Справа № 349/546/15-к
Провадження № 1-кп/349/3/16
В И Р О К
іменем України
03 червня 2016 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рогатині

кримінальне провадження зареєстроване в єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000050 від 01 березня 2015 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, утриманців не має,з середньою освітою, студента Рогатинського державного аграрного коледжу, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, утриманців не має,з середньою базовою освітою, студента Львівського техніко-економічного коледжу, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

з участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14

законних представників неповнолітніх ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17

представника служби у справах дітей ОСОБА_18 , ОСОБА_19

представника інспекції в справах неповнолітніх ОСОБА_20

представника Кримінально-виконавчої інспекції ОСОБА_21 , ОСОБА_22

в с т а н о в и в :
Неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 умисно спричинили потерпілому ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесні ушкодження , тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке , що спричинило тривалий розлад здоров`я при таких обставинах:

22 лютого 2015 року приблизно о 03 год. 00 хв., біля розважального центру «Кураж», який розташований в м. Рогатині по вул. І.Франка 9 між ОСОБА_10 та неповнолітнім ОСОБА_4 виникла суперечка, яка переросла у бійку в ході якої ОСОБА_4 умисно наніс один удар головою та декілька ударів рукою в область голови та тулуба потерпілому ОСОБА_10 . Бажаючи припинити бійку, та розвести в сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в конфлікт втрутився неповнолітній ОСОБА_5 , який наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_10 від якого ОСОБА_10 впав на землю. Неправомірними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої щелепи зліва, закритого перелому верхньої виличної кістки зі зміщенням уламків, закритий перелом кісток носа з незначним зміщенням уламків, синець в ділянці обличчя, садна верхньої та нижньої губ, крововилив під кон`юктиву лівого очного яблука, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя і здоров`я в момент спричинення.

По справі заявлено цивільний позов, який в ході судового розгляду неодноразово змінювався в сторону збільшення про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_23 (мати неповнолітнього ОСОБА_4 ), ОСОБА_5 , ОСОБА_17 (мати неповнолітнього ОСОБА_5 ) в користь ОСОБА_10 9 209 гривень 79 коп. матеріальної шкоди та 394 632 гривні 00 коп. моральної шкоди.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у скоєному розкаюється, суду пояснив, що 22 лютого 2015 року разом з друзями відпочивав у розважальному центрі «Кураж», який розташований в м. Рогатині по вул. І.Франка 9. Приблизно біля 02 год. 00 хв., до нього підійшов його знайомий ОСОБА_24 і поскаржився, що ОСОБА_10 відсунувши його, поза чергою зайшов в туалет і не зреагував на зауваження, просив з ним переговорити. Він з ОСОБА_24 пішов в танцювальний зал, де перебував ОСОБА_10 з друзями та викликав його на вулицю переговорити. На вулиці між ними виникла суперечка, стосовно його поведінки відносно ОСОБА_24 , яка переросла у бійку в ході якої він наніс ОСОБА_10 один удар головою та декілька ударів рукою в область голови та тулуба. ОСОБА_10 теж наніс йому декілька ударів рукою в область голови. Пізніше до них підійшли ОСОБА_25 та ОСОБА_5 , які почали їх розтягувати. Його відтягував ОСОБА_25 , а ОСОБА_10 ОСОБА_5 . В той час ОСОБА_10 вигукував образливі слова в його адрес та адрес ОСОБА_5 та пручався, намагаючись вирватись. Дмитрів наніс ОСОБА_10 один удар рукою в обличчя від чого ОСОБА_10 впав на землю. ОСОБА_5 та ще якісь хлопці допомогли ОСОБА_10 встати і підвели його під стіну та попросили принести води. У ОСОБА_10 з носа текла кров і він скаржився, що йому погано і хтось з присутніх викликав швидку допомогу.Він ще кілька хвилин постояв на вулиці і пішов в зал .

Цивільний позов визнає частково, відносно матеріальної шкоди в повному обсязі, яку частково відшкодував в сумі 2 000 гривень, відносно моральної частково в сумі, яку визначить суд.

Цивільний відповідач ОСОБА_23 суду пояснила, що незважаючи на те, що її син з березня 2016 року вже повнолітній, помагатиме йому відшкодовувати збитки. Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнає повністю, в частині моральної шкоди частково, оскільки заявлена сума для них є непомірною.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 просить суд звернути увагу на щире каяття обвинуваченого, що злочин вчинив будучи неповнолітнім, неправомірну поведінку самого потерпілого, який певною мірою спровокував конфлікт, наніс неповнолітньому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження але він помирився з ОСОБА_10 і просив кримінальне провадження відносно нього закрити. Що стосується цивільного позову, просить врахувати, що сім`я ОСОБА_4 живе в найманій квартирі, мати має на утриманні ще одну неповнолітню дитину і отримує мінімальну заробітну плату, батько пішов добровольцем в зону АТО.

Неповнолітній ОСОБА_5 свою вину вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю у скоєному розкаявся, суду пояснив, що 22 лютого 2015 року разом з друзями відпочивав у розважальному центрі «Кураж», який розташований в м. Рогатині по вул. І.Франка 9. Коли вийшов на вулицю, побачив за кілька метрів від виходу ОСОБА_26 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 та інших хлопців. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виникла словесна суперечка, яка переросла в бійку і вони стали наносити один одному удари руками в область голови. Побачивши, що бійка триває вже кілька хвилин, він з ОСОБА_27 вирішили їх розборонити. Він зловив ОСОБА_10 за тулуб і відтягував в сторону, а ОСОБА_28 ОСОБА_4 . Про те, ОСОБА_10 мав намір продовжувати бійку, пручався, вигукував в його адрес та адрес ОСОБА_4 образливі слова, в якийсь момент вирвався і штовхнув його. В цей час він наніс йому удар рукою в область грудної клітки і ОСОБА_29 впав на землю. Він з ОСОБА_24 допомогли йому встати та підвели до будинку, щоб він міг спертися до стінки. Запитали чи потрібно якоїсь допомоги але ОСОБА_30 відповів, що не треба. Вважаючи конфлікт вичерпаним він пішов у танцювальний зал.

Цивільний позов визнає частково, відносно матеріальної шкоди в повному обсязі і вже її повністю погасив в сумі 5000 гривень, відносно моральної частково в сумі, яку визначить суд.

Цивільний відповідач ОСОБА_17 суду пояснила, що оскільки її син на даний час неповнолітній, не має самостійного заробітку не заперечує проти відшкодування нанесених ним збитків. Цивільний позов в частині матеріальної шкоди визнає повністю, в частині моральної шкоди частково, оскільки заявлена цивільним позивачем сума на її думку не відповідає тяжкості перенесених ним моральних страждань.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 просить суд врахувати, що його підзахисний неповнолітній, в бійку втрутився, щоб розборонити ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , наніс потерпілому лише один удар і щиро розкаявся про що свідчить повне відшкодування матеріальної шкоди.

Крім повного визнання вини неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їх вина повністю доведена зібраними органом досудового слідства доказами, які містяться в кримінальному провадженні № 0000050 від 01 березня 2015 року , визнані допустимими та підтверджені в ході судового розгляду.

Потерпілий, він же цивільний позивач, ОСОБА_10 суду пояснив, що 22 лютого 2015 року разом з друзями відпочивав у розважальному центрі «Кураж». Приблизно біля 02 год. 30 хв., в нього виник конфлікт з молодим хлопцем, який поза чергою, хотів пройти в туалет, на його зауваження висловив словесне обурення але став в чергу. Десь за хвилин 20-25 він сидів з друзями за столиком, коли до нього підійшов ОСОБА_4 та запропонував вийти на вулицю поговорити. Він вийшов з своїми друзями та зупинився біля входу в танцювальний зал. ОСОБА_4 зразу ж почав на нього кричати з приводу конфлікту біля туалету та намагався вдарити. Між ними виникла суперечка, яка переросла у бійку в ході якої ОСОБА_4 умисно наніс йому удар головою та декілька ударів рукою в область голови та тулуба. Він, захищаючись, махав руками і можливо теж попав по тілу ОСОБА_4 . Десь за хвилину півтора їх розтягнули. Хто його відтягував не бачив, а ОСОБА_5 , після того, наніс йому удар кулаком правої руки в обличчя від якого він впав на землю та втратив свідомість. Хто його піднімав , підводив до будинку розважального центру та викликав швидку не пам`ятає. В нього була розсічена губа, розбитий ніс з якого текла кров, паморочилась голова та боліло все обличчя. Швидкої довго не було і ОСОБА_31 провів його в Рогатинську ЦРЛ де йому вкололи обезболююче. Неправомірними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 йому спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої щелепи зліва, закритого перелому верхньої виличної кістки зі зміщенням уламків, закритий перелом кісток носа з незначним зміщенням уламків, синець в ділянці обличчя, садна верхньої та нижньої губ, крововилив під кон`юктиву лівого очного яблука, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя і здоров`я в момент спричинення. Йому зробили операцію і вставили пластину на ніс, потрібна ще одна операція, стан здоров`я незадовільний. Часто болить голова і він змушений приймати обезболюючі препарати.

Цивільний позов підтримує в повному обсязі і просить суд стягнути з цивільних відповідачів в його користь 9 209 гривень 79 коп. матеріальної шкоди за мінусом відшкодованої суми та 394 632 гривні 00 коп. моральної шкоди. Матеріальна шкода повністю документально підтверджена. Моральна шкода полягає в перенесених моральних стражданнях, завданому йому фізичному болю, страхом за своє здоров`я та необхідність продовжувати лікування.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_11 , звернув увагу суду, на неповноту досудового слідства та неправильну кваліфікацію дій обвинувачених. Суду пояснив, що потерпілий з обвинуваченими не був знайомий, між ними не було жодних стосунків і в тому числі неприязних, вони не виникли раптово, подія відбувалася в громадському місці, яким є розважальний цент р «Кураж», тому дії обвинувачених слід було кваліфікувати за ст. 296 КК України хуліганство. Також він не бачив щирого каяття зі сторони обвинувачених, які не визнавали вини , по даний час не попросили в потерпілого вибачення, тому вважає їх повне визнання вини лише в дебатах не щирим, а направленим на те щоб уникнути відповідальності.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_12 обґрунтував цивільний позов, зокрема що стосується моральної шкоди, яка полягає в фізичному болю та стражданнях яких ОСОБА_10 зазнав у зв`язку з пошкодженням здоров`я, сума якої визначена за спеціальною методикою професора ОСОБА_32 , яка пройшла державну реєстрацію та включена до Реєстру за реєстраційним кодом 14.1.04. «Методика встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань».

Свідок ОСОБА_33 суду показав, що 22 лютого 2015 року разом з друзями відпочивав у розважальному центрі «Кураж» . Коли вийшов на вулицю, години не пам`ятає, то побачив бійку між ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , які позмінно наносили удари в обличчя один одному. У ОСОБА_36 із носа текла кров, а в ОСОБА_37 було подряпане обличчя. Бійка тривала кілька хвилин після чого ОСОБА_28 відтягнув в сторону ОСОБА_37 , а ОСОБА_38 ОСОБА_36 , при тому ОСОБА_39 пручався та вигукував образливі слова. В якийсь момент він вирвався від ОСОБА_40 та штовхнув його. ОСОБА_38 зразу ж наніс ОСОБА_41 один удар рукою в груди від чого ОСОБА_39 впав на землю. ОСОБА_38 та ОСОБА_42 допомогли йому встати та підвели до будинку розважального центру, де ОСОБА_39 оперся на стінку.

Свідок ОСОБА_43 суду дав покази, що 22 лютого 2015 року разом з друзями відпочивав у розважальному центрі «Кураж» . Коли вийшов на вулицю то побачив що ОСОБА_44 та ОСОБА_45 , розмовляють біля входу в танцювальний зал. В нього зазвонив телефон і він відійшов в сторону, а коли повернувся то побачив бійку між ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , які били один одного руками.Він вирішив їх розборонити і відтягнув в сторону ОСОБА_37 , а ОСОБА_38 ОСОБА_46 . В той час, ОСОБА_39 відштовхнув ОСОБА_40 , а ОСОБА_38 наніс ОСОБА_41 один удар рукою в область грудей від чого ОСОБА_39 впав на бруківку. Якісь хлопці підняли ОСОБА_36 та посадили на бордюр біля стіни. В ОСОБА_36 з носа текла кров і він спитав чи потрібна якась допомога на що ОСОБА_39 відповів, що все нормально. Тому через кілька хвилин він пішов в середину приміщення.

З показів свідка ОСОБА_47 вбачається, що 22 лютого 2015 року разом з друзями відпочивав у розважальному центрі «Кураж» де бачив також свого знайомого ОСОБА_10 . Приблизно біля 03 год. 00 хв., до ОСОБА_10 підійшов ОСОБА_4 і запропонував вийти на вулицю поговорити. Вони вийшли на вулицю та зупинилися біля входу в танцювальний зал. Між ними виникла словесна суперечка, яка переросла у бійку в ході якої ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_41 удар головою в область носа, а ОСОБА_39 вдарив ОСОБА_37 рукою в область обличчя та почали шарпатись між собою. Чи хтось їх розтягував не замітив. Після припинення активної бійки до ОСОБА_36 підійшов ОСОБА_38 та наніс йому удар кулаком правої руки в обличчя від якого ОСОБА_39 впав на землю , з носа в нього текла кров. Він провів ОСОБА_36 в Рогатинську ЦРЛ де йому надали медичну допомогу.

