справа №176/1740/16-к
провадження №1-кп/176/100/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2016 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, сироти, над яким встановлено опіку, який має початкову загальну освіту, навчається у 8-му класі Комунального закладу освіти Жовтоводській середній загальноосвітній з профільними класами школі №5, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , як такого який вчинив суспільне небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, відомості про злочин в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2016 року під №0000206,

за участю учасників кримінального провадження: ювенального прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , потерпілого малолітнього ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , особи, щодо якої ставиться питання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , класного керівника класу, в якому навчається ОСОБА_3 - педагога КЗО Жовтоводська середня загальноосвітня з профільними класами школа №5 ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей виконавчого комітету Жовтоводської міської ради за довіреністю ОСОБА_10 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , являючись малолітнім, будучи особою, яка не досягла віку притягнення до кримінальної відповідальності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки злочину, за таких обставин.
02 березня 2016 року приблизно о 13 годині 30 хвилин малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на дитячому майданчику, розташованому у парку з тильної сторони буд. АДРЕСА_3 , побачив раніше невідомого малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до якого підійшов та запитав котра година, на що останній дістав свій мобільний телефон «LG Р-970» та відповів йому. Побачивши в руках у малолітнього ОСОБА_5 мобільний телефон «LG Р-970», у малолітнього ОСОБА_3 раптово виник умисел на заволодіння вказаним майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою наживи, малолітній ОСОБА_3 прослідував за малолітнім ОСОБА_5 до будинку АДРЕСА_4 , де приблизно о 14 годині 02 березня 2016 року біля 4-го під`їзду вказаного будинку, шляхом ривка, з правої руки малолітнього ОСОБА_5 , вихватив та відкрито викрав мобільний телефон «LG Р-970» білого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/34-772 від 28.03.2016 року становить 900 гривень.

Заволодівши викраденим, малолітній ОСОБА_3 заподіяв малолітньому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 900 грн., а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Факт вчинення малолітнім ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння в обсязі, що зазначений в ухвалі, та його вина у вчиненому підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступним доказами.

Показаннями ОСОБА_3 , що були надані ним в присутності законного представника, захисника та педагога, який показав, що 02 березня 2016 року на дитячому майданчику біля будинку АДРЕСА_3 він побачив незнайомого йому малолітнього ОСОБА_5 , який в цей час користувався мобільним телефоном, тоді він ( ОСОБА_3 ) підійшов до малолітнього ОСОБА_5 та запитав котра година, на що ОСОБА_5 діставши з кишені мобільний телефон та подивившись у телефон, вказав на час, та після цього почав прямувати до будинку АДРЕСА_4 , а він з метою заволодіти мобільним телефоном, став іти поряд, розмовляючи з останнім на вільні теми, коли підійшли до під`їзду цього будинку, то він ще раз запитав у ОСОБА_5 котра година, і коли останній знов дістав мобільний телефон і тримав у руці, то він ( ОСОБА_3 ) відкрито вихопив цей телефон з руки ОСОБА_5 та пішов геть, в цей день він зайшов до товариша, з телефону вийняв сім-картку та викинув її на підлогу, а телефон залишив товаришу для ігор, наступного дня він забрав цей телефон та передав матері. Коли він відкрито заволодівав мобільним телефоном у ОСОБА_5 , він розумів, що відкрито протиправно заволодіває чужою річчю. Мобільний телефон, яким відкрито заволодів, являвся мобільний телефон моделі «LG» білого кольору, телефон був у використанні, на сенсорному екрані мались подряпини.

Показаннями потерпілого малолітнього ОСОБА_5 , який був допитаний в порядку ст. 354 КПК України в присутності законного представника своєї матері, показання якого повністю співпадають з показаннями ОСОБА_3 стосовно дати, часу, місця, обставин відкритого заволодіння його телефоном, та який показав, що в день 02 березня 2016 року, коли він був на дитячому майданчику біля будинку АДРЕСА_3 , до нього підійшов раніше незнайомий, який являється ОСОБА_3 , та запитав, котра година, на що він дістав з кишені свій мобільний телефон моделі «LG» білого кольору, та подивившись в нього, вказав на годину яка була, та після став прямувати до будинку АДРЕСА_4 , в якому мешкає, в цей час ОСОБА_3 йшов поряд, коли вони підійшли до четвертого під`їзду цього будинку і він вже хотів заходити до під`їзду, то ОСОБА_3 знову запитав у нього котра година, і коли він знову дістав мобільний телефон та тримав його в руці, то в цей момент ОСОБА_3 шляхом ривка вихопив його телефон з руки та почав іти геть, це сталося приблизно об 14 годині цього дня, він нічого не міг вчинити, підійшов до будівельників, які працювали поряд та попросив, що б допомогли затримати хлопця, який вкрав у нього мобільний телефон, а потім пішов додому та розповів матері про крадіжку телефону.

