Провадження № 1-кп/712/440/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у військовому званні «старший солдат», призваний на військову службу за контрактом, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження в умовах особливого періоду, у порушення вимог ст. 11, 16, 49, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого ЗУ № 548-XIV від 24.03.1999 року та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого ЗУ № 551-XIV від 24.03.1999 року, 19.03.2016 року після проходження лікування не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_3 та направився до свого місця проживання у м. Черкаси, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, де у періоди з 19.03.2016 року по 24.05.2016 року, з 14.06.2016 року по 19.06.2016 року та з 21.06.2016 року по 30.10.2016 року постійно перебував за межами військової частини у АДРЕСА_3 , офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, поки 31.10.2016 року, усвідомлюючи свою протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до військової прокуратури Черкаського гарнізону і заявив про себе та вчинений злочин.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду військовослужбовцем (крім строкової служби).

В підготовчому засіданні прокурором заявлено клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості від 31.10.2016 року, укладеної між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно якої сторони погодили між собою, що ОСОБА_5 повністю визнає обвинувачення в обсязі пред`явленої підозри у судовому провадженні та йому призначається покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки.
Обвинувачений ОСОБА_5 із умовами угоди, в тому числі зазначеною мірою покарання погоджується повністю, наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди йому відомі.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, обставини, викладені у обвинувальному акті підтримав повністю.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості від 31.10.2016 року.
Розглянувши угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України від 31.10.2016 року, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які просили затвердити подану угоду, суд вважає, що є підстави для затвердження угоди про визнання винуватості, оскільки зміст угоди відповідає ст.472 КПК України, угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України та викладеним обставинам обвинувального акту, укладена повноважними сторонами, не порушує будь-чиїх прав, підстав для відмови в затвердженні угоди суд не вбачає.
Обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено положення ст.ст. 473, 474 та 476 КПК України, щодо наслідків укладення угоди, її визнання та затвердження, а також наслідки її невиконання.
Міра покарання погоджена між сторонами в межах санкції ч. 4 ст. 407 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 376, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.10.2016 року укладену по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши відносно нього іспитовий термін на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 ч. 1 п.п. 2,3,4 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирався.
Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1