Справа № 583/1476/14-к
УХВАЛА
04 квітня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження за №0000020 про обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

Відповідно до ухвали Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08.02.2016 року у справі 22.03.2016 року проведений слідчий експеримент для встановлення об`єктивної відстані, на якій знаходився автомобіль ВАЗ від місця наїзду на пішохода в момент, коли водій ОСОБА_4 фактично міг виявити пішохода, який почав переходити проїзну частину, виходячи з вихідних даних розташування транспортних засобів та пішоходу на стадії їх зближення до місця наїзду, вказаних в ухвалі Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2015 року про призначення додаткової судової автотехнічної експертизи.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 заявив клопотання про визнання протоколу слідчого експерименту від 22.03.2016 року недопустимим доказом, так як слідчий проводив експеримент без будь-яких учасників, що не передбачено вимогами КПК, крім того, його назва «протокол продовження слідчого експерименту» також не передбачена КПК. В ході слідчого експерименту автомобіль ВАЗ відсували назад на певну відстань, що є неправильним, так як після наїзду ВАЗ змістився вліво, ВАЗ не міг частково їхати по зустрічній смузі руху (на 60 см). Крім того, освітлення не відповідало умовам ДТП.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника.

Прокурор, потерпілий заперечували проти клопотання в зв`язку з його необґрунтованістю.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, проаналізуваши матеріали справи, вважає, що клопотання захисника на даний час не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Стаття ст.240 КПК України надає право слідчому, прокурору проводити слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При цьому частиною 2 ст. 240 КПК передбачено, що до участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Таким чином, слідчий експеримент 22.03.2016 року, в ході якого слідчим за участю спеціаліста виставлялися транспортні засобі відповідно до вихідних даних, наданих судом, та встановлювалася об`єктивна відстань видимості пішохода з позиції водія автомобілю ВАЗ, не суперечить вимогам КПК України, тим більше, що даний експеримент був проведений у присутності обвинуваченого та його захисника, які мали можливість спостерігати за його ходом.

Процесуальний документ, складений за результатами експерименту, відповідає вимогам ч.6 ст.240 КПК України.

Інші аргументи сторони захисту про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту від 22.03.2016 року, зокрема, щодо невідповідності умов його проведення умовам ДТП, щодо неправильності розташування автомобілю ВАЗ, суд має оцінити в нарадчий кімнаті при винесенні вироку, відповідно до вимог статті 89 КПК України.

Виходчи з викладеного, вихідні дані, здобуті в ході слідчого експерименту від 22.03.2016 року слід надати експерту для виконання експертного дослідження.

Керуючись ст. ст. 240,332, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Надати експертам автотехнікам Харківського НДІ судових експертиз ім. засл. проф. М .С. Бокаріуса для виконання додаткової автотехнічної експертизи додаткові вихідні дані, отримані в ході слідчого експерименту від 22.03.2016 року згідно протоколу зі схемою.

А саме, використовувати наступні вихідні дані:

В ході слідчого експерименту ОСОБА_4 пояснив, що 06.01.2014 року близько о 23 год. 00 хв. він рухався по вул. Леніна з боку центру міста у напрямок на виїзд з м. Охтирка, і рухаючись в районі розташування магазину «Норд», коли швидкість складала близько 50-60 км, то він рухався позаду автомобіля «Хюндай» «таксі». Рухався по своїй правій смузі руху. В один з моментів автомобіль Хюндай змінив напрямок руху праворуч, а потім зупинився біля правого краю проїзної частини. ОСОБА_9 в цей час де був, в момент зупинення його, не може вказати. Коли автомобіль Хюндай змінював напрямок свого руху, що робив ОСОБА_9 в цей час він вказати не може, може гальмував автомобіль Хюндай, він вказати не може. При русі прямо побачив пішохода, який перетинав проїзну частину з права наліво. Він застосував екстрене гальмування, але уникнути наїзду на нього не удалося. До наїзду спостерігав рух двох автомобілів, що рухалися на зустріч. Їх швидкість повідомити не може. Один їхав ближче до свого правого краю проїзної частини, другий ближче до центру проїзної частини.

Після цього, згідно протоколу ОМП було зроблено заміри кінцевого положення його автомобіля, згідно схеми до протоколу. Після цього, зі слів водія, було встановлено місце знаходження пішохода в тому положенні коли водій його виявив, а також було запропоновано виставити його автомобіль та автомобіль Хюндай в момент виявлення пішохода. Шляхом замірів було встановлено, що пішохід в даний момент знаходився на відстані 3,8 м від правого краю п/ч по ходу руху автомобілів та на відстані 4,2 м за орієнтиром (електроопори), автомобіль ВАЗ в даний момент розташовувався на відстані 4,27 м від правого краю п/ч по ходу його руху та на відстані 17,4 м до орієнтиру, автомобіль Хюндай у даний момент розташовувався на відстані 2,2 м від лівого габариту до правого краю п/ч відносно його руху. Відстань від заднього краю автомобіля «Хюндай» до орієнтиру становить 16,7 м. Далі водію було запропоновано указати темп руху пішоходу, коли він його побачив. Для цього була відміряна ділянка 3 м та статист який відповідає статурі потерпілого проходив дану відстань зі слів водія ОСОБА_4 , замірами встановлено час t1 -2,2 с; 2 = 2с; 3=2,2 с; 4=2,2 с; 5=2,6 с.

Після чого водій ОСОБА_9 пояснив, що останній вимір часу 2,6 сек. складав на момент ДТП. Далі ОСОБА_4 пояснив, що автомобіль ВАЗ, під його керуванням, рухався 50-60 км/год., а автомобіль Хюндай рухався 40-50 км/ год. Далі з метою визначення фактичної видимості пішохода була визначена 1 ділянка, яку долають автомобіль ВАЗ, Хюндай та пішохід від місця його виявлення водієм, що встановлювалось вище, а саме автомобіль Хюндай відсунутий назад на 11,1 м, ВАЗ на відстань 13,9 м, пішохід на 1,5 м. (Хюндай 40 км/год., ВАЗ = 50 км/год.). Далі ОСОБА_4 вказав, що в момент виявлення на зустріч рухались два автомобіля із виключеним світлом фар, швидкість їх руху вказати не може. Далі водієві надається вказати як вони розташовувалися у вищевказаний момент. Було запропоновано виставити автомобілі, на що першим до орієнтиру був автомобіль типу «бус2, другим легковий автомобіль. Після їх розташування було встановлено, що відстань від лівого краю автомобілю до лівого краю п/ч відповідно до його напрямку руху становила 8,4 м, легковий розташовувався на відстані 6,7 м від лівого габариту до лівого краю п/ч відносно напрямку руху та на відстані 109 м від орієнтиру. Далі на автомобілі статистів було виключено двигун та освітлення ближнього освітлення фар. Після чого поняті почергово займали місце водія ВАЗ (робоче місце) та вказали, що в даному положенні пішохода видно.

При цьому водій ОСОБА_4 зауважив, що пішохода в цьому положенні видно із-за освітлення на електроопорі, якого на час ДТП не було, та із-за невідповідності на цей час зволоженості дороги. Також одяг потерпілого не відповідає тому що був на час ДТП, а саме комірець білого кольору та шатни світліші. Також передній автомобіль (статист) не відповідав типу того автомобіля, який був на час ДТП, також скло не вологе (лобове), так як було на час ДТП, та фари на час експерименту чисті та сухі, а тому за даних умов вважає, що видимість не відповідає тій, що були при ДТП 06.01.2014 року. Також вказав, що під час слідчого експерименту присутній ОСОБА_10 , який є свідком і судом встановлено його протиправні діяння самого першого слідчого експерименту. На що зі слів ОСОБА_4 слідчий заявив, що тут може ходити будь-хто. Також заявив, що ОСОБА_11 ходив перед автомобілем і заважав йому вказувати видимість яка вимірювалась за допомогою статистів. При цьому, із-за невідповідності умов освітлення слідчий експеримент було припинено за участю ОСОБА_4 . Зауважив, що слідчим вказано, що лампочку ним не можливо виключити. Після цього було зупинено слідчий експеримент з його участю.

Далі було проведено додаткові заміри по визначенню фактичної видимості пішохода для водія ОСОБА_4 . При цьому розташування автомобіля ВАЗ, Хюндай та пішохода, а також визначення їх швидкості руху відповідно показам свідка ОСОБА_12 , покази свідка ОСОБА_13 при визначенні видимості не приймалися, оскільки в його показах відсутні дані про швидкість пішохода. На місці події було відображено місце розташування ВАЗ згідно схеми до протоколу ОМП від 06.01.2014 року. Далі відповідно показам свідка ОСОБА_12 була визначена лінія руху потерпілого, яка розташована на відстані 4,3 м відносно лінії орієнтиру. Далі автомобіль ВАЗ був розташований передньою частиною на рівні лінії руху пішохода. Пішохід був розташований навпроти передньої частини в районі середньої частини автомобіля, ближче до правого краю п/ч, що відповідає приблизному місцю наїзду на пішохода (відповідно пошкодженням на автомобілі ВАЗ). Далі по тексту місця наїзду. Шляхом заміру було встановлено, що місце наїзду на пішохода до кінцевого положення автомобіля (передньої частини) становить 8,6 м, тобто з місця наїзду до кінцевого положення автомобіль зупинився за 8,6 м. повний шлях гальмування автомобіля ВАЗ на мокрому дорожньому покритті становить 19,6 м при швидкості 50 км/ год. та 28,2 м при швидкості 60 км/год. (сповільнення приймалось табличне 4,9 м/с). Відповідно цьому до моменту наїзду автомобіль ВАЗ повинен був рухатися в загальмованому стані відстань 11 м при швидкості руху 50 км/год. та 19,6 м при швидкості руху 60 км/год. Час гальмування до моменту зіткнення становить величину відповідну 1с при 50 км/год., 1,5 сек. при 60 км/год.

