а також про заходи забезпечення кримінального провадження, не приймалось.
Керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_24 визнати невинуватим за ст.307 ч.2, ст.307 ч.2 КК України та виправдати.
Речові докази чотири 200-гривневі купюри (серія ВА № 6201537, серія ЄЖ № 0773605, серія ВИ № 8421503, серія ЕЕ № 5313940), три 100-гривневі купюри (серія КВ № 6430416), серія МН № 8999829, серія ГЦ № 7808915) та дві 50-гривневі купюри (серія ПГ № 2207074, серія КЧ № 1793172), які знаходяться в уповноваженому банку (т.1 а.с.171), конфіскувати в дохід держави; фрагмент паперу білого кольору розміром 9Х9 см, два паперових згортки з ватними тампонами, які знаходяться там же знищити; одну 200-гривневу купюру серії ЄД № 7443882, яка знаходиться там же повернути ОСОБА_6 ; мобільний телефон «Нокія-1280» імей НОМЕР_1 , «Нокія-1110і» імей НОМЕР_2 , «Ел-джі А155» імей НОМЕР_3 , «Нокія-2680» імей НОМЕР_4 , два стартових пакети «Київстар» № НОМЕР_5 та № НОМЕР_6 , упаковку від стартового пакету «Лайф» № , пластикову картку ломбарду «Скарбниця», які знаходяться на зберіганні у Жмеринському ВП (т.1 а.с.170), повернути ОСОБА_6 ; полімерну пляшку з фрагментом фольги на горловині, два фрагменти полімерних пляшок електронні ваги, які знаходяться на зберіганні у Жмеринському ВП (т.1 а.с.167), знищити.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_6 та прокурору ОСОБА_4 ..
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_25