АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/1161/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/626/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Уродженця с. Бельськ Брестської області Білорусія, особи без громадянства, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

-15 серпня 2012 року Олександрійським міськрайонним судом

Кіровоградської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України,

який відбуває покарання у Софіївській ВК №45

щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7

засуджений - ОСОБА_6

представник Софіївської ВК №45 ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.08.2012 року ОСОБА_6 був засуджений за вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

16 березня 2016 року ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області задоволено клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання у період з 29.08.2011 року по 12 квітня 2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України.

03 червня 2016 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_6 надійшло клопотання про його умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року у задоволенні клопотання засудженого було відмовлено, та своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_6 за місцем відбування покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не має, за станом здоров`я є інвалідом 2 групи, роботи самообслуговування установи намагається самостійно виконувати, достатніх навичок для їх самостійного виконання немає; безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою території і не вбачає суспільної необхідності в їх виконанні; при виконанні роботи не приділяє достатньої уваги щодо необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується не здійснює за ними належного догляду та використовує їх не тільки за призначенням, заходи виховного характеру відвідує нерегулярно, участь у виховних заходах установи не приймає. За вироком суду має позов, але виконавчі листи до СВК №45 не надходили. Крім того 18.05.2016 року комісією Софіївської ВК №45 відмовлено засудженому ОСОБА_6 в застосуванні заохочувальної норми відповідно до ст. 81 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 зазначає, що на його думку є всі підставі для задоволення його клопотання, оскільки ним відбуто ? частини призначеного покарання і посилається на ті обставини, що суд при розгляді його клопотання не дослідив всесторонньо і об`єктивно дані про його особу, а також не врахував той факт, що він є віруючою людиною і щоденно проводить служіння в молитовній кімнаті, власноруч зробив в ній ремонт і проводить її прибирання, а отже викладені в мотивувальній частині ухвали відомості про те, що він безвідповідально ставиться до роботи по благоустрою установи відбування покарань є безпідставними, а тому, на думку апелянта, суд першої інстанції відмовляючи в задоволення його клопотання поверхнево і не об`єктивно оцінив характеризуючи його документи.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив колегію суддів відмовити у її задоволенні, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою; засуджений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково; представник СВК № 45 стосовно апеляційної скарги покладався на розсуд суду.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_6 , обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.

На думку колегії суддів, розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином дослідивши всі обставини провадження та в достатній мірі вмотивував свій висновок про те, що він не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, посилаючись на те, що таке звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд врахував не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Разом з тим, критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 , суд першої інстанції послався на те, що засуджений своїм відношенням до праці та поведінкою не довів своє виправлення.

З цим висновком колегія суддів погоджується, оскільки він відповідає обставинам кримінального провадження, даним про особу і поведінку засудженого ОСОБА_6 , засуджений за вчинення тяжкого злочину, період відбуття покарання в установі виконання покарання характеризується посередньо, стягнення та заохочень не має, згідно матеріалів особової справи не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням; безвідповідально ставиться до виконання робіт з благоустрою установи і не вбачає суспільної необхідності в їх виконанні; умисно уникає виконання роботи із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні; не завжди дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з персоналом; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно; не проявляє соціально-корисну активність; (а.о.с. 57).

Згідно витягу із протоколу №8 засідання комісії Софіївської ВК № 45 вбачається, що адміністрація установи виконання покарань вважає, що ОСОБА_6 станом на 18.05.2016 року на шлях виправлення не став ( а.о.с.56).

Як на думку колегії суддів, така поведінка засудженого ОСОБА_6 не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки лише перебуваючи під пильним контролем з боку працівників установи виконання покарань поведінка засудженого ОСОБА_6 зазнає позитивних змін і звільнення ОСОБА_6 від покарання умовно-достроково не буде гарантувати цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним ст.ст. 50,65 КК України.

За викладених обставин доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню, та підстав для скасування чи зміни судового рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 405, 407, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 11 липня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

На судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді Апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4