печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8112/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника ОСОБА_3 , клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТАР» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту на транспортний засіб,-

В С Т А Н О В И В :
У провадження Печерського районного суду м. Києва 23.02.2016 надійшло клопотання представника ТОВ «ЕТАР» ОСОБА_3 про скасування арешту, накладеного ухвалою від 04.01.2016 Печерського районного суду м. Києва за клопотанням прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002212 від 03.04.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

У судове засідання з`явився представник ТОВ «ЕТАР» ОСОБА_3 , який клопотання підтримав з підстав викладеному у ньому, і просив задовольнити.

Прокурор прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , за клопотанням якої накладено арешт,у судове засідання не з`явилася, про розгляд клопотання повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, заяви або клопотання не надходили.
Вислухавши обґрунтування представника заявника, вивчивши клопотання та письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.
Як вбачається, що прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002212 від 03.04.2015 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту стороною кримінального провадження вказано, що під час розслідування встановлено, що у 2014 році невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи майном, що належить ОСОБА_5 та встановлено, що до Подільського РУ надійшла заява від представника ОСОБА_5 про те, що приблизно наприкінці серпня - на початку вересня 2014 року громадянин ОСОБА_6 зловживаючи довірою ОСОБА_5 та увівши останню в оману заволодів належним їй майном, зокрема самоскидом DAF CF 85.380, 2005 року випуску, д. н. з НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , тим самим завдавши їй матеріальної шкоди приблизно в розмірі шість мільйонів гривень.
Судовим розглядом встановлено, що 04.01.2016 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 накладено арешт на транспортні засоби, серед яких самоскид, який належить ТОВ «Етар» (), а саме DAF CF 85.380, 2005 року випуску, д. н. з НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи клопотання про скасування арешту, представником вказано, що власником транспортного засобу самоскида DAF CF 85.380, кузов № НОМЕР_3 було і є ТОВ «ЕТАР», яке придбало транспортний засіб у ОСОБА_5 . Придбання та державна реєстрація транспортного засобу відбувалася через торговельну організацію TGB «Автокорпорація» у відповідності до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 p. N 1388 (у редакції чинній на момент придбання транспортного засобу) та Порядку здійснення, оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200 (у редакції чинній на момент придбання транспортного засобу).
Як вбачається, правомірність придбання арештованого транспортного засобу підтверджується довідкою-рахунком, засвідченою підписом відповідної посадової особи і скріпленою печаткою. Так встановлено, що арештований транспортний засіб придбавався в особи, яка є заявником щодо кримінального правопорушення. Разом з цим, факт належного виконання набувачем майна підтверджується не лише правовстановлювальними документами на транспортний засіб, а і фактом проведення розрахунків за придбане майна (Звіт по рахунку, платіжні доручення, картка рахунку 631). Ці документи підтверджують, що ОСОБА_5 отримала від ТОВ «ЕТАР» грошові кошти в якості оплати за проданий транспортний засіб. Жодних претензій ОСОБА_5 до набувача майна у подальшому не висувала, до судових органів з приводу оспорювання укладеного нею договору не зверталася, а грошові кошти за проданий транспортний засіб не повертала.
Разом з тим, як свідчать самі ж матеріали справи, на даній стадії досудового розслідування відсутні жодні підтвердження того, що ТОВ «ЕТАР» отримало чи придбало у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи арештоване майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, що воно (або будь-які посадові особи власника) знало чи повинне (повинні) було знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Самі ж матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували відомості щодо третьої особи (ТОВ «ЕТАР») необхідні для застосування ст. 170 Кримінального процесуального кодексу України стосовно належного йому майна.
Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Підставами для скасування заходу забезпечення кримінального провадження є такі обставини, що не перевірено та не встановлено наявності належних підстав для арешту майна; відсутні достатні докази, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий просить накласти арешт, кримінального правопорушення; не встановлено розмір шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірності обмеження права власності; невідповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК України; розгляд клопотання слідчого про арешт майна за відсутності власника майна; накладення арешту на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Підстави, які визначають ступінь необхідності вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, не встановлено у судовому засіданні та не наведено обґрунтувань для подальшого застосування арешту.

Слідчий суддя приходить до остаточної думки, що органом досудового розслідування передчасно зроблено висновок про те, що вказане майно відповідає вимогам ст. 167 КПК України та, відповідно, невмотивованим є накладення арешту.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для продовження застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0002212 у вигляді арешту на транспортних засіб.
Керуючись ст. 2, 16, 170, 174, КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТАР» адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2016 у кримінальному провадженні № 0002212, на транспортний засіб самоскид DAF CF 85.380, 2005 року випуску, д. н. з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_3 , який на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕТАР» ().

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1