Номер провадження: 11-кп/785/535/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 07 березня 2016 року,

встановив:
ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси, від 07 березня 2016 року, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2014 року за № 0000217, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України - повернуто прокурору відділу прокуратури Одеської області, з підстав невідповідності його вимогам КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор стверджує, що необгрунтованими є вказані судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту а саме: неповне формулювання обвинувачення від якого ОСОБА_7 повинен захищатись, не зазначення часу вчинення злочину, не зазначення умислу та мети вчинення злочину, а також відсутність висновку про те, чи використовував ОСОБА_7 своє службове становище всупереч інтересам служби.

За таких обставин прокурор просить касувати ухвалу суду першої інстанції, і призначити новий судовий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що жодна норма КПК України не містить посилання на те, що саме має містити формулювання обвинувачення, в зв`язку з чим це не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, на думку апеляційного суду є необґрунтованими з таких підстав.

Так, у відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити відомості щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Крім того, відповідно дот вимог ст. 374 ч. 3п. 2 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у мотивувальній частині вироку зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Проте, ст. 91 ч. 1 КПК України, передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, відповідно, також має містити зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів вчинення злочину.

Між тим, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, в порушення вимог КПК України, обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_7 , не містить формулювання обвинувачення від якого обвинувачений має захищатись в суді, що порушує його права, зокрема право на захист.

Як вбачається із формулювання обвинувачення наведеного в обвинувальному акті, в ньому не вказані обов`язкові ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину, вчиненого ОСОБА_7 , а саме не зазначено, чи використав ОСОБА_7 своє службове становище всупереч інтересам служби, яка у нього була мета, тобто одержання будь-якої матеріальної вигоди, та в разі одержання, для кого саме.

Крім того, як обгрунтовано зазначив суд першої інстанції, в обвинувальному акті прокурором не зазначено, чи є ОСОБА_7 службовою особою, що є кваліфікуючою ознакою інкримінованого злочину. Таким чином, не встановлений суб`єкт злочину.

Враховуючі вищезазначене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку що вказані недоліки обвинувачення унеможливлюють подальший розгляд кримінального провадження.

Також, згідно ст.291 ч.1 КПК України, обвинувальний акт, після його складання слідчим, затверджується прокурором.

З повернутого судом обвинувального акту вбачається, що він підписаний прокурором, але в ньому відсутня печатка відповідної прокуратури. Більш того, жоден з матеріалів, які були направлені до суду першої інстанції, не містить відбитку печатки, що свідчить про неналежне затвердження обвинувального акту, а також про відсутність підстав розглядати надані суду матеріали, як офіційні документи.

За таких обставин, апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акту обґрунтованим і не вбачає підстав для скасування або зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 291, 370-372, 376, 404, 407, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області,

ухвалив:
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 .

Залишити без змін ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 07 березня 2016 року, якою повернутий прокурору відділу прокуратури Одеської області м. Одеси, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2014 року за № 0000217, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 364 ч. 2 КК України, з підстав невідповідності його вимогам КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2 .