Справа № 466/8464/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2

у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003310 від 03.08.2016 року, щодо обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

02.08.2016 року близько 23:50 год. гр. ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні будинку АДРЕСА_1 , на грунті особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс рукою удар ОСОБА_5 по голові, тулубу та кінцівках, чим спричинив останній, згідно висновку судово-медичного експерта № 1538 від 03.08.2016 року, синець на чолі зліва, синець в ділянці правого надпліччя, 11 синців на різних поверхнях правого плеча, 3 синці на лівому передпліччі, садно в ділянці лівого ліктьового суглобу, які за ступенем тяжкості відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Відтак, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України як особа, що нанесла умисне легке тілесне ушкодження.

Одночасно з обвинувальним актом суду надійшла угода від 28.09.2016 року про примирення між потерпілим та підозрюваним, укладена між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку, та підозрюваним у провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468,469,471 КПК України, за умовами якої підозрюваний погодився на повне визнання своєї винуватості та призначення йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) гривень в доход держави. Потерпіла підтверджує, що майнових претензій до обвинуваченого у неї немає.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема сплатити суму штрафу в розмірі 680 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та пояснила, що на неї не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого немає.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 28.09.2016 р.

Заслухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України - нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Відтак, слід затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України, обвинувачений в судовому засіданні визнав себе винуватим за ч. 1 ст. 125 КК України та просив затвердити вказану угоду. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 роз`яснено вимоги ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин передбачає сплату штрафу. Враховуючи ту обставину, що обвинувачений визнав свою винуватість повністю, щиро кається у вчиненому, суд вважає за можливе застосувати до нього покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) гривень в доход держави.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

затвердити угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним від 28.09.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 з одного боку, та підозрюваним у провадженні ОСОБА_3 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_3 та призначення йому покарання за ч. 1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) гривень в доход держави.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) гривень в доход держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирались.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова.

Суддя ОСОБА_1