Провадження № 11-кп/780/194/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 10 22.02.2016

УХВАЛА
Іменем України
22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2015 року, якою звільнено умовно - достроково засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.153 КК України (в редакції 2001 року) до 9 (дев`ять) років позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.06.2014 р. вирок Святошинського районного суду м. Києва від 21.06.2013 р. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 01.10.2013 р. щодо ОСОБА_7 змінено, перекваліфіковано дії ОСОБА_7 з ч.3 ст.153 КК України на ч.2 ст.153 КК України (в редакції закону від 05.04.2001 р.) і призначено йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. Початок строку відбування покарання 19 жовтня 2012 року, кінець строку відбування покарання 19 квітня 2017 року.

Захисник засудженого звернувся до суду з клопотанням про умовно - дострокове звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання. Обґрунтовуючи клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 відбув більше двох третин покарання, вину свою визнав повністю, сумлінно працює, за що має 4 заохочення та позитивну характеристику від установи. Крім того, спостережна рада на засіданні від 18.11.2015 р. схвалила можливість застосування до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2015 року клопотання задоволено і засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно - достроково від подальшого відбування покарання на 1 рік 3 місяці 25 днів.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання щодо умовно - дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильністю застосування закону про кримінальну відповідальність. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, прокурор зазначає про те, що суд не врахував тих обставин, що до суспільно-корисної праці ОСОБА_7 залучався тільки з січня по червень 2015 року, характеризується посередньо, мав у 2014р. лише одне, а у 2015 р. лише три заохочення, засуджений за посягання на честь і гідність людини у співучасті з іншою особою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали, додані до клопотання, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно п.2 ч.3 ст.81 КК України також необхідно, що б засуджений ОСОБА_8 фактично відбув не менше двох третин строку покарання.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 з 19.10.2012 р. перебуває в умовах ізоляції від суспільства та відбув 2/3 частини строку покарання.

Крім того, при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання судом першої інстанції встановлено, що під час утримання в Київському слідчому ізоляторі у 2012-2013 р.р. до набрання вироком чинності ОСОБА_7 допустив два порушення вимог режиму утримання, за що мав стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку, за час перебування в установі допустив одне порушення вимог режиму відбуття покарання (27.11.2013р.), за що мав стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку, працевлаштований на господарчому подвір`ї установи, за сумлінну поведінку і ставлення до праці має чотири заохочення, до майна установи відноситься бережно, з працівниками адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги, товаришує із засудженими, які мають потенційно позитивну спрямованість та будує з оточуючими рівні доброзичливі взаємовідносини, раніше адміністрацією установи був зроблений висновок про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення і заслуговував на застосування до нього більш м`якого виду покарання.
Зазначеним обставинам суд надав вірну оцінку і прийшов правильного висновку про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Доводи апеляційної скарги, у тому числі і щодо обставин вчинення злочину, об`єктивно не спростовують факту виправлення засудженого, а тому є безпідставними.

Колегією суддів не встановлено невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За таких обставин судове рішення є законним.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2015 року, якою звільнено умовно - достроково засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: