печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2016 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

9 вересня 2016 року до слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 29 серпня 2016 року № 76 про кримінальне правопорушення, вчинене суддями Апеляційного суду м. Києва.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав.

Прокурор до судового засідання не з`явились. Тому, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність прокурора на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз зазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Разом з тим, зі скарги не вбачаються об`єктивні дані, які дійсно свідчать про вчинення злочину суддями (відсутня суспільна небезпека відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КК України та відсутні обставини, які свідчать про вчинення злочину час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Крім того, доводи заявника, викладені в його скарзі та заяві про вчинення злочину, фактично зводяться до незгоди із ухваленим судовим рішенням суддів, що за своїм змістом відповідно до положень Висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 1 липня 2013 року, постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, рішення Ради суддів України № 27 від 21 червня 2013 року є позапроцесуальним способом його оскарження та одним із протиправних намагань втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність судді.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1