Свідок ОСОБА_24 суду дав показання про те, що стояв з хлопцями в черзі в туалет, коли до кабінки підійшов ОСОБА_10 та став виражати своє незадоволення чергою та не зреагував на його зауваження і пройшов в кабінку. Він підійшов до ОСОБА_4 поскаржився про конфлікт та попросив, що б він переговорив з ОСОБА_10 . Приблизно через 5 хвилин вони найшли ОСОБА_36 в танцювальному залі і ОСОБА_45 запропонував йому вийти на вулицю спокійно переговорити. Вони зупинилися біля входу в танцювальний зал, між ОСОБА_35 та ОСОБА_34 виникла словесна суперечка яка переросла в бійку в ході якої ОСОБА_39 вдарив ОСОБА_37 рукою в обличчя, а ОСОБА_45 в свою чергу вдарив ОСОБА_36 головою в область носа. Між ними почалася тяганина в ході якої вони наносили один одному удари. За кілька хвилин їх розборонили знайомі хлопці ОСОБА_28 , який відтягнув ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , який відтягував ОСОБА_36 , а ОСОБА_39 пручався та вигукував образливі слова. Моменту нанесення удару ОСОБА_41 ОСОБА_48 не бачив, оскільки в той момент відвернувся та розмовляв з ОСОБА_35 , а коли повернувся то побачив, що ОСОБА_39 лежить на землі. Хлопці допомогли йому підвестися та підвели до стіни об яку він оперся. Хтось викликав швидку. Вважаючи конфлікт вичерпаний він пішов в танцювальний зал.

Свідок ОСОБА_49 суду показала, що зі слів сина їй відомо, що під час його перебування в розважальному центрі « Кураж» між її сином та жителем ОСОБА_50 . Рогатина ОСОБА_45 виникла бійка в яку втрутився ОСОБА_38 і її син отримав значні тілесні ушкодження. Проходив лікування в Івано-Франківській ОКЛ, де був прооперований, надалі страждає головними болями, потребує ще однієї операції.

Свідок ОСОБА_51 суду дав показання про те, що є власником розважального центру «Кураж». В центрі встановлено відео спостереження про те плівки зберігаються 15 днів, а потім знищуються. Він не отримував з Рогатинського відділу міліції запиту на збереження плівок. 22.02.2016 року під час проведення дискотеки громадський порядок порушено не було і робота закладу не припинялась. Конфлікт мав локальний характер, про нього він дізнався від працівників міліції, коли записи відео спостереження вже були стерті.

Свідок ОСОБА_52 суду показав, що 22 лютого 2015 року разом з ОСОБА_34 та ОСОБА_53 відпочивав у розважальному центрі «Кураж». Проте біля 02 години 00 хвилин ОСОБА_54 пішов до дому, а через кілька хвилин він теж пішов до дому. ОСОБА_39 залищиася в «Куражі» зі своїм знайомим ОСОБА_55 . Наступного дня він дізнався від ОСОБА_56 , що ОСОБА_39 лежить в лікарні в Івано-Франківську. Пізніше вони зустріли ОСОБА_57 . Який сказав, що в «Куражі» між ним та ОСОБА_34 виник конфлікт в ході якого вони побилися.

Свідок ОСОБА_58 суду дав показання, що знає ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . Він разом зі своїми друзями ОСОБА_42 та ОСОБА_59 був у розважальному центрі «Кураж» коли там виник конфлікт між ОСОБА_34 та ОСОБА_35 і ОСОБА_60 . Дати вже не пам`ятає. Суду пояснив, що разом з ОСОБА_61 стояли в черзі в туалет. ОСОБА_10 не зважаючи на чергу, зайшов в кабінку, а коли вийшов, ОСОБА_42 зробив йому зауваження , чого він преться без черги, але ОСОБА_10 не зреагував і ОСОБА_24 поскаржився на нього ОСОБА_4 . ОСОБА_62 покликав ОСОБА_10 на вулицю і між ними почалася розмова на підвищених тонах. Потім ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_4 рукою в обличчя, після чого ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_10 і між ними почалася бійка. Підійшли хлопці їх розбороняти але ОСОБА_10 надалі пручався і ОСОБА_5 вдарив його кулаком в обличчя від чого ОСОБА_10 впав на землю і втратив свідомість.

Крім того, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена дослідженими письмовими доказами :

Ппротоколом огляду місця події з доданою до нього фото таблицею з якого вбачається, що місцем скоєння кримінального правопорушення є прилегла територія до розважального центру «Кураж», який розташований в м. Рогатині по вул. І.Франка 9 , зафіксовано місце , де виникла суперечка між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , самого конфлікту та місця де потерпілий прийшов до тями після нанесеного йому удару ОСОБА_5 .

Висновком судово-медичного експерта №31 складеного 17-26 березня 2015 року з якого вбачається, що у ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої щелепи зліва, закритого перелому верхньої виличної кістки зі зміщенням уламків, закритий перелом кісток носа з незначним зміщенням уламків, що викликало необхідність проведення операцій (гаймортомія, остеосинтез міні-пластиною, репозиція кісток носа), синець в ділянці обличчя, садна верхньої та нижньої губ, крововилив під кон`юктиву лівого очного яблука, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитися внаслідок нанесення ударів у вище вказані ділянки, можуть відповідати терміну, вказаному в постанові. Закритий перелом верхньої щелепи зліва, закритий перелом верхньої виличної кістки зі зміщенням уламків відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя і здоров`я в момент спричинення. Закритий перелом кісток носа з незначним зміщенням уламків відноситься до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я, решта описані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи посилання представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 про неправильну кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.1 ст. 122 КК України та що в їх діях вбачаються ознаки ч.2 ст296 КК України, суд встановив, що відповідно до ч.3 ст. 337 КПК України - з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Ст. 122. КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження передбачає покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Ч.2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, вчинені групою осіб, -

караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, що є значно суворішим за покарання передбачене ч. ст. 122 КК України та значно погіршує становище осіб, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження, тому суд не вправі змінити правову кваліфікацію.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.1ст.122 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке , що спричинило тривалий розлад здоров`я кваліфіковано правильно, а їх вина у вчиненому кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 та неповнолітньому ОСОБА_5 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винних, зокрема: ОСОБА_63 вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, по місцю навчання та проживання позитивно характеризується, виховується в повній сім`ї, батько в даний час перебуває в зоні проведення АТО, раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, старанно навчається в Рогатинському державному аграрному коледжі, бере активну участь в громадському житті навчального закладу, отримує стипендію в сумі 662 гривні в місяць, інших правопорушень не допускав.

ОСОБА_5 - позитивно характеризується по місцю навчання та проживання, виховується в повній сім`ї, раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, добросовісно навчається у Львівському техніко-економічному коледжі, бере активну участь в громадському житті навчального закладу, в колективі має рівні стосунки з товаришами і користується в них авторитетом, до викладачів виявляє повагу і тактовність на критику реагує адекватно, інших правопорушень не допускав.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає: вчинення злочину неповнолітніми, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину, часткове відшкодування заподіяних матеріальних збитків ОСОБА_4 та повне ОСОБА_5 під час судового розгляду, та провокаційну поведінку потерпілого, який будучи повнолітнім, міг передбачити наслідки конфлікту та уникнути його.

Прокурор, захисник обвинуваченого, представники служби у справах дітей просили суд звільнити ОСОБА_5 від покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру - передати його під нагляд матері ОСОБА_17 , яка просила про це . ОСОБА_4 , який на час вчинення кримінального правопорушення був неповнолітній, з врахуванням всіх пом`якшуючих обставин призначити покарання більш м`ягке ніж передбачено законом з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді громадських робіт.

На підставі викладеного, з врахуванням всіх обставин, що пом`якшуюють покарання обвинуваченим, особи винних, ОСОБА_62 був неповнолітнім на момент вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 є неповнолітнім і на момент постановлення вироку , а тому з врахуванням вимог ст.ст. 99-102 КК України, суд приходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання в межах мінімального строку позбавлення волі передбаченого санкцією ч.1 ст.122 КК України .

За змістом ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки якщо він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру..

Оскільки неповнолітній ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаявся, нових злочинів не вчиняв, навчається у Львівському техніко-економічному коледжі , а тому суд приходить до висновку, що він може бути звільнений від покарання у виді позбавлення волі із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру.

Обираючи ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру, суд враховує, що обвинувачений по місцю навчання характеризується позитивно, навчається у Львівському техніко-економічному коледжі, на обліку в КМСД Рогатинського ВП ГУНП в Івано-Франківській області не перебуває, виховується в повній сім`ї та проживає разом з батьками.

