Справа №591/470/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/445/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 травня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0006693 від 12 грудня 2015 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Зарічного районного суду міста Суми від 25 лютого 2016 року яким,

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-вироком Конотопського районного суду Сумської області від 12.09.2008 р.за ст.ст. 308 ч.1, 309 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 01 квітня 2010 року вироком Зарічного районного суду міста Суми за ст.ст. 309 ч. 2, 307 ч. 2, 311 ч. 1 КК України та на підставі ст.ст. 71, 72 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці з конфіскацією майна. 11 серпня 2014 року звільнений умовно достроково на невідбутий строк 2 місяці 6 днів,

визнаний винуватим в пред`явленому обвинуваченні з призначенням покарання: за ст. 309 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки; - за ст. 311 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку 2 роки та покладення обов`язків передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 614 грн. 40 коп. на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 порушує питання про скасування вироку суду в частині призначеного покарання, з ухваленням нового вироку з призначенням більш суворого покарання.

Відповідно до вироку суду ОСОБА_8 09 січня 2015 року, близько 11.00 год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту по вул. Інтернаціоналістів у м. Суми знайшов медичний шприц ємністю 5 мл, який до відмітки 1 був заповнений прозорою рідиною. Будучи особою, яка вживає наркотичні речовини зрозумів, що це прекурсор ангідрид оцтової кислоти, який залишив при собі. Після цього ОСОБА_8 знайдений прекурсор переніс до місця свого мешкання по АДРЕСА_1 де незаконно його зберігав, з метою подальшого використання у виготовленні наркотичного засобу.

11 січня 2016 року ОСОБА_8 перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , незаконно виготовив без мети збуту зі складників, в тому числі і прекурсору ангідриду оцтової кислоти, наркотичний засіб опій ацетильований, який вжив внутрівенно.

Цього ж дня, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 було виявлено залишки нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину 0,074 г. та залишки прекурсору ангідриду оцтової кислоти масою 0,22 г.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини провадження та доведеність вини вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості і неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Свої вимоги мотивує тим, що суд при призначенні покарання ОСОБА_8 безпідставно застосував ст. 75 КК України, а визнані пом`якшуючі покарання обставини- щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність захворювання не знижують ступінь небезпеки вчиненого.

Крім того, зазначає, що судом належно не враховано: попередні судимості ОСОБА_8 за аналогічні злочини, які не погашені і не зняті; щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину є складовою однієї пом`якшуючої вини обставини дієве каяття.

Просить вироку суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим в пред`явленому обвинуваченні з призначенням покарання: - за ст. 309 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; - за ст. 311 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Від адвоката ОСОБА_7 надійшло заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому захисник зазначає про законність ухваленого судового рішення та необґрунтованість апеляційної скарги прокурора. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 вину визнав повністю, на досудовому слідстві і в суді показання не змінював, надавав допомогу слідству, проходить курс замісної терапії, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , разом проживає з ОСОБА_11 , яка вагітна та з якою має намір укласти шлюб, тому суд першої інстанції мав законні підстави для застосування ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який повністю підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та адвоката, котрі вважали судове рішення законним, апеляційну скаргу прокурора такою, що задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, як це передбачено ст. 349 КПК України.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 309 ч. 2, 311 ч. 2 КК України за обставин, зазначених у вироку, та кваліфікація злочинних дій в апеляційній скарзі не оспорюються.

Що стосується призначеного покарання, то на думку колегії судді, вид та розмір призначеного покарання ОСОБА_12 , від відбування якого він звільнений з іспитовим строком, є законним і справедливим.

Призначаючи покарання суд першої інстанції повністю дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного. Обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність захворювання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Також судом ураховано, що ОСОБА_12 , на час постановлення вироку, із16.12.2015 р. знаходиться на лікуванні від наркозалежності, має необхідність відвідувати лікувальний заклад.

Окрім того, на думку колегії суддів, розмір наркотичного засобу, нашарування якого знайдено за місцем проживання обвинуваченого та розмір прекурсору не є тими підставами, які зобов`язують суд призначати покарання у виді позбавлення волі, яке ОСОБА_12 повинен відбувати реально.

Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням суд, на думку колегії суддів, детально проаналізував можливість застосування ст. 75 КК України.

Зокрема, врахована тяжкість злочину, дії обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження, відсутність тяжких наслідків від скоєного.

Зазначені обставини в своїй сукупності дали суду першої інстанції підставу для висновку про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Доводи апеляції прокурора про застосування ст. 75 КК України всупереч закону не ґрунтуються на законі, і твердження про те, що судимості, які має ОСОБА_12 є перешкодою для звільнення від відбування покарання з іспитовим строком є безпідставними.

Ураховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Вирок Зарічного районного суду міста Суми від 25 лютого 2016 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 без задоволення.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4