Апеляційний суд Кіровоградської області
Провадження № 11-кп/781/845/16 Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст.186 КК України Суддя доповідач у суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.10.2016 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула дистанційно в режимі відео конференції у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали спільного подання начальника Кіровоградської ВК управління ДПтС України в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_7 за апеляційною скаргою прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.08.2016 року, якою відносно засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого:

*30.04.2003 року Ленінським районним судом м. Кіровоград за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України на 3 роки позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

*19.03.2004 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.3 ст. 185, ч.1 ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі. Звільнений 20.07.2006 року на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на 1 рік 03 місяці 20 днів за постановою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.07.2006 року;

-22.06.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 02 місяці 10 днів позбавлення волі (в строк зараховано 2 роки 5 місяців 15 днів відбутого покарання за вироком Кіровського районного суду м. Кіровоград від 19.03.2004 року з 05.02.2004 року по 20.07.2006 року). Звільнений 21.12.2012 року по відбуттю строку покарання;

- 11.12.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровоград за ч.2 ст.185, ст. 75 КК

України на 1 рік позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 09.09.2015 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України на 4 роки 2 місяці позбавлення волі (в строк відбування покарання зараховано 07 місяців 04 дні попереднього утримання під вартою з 05.02.2015 року по 09.09.2015 року). Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.01.2016 року відповідно до Закону України № 838-8 «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом попереднього ув`язнення у строк покарання» зараховано в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 05.02.2015 року по 10.10.2015 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 08 місяців 05 днів. Початок строку 09.09.2015 року, кінець строку 31.07.2018 року,

задоволено подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш мяким, а саме на обмеження волі строком на 1 рік 11 місяців 5 днів за вироком ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.09.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
До Ленінського районного суду м. Кіровограда подано спільне подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 . Вказане подання вмотивоване тим, що засуджений відбув 1/2 частини строку покарання 30.06.2016 року, за період якого сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів, що став на виправлення, позитивно себе зарекомендував.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_9 з 19.11.2015 року відбуває покарання в Кіровоградській виправній колонії №6. За час відбування покарання в установі порушень встановленого порядку відбування покарання на допускав.

З квітня 2015 року засуджений працює на виробництві установи, а саме в збірному цеху-ковалем. Проявляє сумлінне ставлення до праці, вчасно та якісно виконує виробничі завдання, має зразкову поведінку, за що один раз правами начальника відділення був заохочений. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує зв`язки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин із персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку,має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться із розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділені, залучається до робіт без оплати праці, не допускає порушень пожежної безпеки і безпеки праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно - технічних навичок. Виписує газети, читає літературу. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере активну участь в роботі самодіяльних організацій в установі, проявляє соціально - корисну активність в реалізації програми диференційованого виховного впливу « Професія» . Згідно вироку цивільний позов відсутній. Засуджений за час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував.

Сумлінним ставленням до праці, активною участю в благоустрої установи та зразковою поведінкою довів, що став на шлях виправлення, позитивно себе зарекомендував.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.08.2016 року задоволено спільне подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради та замінено невідбуту частину покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 .

Рішення мотивовано тим, що відповідно до матеріалів спільного подання засуджений на день розгляду відбув 2 роки 2 місяці 26 днів призначеного покарання тобто 1/2 частину строку.

Суд зазначив, що як вбачається з матеріалів подання та особової справи № 465-Р-15 засуджений за час відбування покарання має 1 заохочення, відповідно до п.5 ст. 118 КВК України відпрацював по благоустрою установи 54 год., до виконання яких ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці, стосовно скоєного злочину розкаюється, призначену судом міру покарання вважає справедливою, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Вказав, що засуджений ОСОБА_7 порядною поведінкою, активною участю в благоустрої установи, роботі самодіяльних організацій, проведенні виховних заходів, у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», проявленням сумлінного ставлення до праці, прагненням до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок довів, що став на шлях виправлення, позитивно себе зарекомендував, тому можливо замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні спільного подання Кіровоградської виправної колонії (№6) управління ДПтСУ в Кіровоградській області та спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_7 . Під час розгляду апеляційної скарги дослідити матеріали особової справи на ОСОБА_7 .