Далі автомобіль Хюндай (статист ВАЗ) було розташовано в те положення, яке відповідає моменту контакту автомобіля «Хюндай» з бордюрним каменем відповідно показам свідка ОСОБА_12 . Мінімальний час, який пройшов з моменту контакту автомобіля Хюндай з каменем до моменту наїзду автомобіля ВАЗ на пішохода згідно показів ОСОБА_12 становить 1,8 сек.; 2 сек. Далі автомобіль ВАЗ був відсунутий назад в те положення, що відповідає його розташуванню за 1,8 сек. при швидкості 50 км/год. та гальмуванні на протязі 11 м, тобто відстані 22,1 м. Поняті, які почергово займали місце водія автомобіля ВАЗ вказали, що пішохода видно, який в свою чергу також був відсунутий назад на відстань 2,16 м перпендикулярно до вісі дороги, тобто яку долає пішохід за 1,8 сек. при швидкості руху яка відповідає доланню 5 м за 4 сек.; 4,2 сек. (1,2 м/сек.), що було встановлено згідно показів ОСОБА_12 . Далі автомобіль ОСОБА_14 був розташований в те положення, коли знаходився тоді коли ОСОБА_12 побачивши пішохода загальмував та відвернув в право, а саме на відстані 10 м від орієнтира, та 1,4 від правого краю п/ч правого габарита автомобіля. Час руху з вищевказаного положення до місця контакту на бордюру з врахуванням гальмування 5,4 м та 1,55 м без гальмування зі швидкістю 40 км/год. становить 0,68 сек. Далі автомобіль ВАЗ був відсунутий назад за вищевказаний час при швидкості руху 50 км/год., тобто на відстань 9,4 м. Пішохід був відсунутий назад за цей час з таким темпом як вказав ОСОБА_12 , тобто на відстань 0,81 м. Поняті знаходячись на робочому місці водія ВАЗ вказали, що пішохода видно. Далі пішохід, автомобіль ВАЗ, Хюндай були відсунуті назад на відстань, яку вони долають за 1 сек. ВАЗ -,9 м, Хюндай 11,1 м, пішохід 1,2 м, тобто на відстань 45,4 м від місця наїзду до передньої частини автомобіля ВАЗ. Поняті вказали, що пішохода в даному положенні видно. Далі всі були відсунуті назад на 1 сек. на вищевказаній відстані. А саме відстань від передньої частини автомобіля до м/н 59,3 м (від місця наїзду). Поняті знаходячись на місці водія, вказали, що пішохода видно. Далі пішохід був розташований на бордюрному камені на відстані 0,27 м., а автомобіль ВАЗ та Хюндай на відстань за 0,22 сек. ВАЗ на 3 м, Хюндай 2,4 м. Тобто автомобіль ВАЗ знаходиться на відстані 62,3 м до місця наїзду. Поняті знаходячись на місці водія вказали, що пішохід видний. Аналогічні заміри були проведені враховуючи швидкість автомобіля ВАЗ становила 60 км/год., а час, який пройшов з моменту контакту з бордюром автомобіля Хюндай до моменту наїзду автомобіля ВАЗ на пішохода становив час (3-1сек.). Тобто це найбільше відсування автомобіля ВАЗ від місця наїзду, як вказувалось вище, а при швидкості руху автомобіля ВАЗ 60 км, в загальмованому стані до місця наїзду долає 19,6 м. Час руху даного автомобіля в загальмованому стані становив 1,5 сек. Після встановлення автомобіля Хюндай, автомобіля ВАЗ та пішохода в ті положення які встановлені вище було встановлено, що в момент контакту автомобіля Хюндай з бордюром, а автомобіль знаходячись на відстані 2,9 м від місця наїзду, пішохід 2,4 м від місця наїзду, поняті знаходячись на робочому місці водія ВАЗ, вказали, що пішохід виден. В місці початку маневру автомобіль Хюндай та послідуючого гальмування коли автомобіль ВАЗ знаходився на відстані 39,2 м від місця наїзду, а пішохід відсунутий на відстань 0,81 м поняті знаходячись у автомобілі ВАЗ вказали, що пішохід видний. Далі автомобілі ВАЗ, Хюндай та пішохід були відсунуті назад на відстань яку вони долають за 1 сек. Автомобіль ВАЗ 16,6 м, Хюндай 11,1 м, пішохід 1,2 м. Тобто автомобіль ВАЗ знаходився на відстані 55,8 м від місця наїзду. Поняті знаходилися на робочому місці водія ВАЗ пояснили, що пішохода видно. Далі автомобілі ВАЗ, Хюндай та пішохід на відстань яку вони долають за 1 сек. При цьому пішохід знаходився в цьому положенні на бордюрному камені. Поняті знаходячись в автомобілі ВАЗ, вказали, що в даному випадку пішохода не виявлено. Іншими словами, видимість пішохода при даних умовах при швидкості автомобіля ВАЗ 60 км/год., швидкості автомобіля Хюндай 40 км/год. видимість пішохода настає з відстані 55,8 м від місця наїзду. При вимірі даної видимості приймалось що автомобіль ВАЗ рухався на відстані 5,4 м від лівого габариту до лівого краю п/ч, що відповідає кінцевому розташуванню автомобіля ВАЗ, оскільки в показах ОСОБА_12 відсутні дані про розташування автомобіля ВАЗ перед наїздом на пішохода, а автомобіль Хюндай рухався на відстані 1,4 м від правого габариту до правого краю п/ч як вказує ОСОБА_12 . Видимість елементів проїзної частини не обмежена, оскільки працює вуличне освітлення на опорах як до місця наїзду так і після нього.

У розпорядження експертів надати матеріали кримінальної справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1