І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2016 року Рівненський міський суд

судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і дав суду показання, які повністю відповідають обставинам справи, встановленим цим вироком, тобто обвинувачений підтвердив в судовому засіданні такі фактичні обставини як час, місце, спосіб і наслідки вчинених ним суспільно небезпечних діянь. Пояснив, що мотивом вчинення крадіжок була для нього на той час наркотична залежність, тому протиправно заволодів чужим майном, яке продавав, а виручені кошти витрачав на придбання наркотичних засобів. На даний час проходить курс реабілітації від наркотичної залежності, проживає з дружиною в незареєстрованому шлюбі та має на утриманні малолітню дитину від цього шлюбу, відтак в міру своїх матеріальних можливостей зобов`язується відшкодувати потерпілим завдані злочином збитки.
З`ясувавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує:
за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, що є злочинами середньої тяжкості, як це вбачається з положень статті 12 і санкцій частини першої та частини другої статті 185 КК України, особу ОСОБА_6 , який за місцем фактичного проживання органом поліції характеризується позитивно (а.п.122), раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався (а.п.123), а також суд враховує обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненні злочинів, обставини, що обтяжують покарання не встановлено.
Враховуючи тяжкість злочинів, особу винного, наведені вище обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень частини дев`ятої статті 100 КПК України, а саме - оглянуті слідчим та визнані у кримінальному провадженні під час здійснення досудового розслідування речовими доказами: DVD - диск з інформацією, що знаходиться в оператора телекомунікацій ПрАТ Київстар, про здійснення дзвінків та відправку СМС-повідомлень з радіоелектронного засобу з номером НОМЕР_2 в період з 01.11.2015 р. по максимальний термін, а також наданий представником потерпілого ОСОБА_4 . DVD - диск із відеозаписом з камер спостереження, встановлених за адресою: АДРЕСА_3 , наданий потерпілим ОСОБА_5 . CD-R - диск із відеозаписом з камер спостереження, встановлених за адресою: АДРЕСА_4 (а.п.23 - 29, 45 - 48, 113, 114), - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Понесені Рівненським НДЕКЦ МВС України на підставі постанов слідчого про призначення двох дактилоскопічних та двох товарознавчих експертиз процесуальні витрати в загальному розмірі 1759 грн. 20 коп., пов`язані із залученням судових експертів (а.п.33, 56, 70, 100), слід стягнути з обвинуваченого, оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_6 винуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому:
за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці;
за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки:
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 1759 (одна тисяча сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: