Провадження 11-кп/792/163/16
Справа № 676/6646/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 14.09.2015 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 на вирок Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 26 грудня 2015 року, -
В с т а н о в и л а:
Вироком Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 26 грудня 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бакота, Кам`янець Подільського району, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, працюючого водієм в Філії „Лактіс ДП „Аромат, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
засуджено за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 320 грн. матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.
За вироком суду, ОСОБА_7 13 вересня 2015 року біля 20 години, знаходячись на території будинковолодіння АДРЕСА_1 , на ґрунті довготривалих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , яка знаходилась на території свого будинковолодіння, яке межує із територією будинковолодіння ОСОБА_7 умисно наніс один удар деревяною палицею через паркан по голові ОСОБА_9 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді садини та рани на її фоні в середньому відділі тімяної ділянки, які по степені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. В подальшому ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_9 , яка після спричинення їй тілесних ушкоджень вийшла на дорогу та продовжуючи свої протиправні дії, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , яка знаходилась біля будинковолодіння № 12 по вул. Будьонного смт. Стара Ушиця умисно наніс деревяною палицею останній іще біля 12 ударів, заподіявши таким чином потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді 12 синяків в області правого передпліччя, лівої та правої сідниць, лівого та правого стегон, які по степені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити штраф в розмірі 850 грн., зменшити суму стягнення моральної шкоди до 1000 грн.
Зазначає, що ОСОБА_7 заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_9 під впливом сильного хвилювання, викликаними неправомірними та аморальними діями потерпілої, яка слала прокльони на адресу його сім`ї.
Просить врахувати, що ОСОБА_7 працює водієм в філії „Лактіс ДП „Аромат, його заробітня плата не фіксована, оплата праці становить 1800 2000 грн. в місяць, має на утриманні трох неповнолітніх дітей, дружина не працевлаштована.
Із змісту апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та призначити ОСОБА_7 покарання у виді виправних робіт, стягнувши на її користь 4000 грн. моральної шкоди.
Вважає, що обвинуваченому призначено м`яке покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.
На її думку, місцевий суд визнаючи розмір моральної шкоди, в повній мірі не врахував характер та обсяг страждань, яких вона зазнала в момент та після заподіяння їй тілесних ушкоджень, характер немайнових втрат та недостатньо врахував те, що вона перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, представника потерпілої на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечив проти обох апеляцій і просив вирок суду залишити без зміни, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_9 підлягає до часткового задоволення, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_9 є обґрунтованим, підтверджений сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказах.
Сам обвинувачений ОСОБА_7 , як видно із його показів на досудовому і судовому слідстві визнав, що наносив удари дерев`яною палицею ОСОБА_9 за те, що вона висловлювалась на адресу членів його сім`ї різного роду прокляттями. Звертає увагу, що між ним та ОСОБА_9 склались довготривалі неприязні стосунки.
І хоч обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні даного кримінального правопорушення частково не визнає і вказує, що до цього його спровокувала сама потерпіла, сукупність доказів по справі, які суд ретельно перевірив під час розгляду справи, дали обгрунтовані підстави на спростування таких тверджень.
За свідченнями потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що 13 вересня 2015 року біля 20 год. вона знаходилась разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 на території свого будинковолодіння. ОСОБА_7 висловлюючи в її адресу образливі слова через паркан за допомогою дерев`яної палиці штовхнув її в спину в результаті чого вона впала на землю. ОСОБА_7 став наносити палицею їй удари. Вона з метою самозахисту схопила за другий кінець деревяної палиці, яку утримував ОСОБА_7 та зломила її навпіл. ОСОБА_7 в свою чергу наніс їй частиною дерев`яної палиці, яка залишилась у нього в руках їй удар по голові. Щоб уникнути заподіяння їй тілесних ушкоджень вона вибігла на дорогу, де до неї підбіг ОСОБА_7 та кинувши її на землю став наносити удари дерев`яною палицею по різним частина тіла, заподіявши таким чином їй тілесні ушкодження в наслідок чого вона була вимушена пройти курс лікування.
Свідок ОСОБА_10 , що був очевидцем події підтвердив, що бачив, як ОСОБА_7 навмисно наніс удар дерев`яною палицею по голові ОСОБА_9 .
Про наявність неприязних стосунків між ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_7 , заподіяння останнім тілесних ушкоджень потерпілій розповіли свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
Відповідно до висновку судово медичної експертиз №697 від 15 вересня 2015 року у ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садини та рани на її фоні в середньому відділі тімяної ділянки, які по степені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та тілесні ушкодження у вигулі 12 синяків в області правого передпліччя, лівої та правої сідниць, лівого та правого стегон, які по степені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Згідно зазначених висновків, виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження були спричинені внаслідок удару тупим твердим предметом і могли бути заподіяні за 1-2 доби від моменту проведення судово-медичної експертизи, проведення якої було розпочато 15 вересня 2015 року, тобто при обставинах, вказаних потерпілою ОСОБА_9 у заяві до правоохоронних органів щодо нанесення їй ОСОБА_7 ударів дерев`яною палицею по голові та різних частинах тіла.
Оцінка показань свідків, потерпілої та фактичних обставин справи, місцевим судом проведена повно, об`єктивно та неупереджено.
Твердження обвинуваченого та його захисника про те, що побиття ОСОБА_9 відбулось під впливом сильного душевного хвилювання, які були викликані неправомірними та аморальними діями потерпілої необгрунтовані, оскільки не підтвердженні доказами, очевидно брехливі і є не що іншим, як намагання уникнути відповідальності.
Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України сумніву не викликає.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із наступними змінами) місцевий суд при призначенні покарання ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, вчинений щодо особи похилого віку, а також врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.
Тому призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, яке його просить потерпіла, не вбачається з погляду на дані про його особу і не є необхідним для його виправлення.
Підстав для скасування чи зміни вироку в частині призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.
Із матеріалів кримінального провадження, потерпіла, відносно якої вчинений злочин є особою похилого віку, 1943 року народження, має 73 роки. У той час ОСОБА_7 1979 року народження, здоровий, психічних чи інших вад здоров`я немає. Дані про їх фізичний стан неспіврозмірні і це дає колегія суддів дійти висновку про відсутність умислу потерпілої до будь якого наміру нашкодити здоров`ю обвинуваченого і його сім`ї у спосіб наведений ОСОБА_7 .
Тому, доводи потерпілої про збільшення на її користь морального відшкодування є цілком обгрунтовані.
Однак, при визначенні розміру морального відшкодування на користь потерпілої, місцевий суд мав би врахувати положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4 і залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням стану здоров`я потерпілої, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках стягнути його у більшому ніж зазначено у вироку, розмірі.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що розмір суми на відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди, пов`язаної із душевними стражданнями, через заподіяння їй тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , вимушеними змінами у організації звичного способу життя, лікування, із врахуванням її похилого віку слід збільшити, а вирок у цій частині змінити.

Слід взяти до уваги і ту обставину, що обвинувачений не вжив жодних заходів до примирення з потерпілою та добровільного відшкодування заподіяних її здоров`ю збитків.

Керуючись ст. 407 КПК України, колегія суддів, -
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 26 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_7 в частині вирішення цивільного позову змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 4000 (чотири тисячі) грн. в рахунок морального відшкодування

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду ОСОБА_2