12.06.2013 Справа № 756/7499/13-к
№ 1-кп/756/314/13
№ 756/7499/13-К
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

« 12» червня 2013 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді - Жежери О.В.,

при секретарі - Бабинцевій Т.М.,

за участю прокурора - Парамонової О.Ю.,

захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, непрацюючого, без реєстрації, фактично проживаючого за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 14-А, кв. 79, раніше судимого:

- згідно вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 24.02.1994 року за ч. 2 ст. 140, ч 1 ст. 229-6, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до чотирьох років позбавлення волі; звільнився 07.06.1995 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

06.04.2013 року, близько 11 год. 00 хв. знаходячись на ринку «Юність» в м. Києві, вступив у змову з невстановленою слідством особою на імя Олег (матеріали щодо якої виділені в окреме провадження та внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань для подальшого розслідування) шахрайським шляхом заволодіти грошовими коштами. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне за передньою змовою групою осіб заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_2 разом з невстановленою слідством особою на імя Олег приїхали до житлового масиву Оболонь, а саме до буд. 10-Б по вул. М.Залки в м. Києві, де близько 13 год. 00 хв. помітили чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та розподілили між собою ролі. В подальшому, невстановлена слідством особа на імя Олег близько 13 год. 05 хв. підійшов до потерпілого ОСОБА_3 та показав йому сувенірні грошові кошти, при цьому запитавши, чи це не він загубив гроші. Тоді потерпілий, дістав гаманець і повідомив, що він не губив гроші. В цей час ОСОБА_2, підійшовши до потерпілого ОСОБА_3 та невстановленої слідством особи на імя Олег та запитав у останніх, чи не знаходили вони велику кількість грошей, попросивши невстановлену слідством особу на імя Олег та потерпілого ОСОБА_3 показати гаманці. В подальшому потерпілий ОСОБА_3, не маючи підстав не вірити ОСОБА_2, дістав свій гаманець та невстановлена слідством особа на імя Олег, взявши у потерпілого з рук гаманець, показав його міст ОСОБА_2 ОСОБА_2 запитав ОСОБА_3, чи в цьому гаманці його гроші, на що останній відповів, що у нього є квитанція, яка підтверджує, що в гаманці знаходяться грошові кошти, які він щойно обміняв. Тоді ОСОБА_2, продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, попросив потерпілого ОСОБА_3 предявити квитанцію. В той момент, коли останній діставав з кишені квитанцію, ОСОБА_2 підійшов до потерпілого ОСОБА_3 та став таким чином, щоб закрити з поля зору невстановлену слідством особу на імя Олег, який в той час тримав гаманець потерпілого. В свою чергу, невстановлена слідством особа на імя Олег, скориставшись тим, що потерпілий відволікся, забрав з гаманця останнього грошові кошти в сумі 300 доларів США (в еквіваленті 2 397 гривень 90 копійок) та 300 гривень і непомітно поклав їх до лівої кишені куртки ОСОБА_2, та потім повернув гаманець потерпілому ОСОБА_3 Після цього ОСОБА_2 разом з невстановленою слідством особою на імя Олег з місця вчинення злочину зникли, та мали можливість розпорядитися майном потерпілого ОСОБА_3 на власний розсуд. Зайшовши за буд 10-Б по вул. М.Залки в м. Києві, ОСОБА_2 був затриманий працівниками БПС Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві, а невстановлена слідством особа а імя Олег з місця вчинення злочину зник у невідомому напрямку. Своїми злочинними діями ОСОБА_2, діючи за попередньою змовою з невстановленою слідством особою на імя Олег, спричинив ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 2 697 гривень 90 копійок.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_2 свою винність, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав в повній мірі, повністю підтвердивши обставини вчиненого ним злочину. При цьому ОСОБА_2 пояснив, що дійсно 06.04.2013 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. М. Залки, 10-Б, разом зі своїм знайомим на імя Олег, зустріли раніше незнайомого їм чоловіка похилого віку (потерпілий ОСОБА_3М.), якого вони ввели в оману. ОСОБА_2 пояснив, що поки він відволікав потерпілого, його знайомий на імя Олег забрав з гаманця потерпілого гроші в сумі 300 доларів США та 300 гривень, після чого вони з місця злочину втекли, але ОСОБА_2 був затриманий працівниками міліції. При цьому обвинувачений ОСОБА_2 зазначив, що вартість майна, яким він заволодів, не оспорює, щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом зясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає; останньому розяснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, повністю доведена.

Своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_2 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно ст. 66 КК України помякшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує його відношення до вчиненого, щире каяття, ту обставину, що ОСОБА_2 раніше судимий, матеріали, що характеризують його особу, зокрема те, що він на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, працює та має самостійне джерело доходу, а також зважаючи на характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали в результаті протиправних дій обвинуваченого, виходячи з принципів розумності, гуманізму та справедливості, суд вважає можливим його виправлення без ізоляції від суспільства, і вважає за доцільне обрати останньому покарання у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання штрафу в розмірі пятдесяти неоподатковуваних мінімумі доходів громадян (850,00 гривень).

Запобіжний захід ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили, змінити з домашнього арешту на особисте зобовязання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В. Жежера