Справа № 296/8209/16-к
УХВАЛА
Іменем України
28 вересня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 погодженого прокурором відділу прокуратури Житомиської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000102 від 09.07.2016 про накладення арешту на майно ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні СВ УСБУ в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000015 від 29.03.2016 року, за підозрою громадянина України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 2583 КК України.

До суду звернувся слідчий з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, а саме: земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер: :01:002:0163, за адресою: Житомирська область, Малинський район, с. Малинівка; 1/2 житлового будинку, з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,6 м2; 1/5 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,1 м2, які належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_3 .

Подане клопотання обгрунтовувалось тим,що 09.07.2016 року близько 00 год. 15 хв., водій ОСОБА_5 , в порушення вимог пункту 2.9.а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем марки «Hyundaі H-1» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рухаючись зазначеним транспортним засобом у вказаний день та час по освітленій штучним освітленням вулиці Грушевського в напрямку вулиці Огієнка в м. Малин Житомирської області та під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований в районі нерегульованого перехрестя з вулицями Кримського та Соборною, який позначений відповідним дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Нерегульований пішохідний перехід», водій ОСОБА_5 в порушення вимог пункту 2.3.б) вказаних вище Правил будучи неуважним, не простежив за зміною дорожньої обстановки та в порушення вимог пунктів 12.3., 18.1. вказаних вище Правил при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу, а при виникненні небезпеки для руху, у вигляді групи пішоходів, яких він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу, в результаті чого передньою правою частиною свого автомобіля здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перетинали проїзну частину зліва на право відносно напрямку руху автомобіля, в межах нерегульованого пішохідного переходу.

В результаті даної ДТП пішоходу ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження від яких остання загинула, а пішоходу ОСОБА_7 заподіяні тілесні ушкодження від яких вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у реанімаційному відділенні Житомирської обласної дитячої лікарні.

Порушення водієм ОСОБА_5 при керуванні транспортним засобом вимог пунктів 2.3.б), 2.9.а), 2.10., 12.3. та 18.1. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та з її наслідками.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 286 КК України.

Крім того, одразу після здійснення наїзду на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , водій ОСОБА_5 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, в порушення вимог пункту 2.10. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, не вжив усіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілих до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції, не вжив усіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, а натомість, з метою уникнення відповідальності за скоєне на причетному до ДТП автомобілі зник з місця пригоди, чим завідомо залишив без допомоги потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебуваючи у небезпечному для життя стані, та були позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, коли ОСОБА_5 сам поставив потерпілих у небезпечний для життя стан та був зобов`язаний і мав змогу надати потерпілим допомогу.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у завідомому залишенні без допомоги осіб, які перебувають у небезпечному для життя стані і позбавлені можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, особою, яка мала змогу надати допомогу та сама поставила потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в небезпечний для життя стан, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 135 КК України.

09 липня 2016 року за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської області, українця, громадянина України, одруженого, тимчасово не працюючого, жителя АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

10.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

11.07.2016 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України.

21.09.2016 до СУ ГУНП в Житомирській області від потерпілої ОСОБА_9 надійшла позовна заява від 20.09.2016, щодо стягнення з підозрюваного ОСОБА_5 на її користь у відшкодування заподіяної майнової шкоди 51 971 грн. 03 коп. та моральної шкоди 250 000 грн.

21.09.2016 до СУ ГУНП в Житомирській області від потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надійшла позовна заява від 20.09.2016, щодо стягнення з підозрюваного ОСОБА_5 на їх користь у відшкодування заподіяної майнової шкоди 55 664 грн. 86 коп. та моральної шкоди 1 000 000 грн.

До теперішнього часу спричинена матеріальна та моральна шкода підозрюваним ОСОБА_5 у встановленому законом порядку добровільно не відшкодована.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за підозрюваним ОСОБА_5 зареєстровано: земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер: :01:002:0163, за адресою: Житомирська область, Малинський район, с. Малинівка; 1/2 житлового будинку, з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,6 м2.; 1/5 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,1 м2.

Заслухавши пояснення слідчого, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті або у безготівковому вигляді, цінні папери корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно підозрюваного, з метою забезпечення відшкодування завданої шкоди та позбавлення підозрюваного ОСОБА_5 можливості відчужувати певне своє майно, слідчий суддя вважає, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131-132, ст.ст. 170, 172-173, 369, 371-372 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер: :01:002:0163, за адресою: Житомирська область, Малинський район, с. Малинівка.

- 1/2 житлового будинку, з господарськими будівлями, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 70,6 м2.

- 1/5 квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 42,1 м2, які належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_3 .

Копію ухвали направити зацікавленим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню старшим слідчим СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути переглянута слідчим суддею за письмовим клопотанням володільця майна про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1