Свої вимоги обґрунтував тим, що ОСОБА_10 має одне заохочення від 10.06.2016 року згідно довідки за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, але судом проігноровано довідку про заохочення засудженого (а. с. 67), яка міститься в особовій справі засудженого, про те, що ОСОБА_7 отримав заохочення від 10.06.2016 року за «сумлінне ставлення до праці», при цьому не охарактеризовано поведінку засудженого, оскільки засуджений може працювати не маючи, сумлінної поведінки.

Крім того, представниками Кіровоградської ВК № 6 заохочено засудженого з підстав непередбачених законодавством України, зокрема, відповідно до ст. 130 Кримінально-виконавчого кодексу України за сумлінну поведінку і ставлення до прані» навчання, активну участь у роботі самодіяльних організацій до засуджених можуть застосовуватися заходи заохочення. Також вказав, що судом, неправильно оцінено працю засудженого ОСОБА_7 , оскільки не враховано, що засуджений вже відбув більше 2 років позбавлення воді (призначеного за вчинення злочинів передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України під час іспитового строку який встановленого за вчинення ч. 2 ст. 1.85 КК України), але за час відбування покарання відпрацював лише відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України 54 год. На роботах з оплати праці працював лише у квітні 2016 року, та заробив 114,7 грн.(оплата праці здійснюється залежно від фактично зробленої праці). Зазначив, що детальним дослідженням матеріалів особової справи не знайшли свого підтвердження доводи про те, що особа сумлінно працювала, та взагалі відсутні відомості про сумлінну поведінку засудженого. Тобто, ОСОБА_7 фактично просто відбуває покарання згідно вимог КВК України, зокрема глави 17 КВК України, при цьому відсутні об`єктивні данні про те, що ОСОБА_7 бере активну участь у суспільному житті та сумлінно виконує громадські доручення у процесі відбування покарання, підвищує свій загальноосвітній рівень, прагне своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо. Вказав, що висновки суду стосовно того, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення є передчасними, та не підтверджуються дослідженими під час судового засідання матеріалами і ґрунтуються на неповній та необ`єктивній оцінці особи засудженого ОСОБА_7 . Також вказав, що сукупність зазначених характеризуючих ознак однозначно вказує на те, що ОСОБА_7 не даний час, ще не став на шлях виправлення, тому спільне подання Кіровоградської виправної колонії управління (№6), ДПтСУ в Кіровоградській області та спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_7 , є передчасним.

В заперечені на апеляційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_7 просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення, мотивуючи тим, що він має позитивну характеристику, за весь час відбування покарання не має стягнень. Зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення.
Заслухавши доповідача, прокурора який просив задовольнити апеляцію, засудженого ОСОБА_7 який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляції, колегія суддів доходить до висновку, що в задоволенні апеляції слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд вирішує питання, в тому числі, про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом не відбутої частини покарання (п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України).

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Вивченням матеріалів подання та особової справи колегія суддів встановила, що засуджений за час відбування покарання має одне заохочення, працює у цеху ковалем, відповідно до п.5 ст. 118 КВК України відпрацював по благоустрою установи 54 год., до виконання робіт ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці, стосовно скоєного злочину розкаюється, призначену судом міру покарання вважає справедливою, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки позитивної спрямованості, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює належний догляд, використовує тільки за призначенням, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення своєю зразковою поведінкою, активною участю в благоустрої установи, роботі самодіяльних організацій, проведенні виховних заходів, у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія», проявленням сумлінного ставлення до праці, прагненням до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, а тому доводи апеляційної скарги прокурора є безпідставними.

А тому, на переконання колегії суддів, доводи прокурора викладені в апеляції з приводу протилежного є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію прокурора Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26.08.2016 року, якою задоволено спільне подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Виконавчому комітеті Кіровоградської міської ради про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 залишити без зміни.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4