Справа № 214/9300/15-к
1-кп/214/230/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2016 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0003427 щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, який мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 25.11.2015, приблизно о 21.30 годин, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_5 в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, під приводом тимчасового користування ноутбуком марки «Lenovo» G40-30 (80FY00FBUA), с/н SPF082T91, вартістю 5570 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_5 , заволодів ним. Після цього, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши його на свою користь. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_5 , був спричинений збиток на загальну суму 5570 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, визнав в повному обсязі та пояснив, що попросив свого знайомого ОСОБА_6 на деякий час дати йому ноутбук, але так як потрібні були гроші, вирішив здати ноутбук у ломбард. Так як не мав паспорт використав паспорт іншого знайомого, якому пояснив ситуацію, яка склалася, тому той добровільно дав свій паспорт у ломбарді. Планував забрати ноутбук, але грошей не було, тому не забрав вчасно. Вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Цивільний позов підтримав у частині розміру матеріального збитку.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував у учасників судового провадження чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Призначаючи покарання суд, відповідно до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_3 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с. 49).
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, враховуючи ступінь тяжкості скоєного правопорушення, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони (Т. 2 а.с. 51), раніше не судимий (Т. 2 а.с. 45-46), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (Т. 2 а.с. 48, 49).
Таким чином, суд, враховуючи вищевикладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді громадських робіт.
Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди в наслідок вчинення кримінального правопорушення необхідно задовольнити частково.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 суми заподіяної матеріальної шкоди та моральної шкоди завданої злочином.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 просив суд стягнути з обвинуваченого суму матеріальної шкоди, яка становить 5132 грн. 92 коп., а моральну шкоду оцінює в розмірі 10000 грн.

Прокурор вважав, що позов необхідно задовольнити частково, оскільки розмір моральної шкоди завищений.

Обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов визнав у частині матеріального збитку всю суму, щодо розміру моральної шкоди покладався на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі ст.ст. 16, 1166 ЦК України, відповідно до ст.ст. 128, 368 КПК України, позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди та заподіяної моральної шкоди підлягають задоволенню частково.

Так, згідно висновку товарознавчої експертизи № 226 від 15.12.2015 вартість ноутбука марки «Lenovo» G40-30 (80FY00FBUA), с/н SPF082T91, складає 5570 гривень (Т. 2 а.с. 30). Позивачем сума матеріального збитку зазначена дещо в меншому розмірі ніж в висновку експерта. Таким чином, суд приходить до висновку, що сума матеріального збитку є підтвердженою та доведеною. Однак відповідно до норм ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд не може вийти за межі заявлених позовних вимог і тому до стягнення підлягає сума вказана в позовній заяві в повному обсязі, а саме 5132 грн. 92 коп.

При цьому суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_5 моральних страждань і переживань, оскільки останній пережив душевні хвилювання, страх та моральні страждання, що призвело до змін в його житті. Всі ці обставини негативно позначилися на моральному стані потерпілого.

Враховуючи Пленум Верховного Суду України у п. п. 3 та 5 своєї Постанови №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які переносить потерпілий ОСОБА_5 в наслідок скоєння обвинуваченим відносно нього кримінального правопорушення, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст.ст. 128, 368 КПК України, на користь потерпілого підлягає стягненню сума 1000 гривень. В задоволенні позову в іншій частині має бути відмовлено.

Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті злочину в сумі 5132 (п`ять тисяч тридцять дві) гривні 92 копійки, в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.
Речові докази товарний чек від 21.10.2015 на придбання ноутбуку марки «Леново» G40-30 (80FY00FBUA), гарантійний талон №8.1 з найменуванням товару «Леново» G40-30 (80FY00FBUA) та серійним номером SPF082T91, які знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах даного кримінального провадження (Т. 2 а.с. 18).
Апеляційні скарги можуть бути подані протягом 30 днів з дня проголошення вироку до судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1