АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/452/16 Справа № 711/8897/15-к Категорія: ч.2 ст.289, 290 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8

закон. представника

обвинуваченого ОСОБА_9

представника

потерпілого ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 його адвоката ОСОБА_10 на вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець с.Теклине Смілянського району, житель

АДРЕСА_1 , раніше

судимий 15.01.2015 року Придніпровським районним судом

м.Черкаси за ст.ст.15 ч.2, 289 ч.2 КК України на 5 років

позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з

випробуванням терміном на 1 рік

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2 КК України і йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.01.2015 року і остаточно призначено покарання ОСОБА_9 у виді 5 років і 1 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженець с.Новомосковськ Дніпропетровської області,

житель АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України

не судимий

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.2, ст. 290 КК України і йому призначено покарання:

- за ст.289 ч.2 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ст.290 КК України один рік обмеження волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання ОСОБА_11 у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75, ст.76 КК України ОСОБА_11 звільнено від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки та покладено певні обов`язки.

Стягнуто із ОСОБА_9 і ОСОБА_11 солідарно 15148 грн. 80 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_7 .

Стягнуто із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 процесуальні витрати в сумі 1627 грн.92 коп. в рівних частинах з кожного на користь держави за залучення експертів.

Вирішена доля речових доказів, колегія суддів

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_11 та ОСОБА_9 визнані винними та засуджені за те, що за попередньою змовою між собою 13 липня 2015 року близько 3 год. приїхали на автомобілі «Фольксваген Пасат», належний ОСОБА_11 , до будинку АДРЕСА_3 , де незаконно, умисно, з корисливих мотивів заволоділи автомобілем марки «ЗАЗ 1102» д/н НОМЕР_1 , 1992 року випуску та відбуксували в с.Дирдино Городищенського району Черкаської області з метою подальшого його продажу, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду, за висновком експерта, на загальну суму 15148 грн. 80 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_11 з допомогою електрозварювального приладу вирізав частину панелі кузова викраденого автомобіля та вварив нову панель з іншим індивідуальним номером кузова автомобіля і змінив номерний знак на НОМЕР_2 .

Після цього, вказаний викрадений автомобіль ОСОБА_11 22.07.2015 року продав гр. ОСОБА_12 .

Не погоджуючись із вироком суду представник потерпілого ОСОБА_7 , його адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_11 скасувати та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі без застосування вимог ст.75 КК України, тобто реально.

Крім цього, представник потерпілого просив стягнути матеріальну шкоду не 15148 грн.80 коп., а 19181 грн.21 коп. та стягнути процесуальні витрати на оплату правової допомоги потерпілим адвокату.

В обґрунтування своїх вимог апелянт послався на те, що суд не звернув уваги, що ОСОБА_11 фактично був організатором вчинення злочину, він привіз ОСОБА_9 на місце злочину, саме він вирішував питання переобладнання автомобіля, особисто знищив агрегати до автомобіля, сам знайшов покупця і продав автомобіль, тому застосування до нього вимог ст.75 КК України є необґрунтованим.

Що стосується відшкодування матеріальної шкоди, то суду слід було застосувати ринкову вартість еквівалентну долару США і оскільки на момент розгляду справи вартість автомобіля становила 710 доларів США, що за курсом гривні становить 19181 грн.21 коп. Про це підтвердив і експерт в судовому засіданні.

Крім цього, суд безпідставно не стягнув процесуальні витрати потерпілого, які він витратив на правову допомогу, що підтверджується договором та квитанцією.

На апеляцію представника потерпілого прокурор подав заперечення, в якому просить апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість вироку, а апеляцію безпідставною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його представника, які відмовились від апеляційних вимог в частині посилення покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , а просили задоволити апеляційну скаргу в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 19181 грн.21 коп. замість 15148 грн.80 коп., яку стягнув суд та стягнути витрати на правову допомогу на користь потерпілого, пояснення обох обвинувачених, їх захисника та законного представника, які просили відмовити в апеляційних вимогах потерпілого і його захисника про збільшення розміру стягнення матеріальної шкоди, а щодо стягнення правової допомоги поклались на розсуд суду, думку прокурора про залишення апеляційної скарги представника потерпілого без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши та обговоривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Висновок суду щодо винуватості ОСОБА_11 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм злочинах ґрунтується на зібраних в справі доказах, які досліджені в судовому засіданні в порядку ч.3 ст.349 КПК України і їм дана вірна юридична оцінка.

Кваліфікація дій обох обвинувачених є правильною.

Ні обставини справи, ні доведеність вини та кваліфікація дій обох обвинувачених ніким із учасників процесу не оспорюється.

Суд приймає відмову потерпілого і його представника від апеляційних вимог в частині посилення покарання обвинуваченому ОСОБА_11 .

Що стосується апеляційних вимог представника потерпілого про збільшення суми стягнення матеріальної шкоди, то колегія суддів не може погодитись із доводами потерпілого та його представника.

Суд провів стягнення матеріальної шкоди відповідно до визначеної суми товарознавчої експертизи.

Посилання потерпілої сторони на прив`язку суми стягнення еквіваленту долару США, тобто курсу гривні на момент розгляду справи, не може взятися до уваги, оскільки за законом вартість втраченої речі або її пошкодження визначається виключно в національній грошовій одиниці. Крім цього, викрадений автомобіль національного виробництва і купівля-продаж такої марки автомобілів провадиться лише в національній грошовій одиниці, тому прив`язувати матеріальну шкоду до курсу іноземної валюти неможливо.

За таких обставин апеляційні вимоги потерпілої сторони слід залишити без задоволення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд безпідставно не вирішив питання про стягнення процесуальних витрат у виді стягнення суми коштів, витрачених потерпілим на правову допомогу.

В судовому засіданні обидва обвинувачені, їх захисник і законний представник фактично не заперечували про стягнення на користь потерпілого витрат на правову його допомогу в сумі 4000 грн., тому суд вважає за можливе змінити вирок суду в частині вирішення питання процесуальних витрат та стягнути із засуджених ОСОБА_11 та ОСОБА_9 процесуальні витрати по 2000 грн. з кожного на користь потерпілого за надання останньому правової допомоги.

В решті вирок суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 задоволити частково.

Вирок Придніпровського районного суду м.Черкаси від 15.02.2016 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в частині вирішення питання стягнення процесуальних витрат змінити.

Стягнути із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 по 2000 грн. з кожного на користь потерпілого ОСОБА_7 процесуальні витрати сплачені ним на правову допомогу.

В решті вирок суду залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 термін попереднього ув`язнення за період з 16 лютого 2016 року по 23 червня 2016 року включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення, як 2 дні відбування покарання.

Вирок суду набирає законної сили з моменту проголошення ухвали апеляційним судом, але дані судові рішення можуть бути оскаржені в касаційному порядку на протязі 3 місяців.

Головуючий :

Судді :