Справа № 495/6120/16-к
Ухвала
ІМЕНЕМ УКрАЇНи
11 серпня 2016 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора: ОСОБА_3

скаржника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 (далі - скаржник) звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області (нині СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області) ОСОБА_5 від 26.07.2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 липня 2014 року вона звернулась до Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури з заявою про вчинення злочину відносно неї її батьком ОСОБА_6 , передбаченого ч.3, ч.4 ст. 152 КК України. В подальшому її постанова була передана до СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України.
04.08.2016 року скаржник наручно отримала копію постанови про закриття кримінального провадження за її зверненням у зв`язку з відсутністю кримінального правопорушення.
В поданій заяві про злочин скаржник зазначала, що в період з 1996 року по 2001 рік її батько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , систематично, користуючись безпорадністю доньки, яка на той час була малолітньою дитиною, здійснював відносно неї розпусні дії, ґвалтував. В 1997 року мати скаржника ОСОБА_7 , випадково застала батька коли той вчиняв насильний половий акт відносно доньки ОСОБА_4 . Не бажаючи придавати розголосу таким жахливим інтимним обставинам, мати розвелась з батьком, однак з двома дітьми, в тому числі зі скаржником, продовжували проживати в одній квартирі з батьком ОСОБА_6 , який продовжував ґвалтувати доньку коли в дома не було дружини ОСОБА_7 .
Насильницькі дії батька ОСОБА_6 припинились коли ОСОБА_4 почала зустрічатись з майбутнім своїм чоловіком ОСОБА_8 , який знав про всі викладені вище обставини та всіляко намагався захистити дружину.
В 2011 році, коли ОСОБА_4 була вагітною, а спільне життя з ОСОБА_6 в одній квартирі стало нестерпним, ОСОБА_8 вигнав ОСОБА_6 з квартири переселивши його до квартири по АДРЕСА_1 , яка була надана державою його дружині ОСОБА_7 .
Скаржник зазначає, що вона довгі роки не наважувалась звертатися до правоохоронних органів, тим самим придавати суспільному розголосу такі безсоромні, жахливі, ганебні, брудні вчинки батька. Боялась, що для суспільства вона завжди залишиться зґвалтованою своїм батьком дівчинкою.
Згідно із ст.303 ч.1 п.2 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

У судовому засіданні скаржник у повному обсязі підтримала скаргу, просила поновити строк для оскарження постанови, скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та направити справу для повторного розслідування.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення скарги.

У судове засідання слідчий не з`явився, був повідомлений належним чином.

Згідно із ст.306 ч.3 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, або його захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії або бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги та заслухавши доводи присутніх учасників, суд вважає, що скаргу на постанову про закриття кримінального провадження слідчим СВ МВ ГУМВС України Одеської області від 26.07.2014 року ОСОБА_5 слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.07.2014 року заява ОСОБА_4 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення була отримана Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області та розглянута слідчим ОСОБА_5 . Внесено відомості до ЄРДР за № 0002088 та розпочато досудове розслідування.
Постановою слідчого ОСОБА_5 від 26.07.2014 року кримінальне провадження № 0002088,розпочате за заявою ОСОБА_4 ,було закрите у зв`язку з відсутністю в діянні її батька ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення. При цьому, в оскаржуваній постанові слідчий вказує, що у ході проведення досудового розслідування було встановлено, що починаючи з 1993 року по 2001 рік ОСОБА_6 здійснював розпусні, протиправні дії щодо своєї доньки ОСОБА_4 , що виражались в появі перед донькою в голому вигляді, в доторку до інтимних місць. Так само в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що між матір`ю ОСОБА_4 , яка одночасно доводиться колишньою дружиною ОСОБА_6 , ідуть судові тяжби по виселенню останнього з квартири АДРЕСА_2 . Інших свідчень, доказів того, що ОСОБА_6 в період з 1993 року по 2001 рік здійснював розпусні дії відносно ОСОБА_4 , встановити не представилось можливим.
Обов`язок всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи лежить на прокуророві, слідчому і особі, яка провадить дізнання. На суд даний обов`язок не покладено у зв`язку з тим, що межі дослідження ним обставин справи зумовлені позицією скаржника і захисту, і суд не може самостійно змінювати дані межі, але суд зобов`язаний застосувати всі заходи до того, щоб були зібрані і досліджені всі докази, необхідні для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що слідчий ОСОБА_5 повноцінно не провів жодну процесуальну дію в межах досудового розслідування та через десять днів після відкриття провадження виніс постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу злочину.
Суд звертає увагу на те, що наявність судових тяжб між батьками скаржника не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, та взагалі не може розцінюватись як доказ в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що досудове розслідування слідчим ОСОБА_5 проводилося формально, перевірка обставин, викладених у скарзі, всупереч вимогам КПК України, слідчим всебічно і повно не проводилась,а відтак рішення про його закриття є передчасним.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може: скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Пункт 1 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення. В той же час, КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова про закриття кримінального провадження за фактом скоєння кримінального порушення на підставі заяви скаржника, винесена ОСОБА_5 26.07.2014 року, передчасна та підлягає скасуванню, бо слідчим не було виконано в повному обсязі вимоги щодо перевірок, які повинні були здійснені в обов`язковому порядку.

З матеріалів скарги також вбачається, що 04.03.2016 року ОСОБА_4 письмово звернулась до Білгород-Дністровського ВП з проханням надати їй результати розгляду кримінального провадження. Згідно з відмітки на оскаржуваній постанові скаржниця отримала її 04.08.2016 року та 08.08.2016 року звернулась до суду з відповідною скаргою.

Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Таким чином, встановлений строк на оскарження постанови слідчого не був пропущений ОСОБА_4 , тому її вимога про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою не підлягає задоволенню та не розглядається судом.
На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 214, 284, 303-305, 307, 369, 372, 392 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України задовольнити.

Постанову слідчого СВ Білгород-Дністровського MB ГУМВС України в Одеський області (нині СВ Білгород-Дністровського ВП ГУ НП в Одеській області) ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002088 від 26.07.2014 року скасувати.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00002088 від 26.07.2014року направити на подальше розслідування до Білгород-Дністровського відділу поліції ГУ НП в Одеської області.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1