печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
27 вересня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно вчинення
ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.3 ст.187, ч.1 ст.263 КК України та ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В :
У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває зазначене кримінальне провадження на стадії з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.
13.06.2016 на адресу суду надійшло клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку.
В судовому засіданні захисник обвинувачених підтримав клопотання, просив задовольнити, обвинувачені підтримали думку захисника.
В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що воно є передчасним, оскільки вказане майно є речовим доказом, та питання щодо речових доказів має вирішуватись судом під час постановлення вироку.
Інші учасники судового розгляду поклались на розсуд суду.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Захисник в клопотанні вказує, що на майно, яке було вилучене під час проведення обшуку арешт не накладався, а тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене.
Як вбачається зі змісту ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку та наявність підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки санкція ч.3 ст.187 КК України, яка інкримінується обвинуваченим, передбачає конфіскацію майна.
На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 100, 170 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку відмовити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:
-телефон «Самсунг Гелексі» А-3 1шт.;
-телефон «Нокіа» чорний 1 шт.;
-духи «Версачі» - 1 флакон;
-кошти в сумі 2100 гривень;
-светри 5 штук;
-туфлі демісезонні 4 пари;
-кросівки 2 пари;
-спортивний костюм 1 шт.;
-джинси 5 шт.;
-брюки 2 шт.;
-футболки - 7 шт.;
-процесор для ПК 1 шт.;
-куртки зимові 2шт.;
-вітровка 1 шт..
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді ОСОБА_1

ОСОБА_3
ОСОБА_2