Справа № 357/8466/16-к
1-кп/357/763/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.10.2016 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Омськ, Російської Федерації, громадянки України, заміжньої, з середньою спеціальною освітою, працюючу без офіційного оформлення трудових відносин швеєю, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яких пільг, передбачених законодавством, не має, ідентифікаційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , запобіжний захід не застосовувався, раніше судимої:

1)04.12.2008 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України - до 5 років позбавлення волі; на підставі ст. 75 К України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.
2) 28.05.2009 року вироком Володарського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;
3)15.10.2012 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 03.03.2016 року звільненої із Забарської ВК Тернопільської області №63 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України та Закону України про внесення змін до КК України», за якими їй було зараховано до строку покарання строк попереднього ув`язнення з 04.05.2011 по 07.11.2012 рік.
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309КК України,

в с т а н о в и в:
Статтею 12 Закону України «Про наркотичної засоби, психотропні речовини і прекурсори», передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою КМУ від 06.05.2000 року, тобто і опію (ацетильованого), включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях передбачених статтями 15, 19, 20 цього Закону.

Однак, 16 травня 2016 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_4 , проходячи по вул. Баумана в м. Білій Церкві на землі знайшла - незаконно придбала медичний шприц об`ємом 5 мл заповнений речовиною коричневого кольору до позначки 1мл наркотичним засобом обіг якого заборонено опієм (ацетильованим) та поклала вказаний медичний шприц до своєї жіночої сумки, тим самим незаконно зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня приблизно о 18 год. 35 хв. ОСОБА_4 була зупинена працівниками поліції поблизу кафе «Челентано», що по вул. Гагаріна, в м. Білій Церкві, Київської області та під час особистого обшуку в присутності понятих у ОСОБА_4 було виявлено та вилучено ін`єкційний шприц одноразового використання номінальною ємністю 5 мл, заповнений речовиною коричневого кольору до позначки 1 мл, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опій (ацетильованим), масою у перерахунку на суху речовину становить 0,0702 г, який вона незаконно придбала та зберігала для власного вживання без мети збуту.

Між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченою ОСОБА_4 з участю захисника останньої адвоката ОСОБА_5 30 липня 2016 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно та особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст. ст. 307, 308 КК України. Також зобов`язується в подальшому сприяти у виявленні та припиненні інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень

Вказану кваліфікацію суд вважає правильною.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обовязків, передбачених п.п.2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, віднесені до злочину середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд також визнає зазначену в обвинувальному акті пом`якшуючу обставину покарання те, що ОСОБА_4 щиро розкаялася.

Матеріальну та моральну шкоду кримінальним правопорушенням не завдано.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 30 липня 2016 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 і обвинуваченою ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити їй покарання:
-за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України , а саме:

1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.
Речові докази по справі: шприц одноразового використання з опієм (ацетильованим) масою 0,0702 г, упакований в експертний пакет №2513298, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору
Суддя ОСОБА_1