Справа № 317/1867/16-к
№/п 1-в/317/887/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 р.

Запорізький районний суд Запорізької області

у складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, неодруженого, до засудження зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
02.11.2010 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;
18.09.2012 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
12.06.2013 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 190 ч. 1, ст. 358 ч. 1, ст. 358 ч. 4, ст. 70 ч. 4 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.
13.03.2014 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
15.04.2014 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
18.06.2014 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 1, ст. 71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.
20.08.2014 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2, 185 ч. 2, ст. 304 ч. 1, ст. 70 ч. 1, 71 КК до 3 років 4 місяців позбавлення волі.
08.09.2014 р. Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі, суд -
В С Т А Н О В И В:
До Запорізького районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування відносно нього умовно дострокового звільнення.
В своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 , посилається на те, що він був засуджений 08.09.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі. Засуджений зазначає, що він відбув 2/3 частини строку, працевлаштований, сумлінно ставиться до своїх обов`язків, однак адміністрацією колонії йому відмовлено у застосуванні до нього умовно-дострокового звільнення, оскільки адміністрація вважає, що він не став на шлях виправлення.
На підставі вищевикладеного він був вимушений звернутись до суду із вказаним клопотанням, в якому просить суд застосувати до нього ст. 81 ч.2,3 КК України та звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.
В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав своє клопотання та просив суд його задовольнити.
В судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії УДПтС України в Запорізькій області (№99) ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання засудженого у зв`язку з тим, що засуджений під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі УДПтС України в Запорізькій області характеризувався негативно, допустив два порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, сягнення накладені до набуття вироком чинності. Заохочень не мав. За час відбуття покарання в Біленьківській ВК № 99 допустив 2 стягненя: 1) 27.02.2015 р. - за порушення локалізації; 2) 16.03.2015 - за порушення форми одягу, 31.12.2015 р. отримав заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Провину в скоєному визнає повністю. За вироком суду позову не має, однак вважає, що він не довів свого виправлення.
Прокурор також заперечував проти застосування до засудженого ОСОБА_5 заохочувальної норми передбаченої ст. 81 КК України у вигляді умовно-дострокового звільнення, оскільки засуджений не довів того, що він став на шлях виправлення.

Як вбачається з характеристики, яка надана адміністрацією Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області, В Біленьківській ВК-99 відбував покарання з 16.10.2014 року, за час відбування покарання характеризується посередньо. За період відбування покарання допустив два порушення вимог встановленого порядку відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Працевлаштований на виробництві установи різноробочим. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Намагається утримувати спальне місце та при ліжкову тумбочку у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Однак, не завжди дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, належного догляду за ними не здійснює, може використовувати не за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, лише під наглядом. Роботи із самообслуговування виконує лише під контролем персоналу установи. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально. Участі у організації виховних заходів у відділенні СПС не приймає. Участі у програмах диференційованого виховного впливу та самодіяльних організаціях засуджених не приймає.
16.07.2015 року комісією установи відмовлено у застосовані заохочувальної норми, передбаченої статтями 101 Кримінально-виконавчого кодексу України у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації, так як засуджений не став на шлях виправлення.
28.01.2016 року комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої статтею 82 Кримінального кодексу України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
31.03.2016 року комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої статтею 81 Кримінального кодексу України у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до ст.107 ч.2 КК України Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
За змістом ст.539 КПК України, клопотання (подання) про звільнення особи від подальшого відбування покарання умовно-достроково розглядається згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, та з урахуванням положень розділу VIII цього Кодексу. Суд, за вимогами закону повинен повно, всебічно і об`єктивно дослідити всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, після чого постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Ці вимоги закону узгоджуються і з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року, відповідно до яких, під час судового розгляду суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.
Приймаючи до уваги характеристику на засудженого, затверджену в.о. начальника установи, відповідно до якої ОСОБА_5 свідомо виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, лише під наглядом, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально, участі у організації виховних заходів у відділенні СПС не приймає, участі у програмах диференційованого виховного впливу та самодіяльних організаціях засуджених не приймає, а також той факт, що за час відбуття покарання в Біленьківській ВК № 99 допустив 2 порушення, за що було накладено стягнення: 1) 27.02.2015 - за порушення локалізації; 2) 16.03.2015 - за порушення форми одягу, отримав тільки 1 заохочення, тому суд вважає, що ОСОБА_5 не довів свого виправлення та його клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.81 КК України, ст.537, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, суд,-
У Х В А Л И В:
В клопотанні засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляції прокурором, виконання ухвали зупиняється.

Суддя: ОСОБА_1