Справа № 147/1125/16-к
Провадження № 1-кп/147/100/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.09.2016 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі :
головуючий суддя: ОСОБА_1 ,
секретар: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Тростянець обвинувальний акт з угодою про примирення між потерпілим та підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному 20.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Цибулівка Тростянецького району Вінницької області, де і проживає з реєстрацією по АДРЕСА_1 українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта базова, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
19.06.2016 року, близько 20.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи поряд з магазином «Вікторія», що в с. Цибулівка Тростянецького району Вінницької області, вул. М. Мельника, 129, в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_6 , який залишив на столику свій мобільний телефон, непомітно для оточуючих вчинив крадіжку належного ОСОБА_6 мобільного телефону, марки «Samsung Galaxy Grand Prime-SM-G530H» з сім-картами оператора «Київстар» та «МТС», загальною вартістю 3885,00 грн., чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно обвинувального акту не встановлено.
17.08.2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Згідно з даною угодою потерпілий та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч.1 ст. 185 КК України. Підозрюваний у повному обсязі сформульованої підозри повністю визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян в сумі 850,00 грн.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про примирення дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання. Одночасно просить вирішити долю речового доказу, та стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати в сумі 351,84 грн.
Потерпілий в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене покарання. Також показав, що претензій матеріального та морального характеру він до підозрюваного немає.
Підозрюваний та його захисник просили вказану угоду, укладену з потерпілим, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Суд, вислухавши думку сторін, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про примирення з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
В даному випадку ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, що згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд, переконався, що укладена між потерпілим та підозрюваним угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також переконався, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, за якою належить йому призначити узгоджену сторонами угоди про примирення, міру покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, ст. 65 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 17 серпня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 20.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 17 серпня 2016 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувались.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в сумі 351 (триста п`ятдесят) 84 грн.
Речовий доказ, а саме - мобільний телефон, марки «Samsung Galaxy Grand Prime-SM-G530H», що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити йому ж.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку підозрюваним, захисником, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Суддя