Протоколом від 02.03.2016 року прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, яки м підтверджується, що в цей день 02.03.2016 року об 14 годині 10 хвилин звернулась законний представник потерпілого його мати ОСОБА_6 з заявою про викрадення приблизно об 13 годині 50 хвилин цього ж дня біля четвертого під`зду будинку № 2 по вул. Кропоткіна у м. Жовті Води невідомим хлопцем мобільного телефону у її сина, що у сукупності підтверджує у тому числі час вчинення діяння.

Протоколом від 02.03.2016 року огляду місця події, яким підтверджується що в цей день одразу після вчинення діяння за участю законного представника потерпілого ОСОБА_11 та в присутності понятих було встановлене та оглянуте місце даного діяння, яким являється місце біля четвертого під`зду будинку № 2 по вул. Кропоткіна у м. Жовті Води.

Заявою законного представника ОСОБА_3 - йогоопікуна ОСОБА_7 про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону марки «LG», який згідно показань ОСОБА_3 був викрадений останнім у малолітнього ОСОБА_5 та згодом переданий ним з рук в руки свій бабусі ОСОБА_7 .
Протоколом від 07.03.2016 року огляду предмету, відповідно до якого в присутності законного представника ОСОБА_7 та за участю понятих був оглянутий мобільний телефон «LG Р-970», білого кольору, який після викрадення безпосередньо був переданий їй з рук в руки ОСОБА_3 та потім виданий нею працівникам поліції, в ході якого були встановлені родові та індивідуальні ознаки цього мобільного телефону, які співпадають з ознаками мобільного телефону, який перебував у володінні малолітнього ОСОБА_5 , та на які однаково вказали як ОСОБА_3 так і ОСОБА_5 .

Висновком судової товарознавчої експертизи №6/34-772 від 28.03.2016 року, яким підтверджується ринкова вартість мобільного телефону «LG Р-970» станом 02.03.2016 року, тобто на момент викрадення, яка складає 900 гривен.

Аналіз викладених доказів у їх сукупності свідчить про те, що в діях ОСОБА_3 містяться ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), однак відповідно до ст. 22 КК України на час їх вчинення ОСОБА_3 не досягнув віку кримінальної відповідальності, але досяг 11 років, а тому до нього повинні бути застосовані заходи виховного характеру, передбачені ст. 105 КК України.
Вивченням особистості малолітнього ОСОБА_3 встановлено, що він має статус дитини-сироти у зв`язку зі смертю матері, мешкає в родині опікуна - рідної бабусі ОСОБА_7 , навчається у 8-му класі Комунального закладу освіти Жовтоводській середній загальноосвітній з профільними класами школі №5, за місцем навчання і проживання характеризується негативно, перебуває на внутрішньо-шкільному обліку згідно протоколу засідання координаційної ради школи від 11.02.2016 року в зв`язку з неодноразовими прогулами уроків без поважних причин, порушенням дисципліни та неадекватною поведінкою, яка стала менш контрольованою з боку адміністрації школи та близьких родичів опікуна ОСОБА_7 , хоча останньою створені належні умови для навчання і проживання, багато часу проводить на вулиці, місце свого перебування не вказує, спілкується з дітьми, які теж мають прояви протиправної поведінки. Зазначені обставини підтверджуються характеризуючи ми даними Комунального закладу освіти Жовтоводської середньої загальноосвітньої з профільними класами школи №5, звітом служби у справах дітей Жовтоводської міської ради за місцем його мешкання, які збігаються і підтверджуються поясненнями класного керівника школи, опікуна ОСОБА_7 , представника служби у справах дітей міськради.
У зв`язку з поведінкою, яка змінилася, малолітній ОСОБА_3 з 22.02.2016 року також перебуває на консультативному обліку у психіатра за діагнозом соціалізований розлад поведінки, згідно висновку ЛКК №124 від 15.06.2016 року перешкоди для ОСОБА_3 за станом здоров`я навчатись у загальноосвітніх школах соціальної реабілітації неповнолітніх чи фахових училищах соціальної реабілітації відсутні.

Обговорюючи питання про те, які саме примусові заходи виховного характеру слід застосувати до малолітнього ОСОБА_3 , то суд в сукупності враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення середньої тяжкості, умови життя та виховання, характеризуючи дані та його поведінку, яка вказує на те, що не піддається виховному впливу, вийшов з під контролю осіб, які заміняють батьків, враховує обставини у справі щире розкаяння у вчиненому діянні, публічне вибачення, яке в судовому засіданні було прийняте малолітнім потерпілим ОСОБА_5 та його законним представником, вчинення діяння щодо малолітнього, враховує об`єктивні дані про можливі примусові заходи виховного характеру і вважає за можливе і необхідне обрати щодо нього примусові заходи виховного характеру у вигляді направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків.
Законним представником малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 заявлений позов до законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням, в сумі 2500 гривен (складається з вартості мобільного телефону 2300 грн на момент його придбання та карти пам`яті до нього, яка придбалась окремо в сумі 200 грн), та моральної шкоди в сумі 2000 грн.

Відповідно до роз» ясень, що наведені в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.92 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у випадку коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, то у цьому разі потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна.
У зв`язку з чим, виходячи з обставин справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди, оскільки мобільний телефон є повернений в натурі, фактично використовується за призначенням, його стан який на думку законного представника потерпілого став гіршим ніж до його викрадення, в чому саме полягало погіршення та з якого моменту сталося, жодним належним і допустимим доказом не підтверджено, подряпини на сенсорі мались до його викрадення (аудиозапис 10:45:33 від 03 жовтня 2016 року), як і те, що при купівлі телефону такий не був первісно укомплектований картою пам`яті, та така була придбана окремо, коли саме та за якою ціною.
Виходячи з положень ст. 23 ЦК України, оскільки в наслідок даного суспільно небезпечного діяння для потерпілого відбулася втрата мобільного телефону як власної речі на певний проміж часу, що потягло страждання, але враховуючи глибини страждань, що річ була втрачена на не значний проміж часу, втрата речі у вигляді мобільного телефону за цей проміж часу не потягла суттєвих змін в укладі життя потерпілого, то виходячи з принципу розумності і справедливості, суд вважає справедливою і спів розмірною сатисфакцію моральної шкоді в сумі 1000 гривен, а в іншій частині позову, що перевищує, слід відмовити.
Відповідно до ст. 124 КПК України з законного представника малолітньої особи ОСОБА_3 , який вчинив суспільно небезпечне діяння до досягнення віку, в якому настає кримінальна відповідальність, - ОСОБА_7 слід стягнути на користь держави судові витрати, понесені згідно довідки на проведення судової товарознавчої експертизи №6/34-772 від 28.03.2016 року згідно довідки в сумі 351,84 грн.

При вирішенні долі речових доказів по справі у відповідності до положень ст. 100 КПК України суд вважає доцільним мобільний телефон «LG Р-970», білого кольору, який за розпискою про зберігання переданий законному представнику малолітнього потерпілого - ОСОБА_6 , залишити за належністю у володінні останньої.

Керуючись ст. ст. 22, 97 ч. 2, 105 КК України, ст.ст. 498, 501, 392-395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, якийдо досягнення віку, в якому настає кримінальна відповідальність, вчинив суспільне небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, захід виховного характеру у вигляді його направлення до загальноосвітньої школи соціальної реабілітації неповнолітніх строком на 2 (два) роки.

Позов законного представника ОСОБА_6 до законного представника ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково. Стягнути з законного представника малолітнього ОСОБА_7 на користь законного представника ОСОБА_6 моральну шкоду, завдану суспільно небезпечним діянням, у сумі 1000 (одна тисяча) гривен. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з законного представника малолітнього ОСОБА_7 на користь держави судові витрати, понесені на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №6/34-772 від 28.03.2016 року в сумі 351 гривня 84 копійки.

Мобільний телефон «LG Р-970», білого кольору, який за розпискою про зберігання переданий законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , залишити у володінні останньої.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1