Справа № 367/1942/16-к
УХВАЛА

16 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області скаргу засновника товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження
встановила:
Скаржник звернулась до суду із скаргою ,у якій зазначила,що у Слідчому відділі Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції у Київській області здійснюється кримінальне провадження за №0000935 від 28.04.2015р. за ознаками правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

В порушення вимог Глави 20 КПК України, слідчий ОСОБА_5 не здійснив об`єктивного і неупередженого досудового розслідування, а навпаки - необгрунтовано і незаконно прийняв Постанову про закриття кримінального провадження від 16.01.2016р.При цьому слідчий проігнорував очевидні фактичні дані та обставини кримінального правопорушення, які були здійснені громадянином ОСОБА_6 , як організатором і виконавцем протиправних дій та його співучасниками громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з метою шахрайського заволодіння майном ТОВ «ІНТЕРВІАМОНТ»: пакетом цінних паперів - простими векселями загальною вартістю 6 009 980,00 грн. шляхом обману і зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке завдало значної шкоди потерпілому ТОВ «ІНТЕРВІАМОНТ» та за підроблення та використання завідомо підроблених документів - Договорів купівлі-продажу цінних паперів та Актів прийому-передачі цінних паперів до цих договорів.

Скаржник зазначає,що наявні в матеріалах кримінального провадження дані переконливо свідчать про те, що Слідчий не дотримався вимог ст. 9 КПК України, оскільки зробив висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі, передчасно, без належної перевірки доводів заяви, показань свідків, дослідження документів, тощо.

При винесенні оскаржуваної постанови, в порушення вимог ч.2 ст. 9 КПК України, Слідчий ОСОБА_5 не вжив достатніх заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, для виявлення як тих обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, а також не надав належної правової оцінки обставинам, повідомленим заявником та прийняв рішення про закриття кримінального провадження, яке не грунтується на достатніх, належних та допустимих доказах та на вимогах кримінального закону.

Потерпілою засновником Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» ОСОБА_4 було подано заяву до Слідчого управління МВС України у Київській області ГУ МВС України 03.04.2015р., в якій зазначені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст. 190 КК України.

28 квітня 2015 року зазначену заяву було внесено до відомостей ЄДР за ч.4 ст.190 КК, та Слідчим відділом Ірпінського МВ ГУМВС у Київській області (назва зазначена станом на дату відкриття провадження) розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000935, слідчий ОСОБА_5 .

Протягом періоду з 28 квітня 2015 р. по січень 2016 року на підтвердження своєї Заяви з боку Потерпілої на адресу Слідчого ОСОБА_5 було подано документи, а також клопотання і додаткові пояснення щодо обставин здійснення злочину, а також заявлено клопотання про проведення криміналістичної почеркознавчої експертизи та проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000935.

Проте, слідчим ОСОБА_5 ігнорувалися очевидні фактичні лані та обставини кримінального правопорушення, які були здійснені громадянином ОСОБА_6 , як організатором і виконавцем протиправних дій та його співучасниками громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , з метою шахрайського заволодіння майном ТОВ «ІНТЕРВІАМОНТ».

Були проведені допит лише потерпілої і не допитані інші фігуранти кримінального провадження, не було здійснено жодних процесуальні дій щодо перевірки документів юридичної особи, не було проведено криміналістичної почеркознавчої експертизи, хоча слідчому були надані фото-копії нотаріально-посвідчених заяв учасників злочинної групи, в яких вони заявили, що підписи в документах, на підставі яких вони заволоділи цінними паперами, виконані невідомими особами без їх волевиявлення. При цьому, слідчий не провів допитів і не здійснив інших процесуальних дій із суб`єктами кримінального правопорушення.

Слідчим штучно затягувалось досудове розслідування, жодне клопотання подане потерпілою не розглядалось та не було задоволено. На особистий візит Потерпілої до слідчого ОСОБА_5 , реагував агресивно, вів себе некоректно, про що будо повідомлено Керівника Слідчого відділу поліції ГУ Національної поліції у Київській області та подано заяву про відвід від 18.12.2015р. Результати розгляду Заяви про відвід слідчого ОСОБА_5 . Потерпілій не відомі.

Скаржник просить визнати не законним Рішення слідчого ОСОБА_5 від 16 січня 2016 року про закриття кримінального провадження.Скасувати Рішення слідчого ОСОБА_5 від 16 січня 2016 року - Постанову про закриття кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000935 від 28.04.2015.
В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримала та просить її задовольнити.
Слідчий ОСОБА_5 у судовому засіданні 06.04.2016р скаргу не визнав,вважав,що ним вчинено всі процесуальні дії та відповідно до ст.. 96 КПК України на підставі зібраних доказів прийнято процесуальне рішення про закриття кримінального провадження.
У послідуючому прокурор та слідчий у судове засідання не з`явились,про день та час розгляду даної справи були повідомлені належним чи ном.
Вислухавши пояснення скаржника,слідчого, дослідивши матеріали по скарзі,оглянувши матеріали кримінального провадження №0000935 від 28.04.2015р ,слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення .
Відповідно до ч 1 п 3 ст. 303 КПК України «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення ,дії чи бездіяльність слідчого або прокурора п 3)рішення слідчого про закриття кримінального провадження-заявником,потерпілим або його представником чи законним представником.»

У судовому засіданні було встановлено,що засновником Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» ОСОБА_4 було подано заяву до Слідчого управління МВС України у Київській області ГУ МВС України 07.04.2015р., про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України.

28 квітня 2015 року зазначену заяву було внесено до ЄДР та відкрито кримінальне провадження № 0000935 за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.4 ст.190 КК та розпочато досудове розслідування.

16.01.2016р старшим слідчим Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000935 у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення,передбаченого ч 4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя вважає дану постанову такою,що підлягає до скасування виходячи із наступного:

Відповідно до ч 2 ст 9 КПК України «Прокурор,керівник досудового розслідування,слідчий зобов`язані всебічно,повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження,виявити як ті обставини,що викривають,так і ті,що виправдовують підозрюваного,обвинуваченого,а також обставини,що пом`якшують чи обтяжують його покарання,надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень».

Відповідно до п. 42 рішення Європейського Сулу з прав людини від 13.01.2011 р. у справі Михалкова та інші проти України» зазначено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування.

Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України « обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого».

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000935, скаржником було подано клопотання про проведення по справі почеркознавчої експертизи.Дане клопотання слідчим по суті не було розглянуто.

Крім того, для встановлення фактичних обставин справи у передбаченому КПК порядку не були допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 особи,які зазначені у заяві скаржника про вчинення кримінального правопорушення по ст.. 190 КК України та відомості про яких були внесені до ЄРДР .

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження скаржник ОСОБА_4 було визнано потерпілою по справі та вручено пам`ятку про права та обов`язки.Однак , із заявою про визнання потерпілою особою зверталось також і ТОВ«Інтервіамонт»,дана заява також слідчим залишена поза увагою та дане питання не було вирішено по суті.

Враховуючи викладене слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову від 16.01.2016р старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000935.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя, -
ухвалила:
Скаргу засновника товариства з обмеженою відповідальністю «Інтервіамонт» ОСОБА_4 -задовольнити.
Скасувати постанову від 16.01.2016р старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000935 від 28.04.2015р

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1