На підставі наведеного, суд приходить висновку, про необхідність застосування до неповнолітнього ОСОБА_5 примусових заходів виховного характеру передачі його під нагляд матері ОСОБА_17 .

ОСОБА_4 слід призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України більш м`ягке ніж передбачено законом у вигляді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки він отримує стипендію і може самостійно його сплатити, що буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України майнова, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

20.05.2015 року до суду поступила позовна заява від ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в його користь 8434гривні 91 коп. майнової шкоди та 50 000 гривень моральної шкоди.

22.06.2015 року поступила позовна заява від ОСОБА_10 про збільшення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в його користь 8434гривні 91 коп. майнової шкоди та 394 632 гривні моральної шкоди.

15.03.2016 року поступила позовна заява від ОСОБА_10 про залучення співвідповідачів ОСОБА_23 , матері обвинуваченого ОСОБА_4 і ОСОБА_17 , матері обвинуваченого ОСОБА_5 та уточнення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди і стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_64 , ОСОБА_5 та ОСОБА_17

в його користь 9 209 гривень 79 коп. майнової шкоди та 394 632 гривні моральної шкоди.

Що стосується відповідальності неповнолітніх, то ст.1179 ЦК України передбачає, що неповнолітня особа у віці від 14 до 18 років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистарчає або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Відповідно до ст.1182 ЦК України - шкода, завдана спільними діями кількох неповнолітніх осіб, відшкодовується ними у частці, яка визначається за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Що стосується цивільного позову, то суд вважає що цивільний позов, заявлений ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_23 , ОСОБА_5 та ОСОБА_17 в його користь 9 209 гривень 79 коп. майнової шкоди слід задовольнити повністю, в рівних частках між ОСОБА_4 , ОСОБА_23 та ОСОБА_5 , ОСОБА_17 , оскільки вона є документально підтвердженою.

Судом встановлено, що під час судового розгляду справи ОСОБА_10 відшкодовано 7 000 гривень матеріальної шкоди із них: 5000 гривень відшкодував ОСОБА_65 та 2000 гривень ОСОБА_4 і відповідно на вказану суму зменшується розмір відшкодування.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.

Цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Вирішуючи питання що стосується відшкодування моральної шкоди, то суд враховує перенесені ОСОБА_10 фізичні та моральні страждання при відновлені свого здоров`я, фізичний біль, зміна звиклого способу життя, страх за своє здоров`я і приходить до висновку про безумовну наявність моральної шкоди , що підлягає відшкодуванню за рахунок винних осіб. Однак сума, про стягнення якої просить позивач, хоча і розрахована за певною методикою, є завищеною та не відповідає тяжкості заподіяних позивачу страждань.

Суд вважає необхідним і достатнім, враховуючи принцип розумності та справедливості, стягнути в користь відповідача 12 000 гривень моральної шкоди, взявши до уваги тривалість лікування позивача, перенесені ним моральні страждання, пов`язані з хвилюванням за відновлення свого здоров`я, необхідність доводити свою правоту в судовому порядку, а також матеріальне становище відповідачів. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неповнолітніми та самостійного заробітку не мають, ОСОБА_4 отримує стипендію в сумі 622 гривні.

Батьки відповідача ОСОБА_4 проживають в найманій квартирі, мають на утриманні ще одну неповнолітню дитину 2005 року народження, ОСОБА_23 працює техпрацівником в Рогатинській школі інтернаті, отримує мінімальну заробітну плату, ОСОБА_66 перебуває в зоні АТО.

Мати неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_17 та батько ОСОБА_67 проживають у власному житловому будинку, тимчасово не працюють.

Судових витрат не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368,373,374 КПК України, суд,

з а с у д и в :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання:

ОСОБА_4 з застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в сумі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк шість місяців.

На підставі ст.105 КК України ОСОБА_5 від призначеного судом покарання звільнити, застосувати до нього примусові заходи виховного характеру та передати неповнолітнього під нагляд матері ОСОБА_17 строком на один рік.

Цивільний позов задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_23 в користь ОСОБА_10 2 604 гривні 90 коп. з врахуванням сплаченої суми матеріальної шкоди та 6 000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_17 в користь ОСОБА_10 з врахуванням сплаченої суми 5 604 гривні 90 коп. моральної шкоди .

Запобіжні заходи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обиралися.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Рогатинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1 .