Провадження № 1-КП/359/287/2016
Справа № 359/4985/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«27» жовтня 2016 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
перекладача ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
при секретарі ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Агджабеді Республіка Азербайджан, громадянина Азербайджану, з повною середньою освітою, працівника ФОП ОСОБА_10 , не одруженого, не судимого в силу статті 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
30.05.2013 біля 22.30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поблизу будівлі приймального відділення Бориспільської ЦРЛ за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, вул. Котляревського, 1.
У цей час з приймального відділення Бориспільської ЦРЛ вийшов лікар отоларинголог ОСОБА_6 та підійшов до свого автомобілю.
На ґрунті неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 , тримаючи в руці невстановлений в ході розслідування предмет, який має колючо-ріжучі властивості, наніс ним удари у тулуб ОСОБА_6 , спричинивши відповідно до висновку судово-медичної експертизи №100д від 14.06.2013 тілесні ушкодження у виді:
-п`яти непроникаючих колото-різаних ран грудної клітки безпосередньо в проекції серця, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-двох непроникаючих ран черевної стінки справа та зліва які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
-двох проникаючих колото-різаних ран черевної порожнини без ушкодження внутрішніх органів, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення.
Після спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 зник з місця вчинення злочину.
Обвинувачений в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати та при обранні покарання прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, у повному обсязі визнав та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, пояснив, що більше такого не повториться, у повному обсязі визнав цивільний позов прокурора в інтересах Держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого, пояснив, що він відшкодував потерпілому нанесені збитки, внаслідок чого останній до нього претензій матеріального та морального плану не має.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину та підтвердив дійсність обставин викладених у обвинувальному акті, а також ту обставину, що відносно цього не заперечують інші учасники судового провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, впевнившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме обставин скоєння обвинуваченим інкримінованих ним дій, та, після його допиту, дослідив приєднані сторонами матеріали, що характеризують особу обвинуваченого.
Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що дійсно, біля 22-30 години, 30.05.2013 р., ОСОБА_3 за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування предмету, який має колючо-ріжучі властивості, наніс удари у тулуб ОСОБА_6 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення.
Таким чином, ОСОБА_11 своїми умисними діями, що виразились в нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_12 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст.121 КК України.
Отже, суд вважає ОСОБА_13 винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення (злочину).
Суд вважає, що ОСОБА_11 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин), оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного злочину, особу винного.
Також судом врахована заява потерпілого ОСОБА_14 в якій він вказав, що до ОСОБА_11 , матеріальних, грошових претензій не має. Протягом трьох років йому та його сім`ї погроз з боку останнього не надходило. Просить не позбавляти волі обвинуваченого.
Обвинувачений скоїв тяжкий злочин, однак тяжких наслідків від цього не настало, не судимий в силу ст..89 КК України, має постійне місце проживання та місце роботи де характеризується позитивно, також позитивно характеризується громадською організацією «Народний Контроль» членом якої є, та депутатом Бориспільської міської ради Київської області, які брали його на поруки на стадії судового слідства, утриманців не має, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, вину свою визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся, добровільно і у повному обсязі відшкодував завдану потерпілому шкоду, що згідно до вимог ст. 66 КК України є обставинами, які пом`якшують його покарання.
Обставиною, що згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, тому за наявності обтяжуючої обставини у суду відсутні підстави, при призначенні покарання обвинуваченому, для застосування ст..69 КК України .
На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_13 можливе без ізоляції від суспільства і призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі до нього можливе застосування вимог ст. 75 КК України, та, враховуючи що обвинувачений є громадянином іншої держави, не покладати на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Цивільний позов прокурора Бориспільської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі фінансового управління Бориспільської районної державної адміністрації підлягає частковому задоволенню в частині стягнення визначених грошових коштів, оскільки позов був визнаний обвинуваченим у судовому засіданні, а тому зазначені обставини додаткового доказування не потребують.
В частині не конкретизованих вимог слід відмовити.
Речові докази по провадженню, визнані такими постановою слідчого від 02.06.2013р. знищити.
На підставі наведеного, керуючись ст. 368, ст. 370, ст. 374 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України.
ІСМАІЛОВУ ОСОБА_15 ( ОСОБА_9 ) призначити покарання за ч. 1 ст. 121 України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, рахуючи строк відбуття покарання з 27.10.2016 року.
До набрання вироком чинності, ОСОБА_16 (ISMAYILOV MEHMAN SADIQ OGLU) запобіжний захід залишити попередній.
Цивільний позов прокурора Бориспільської місцевої прокуратури, в інтересах держави в особі фінансового управління Бориспільської районної державної адміністрації задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Речові докази по провадженню, визнані такими постановою слідчого від 02.06.2013р. знищити.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.
Суддя ОСОБА_1