АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2874/2016р. Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 181 КПК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року, -
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 220 150 000 000 000 31 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Нова Олександрівка Бориспільського району Київської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.
При вирішенні питання застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_8 , слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру за межами даних внесених до ЄРДР, а підозра за ч. 5 ст. 191 КК України прокурором не доведена, оскільки матеріали, додані до клопотання не містять доказів того, що підозрювана, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб заволоділа коштами КН ПФ НБУ у розмірі 11 млн. грн.
Крім того, слідчий суддя в своєму рішенні зазначив, що відсутність даних про внесення відомостей до ЄРДР за обставинами, що містяться у підозрі, відсутність даних про обґрунтованість підозри за ч. 5 ст. 191 КК України унеможливлює вирішення питання про застосування підозрюваній ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу та прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.
В апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали слідчого судді посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, і просить постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваної та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження і обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
09 серпня 2016 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України
10 серпня 2016 року начальник 2 відділення 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, продовжити кримінальне правопорушення у якому вона підозрюється та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 серпня 2016 року у задоволенні даного клопотання відмовлено.
Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановляється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Зокрема, розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя повинен перевірити як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюванийможе переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, знищити або приховати докази, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.
Колегією суддів апеляційного суду встановлено, що під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя помилко прийшов до висновку про те, що ОСОБА_8 повідомлена про підозру за межами даних внесених до ЄРДР, а прокурором не доведена підозра за ч. 5 ст. 191 КПК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Як вбачається з наданих суду матеріалів, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого.

Такі дані містяться у протоколах допиту свідка ОСОБА_12 , витягах з Державного реєстру іпотек, витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, та інших матеріалах провадження.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то колегія суддів на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною.

Крім того, колегія суддів визнає помилковим і висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_8 повідомлена про підозру за межами даних внесених до ЄРДР, оскільки при апеляційному розгляді даної справи суттєвих розбіжностей між текстом змісту витягу до кримінального провадження про внесення відомостей до ЄРДР та змісту оголошеної підозри, колегією суддів не знайдено.

Разом з тим, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурором не доведено обставин, які б свідчили про наявність достатніх підстав вважати, що у даному кримінальному провадженні існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зокрема, як встановлено в засіданні суду апеляційної інстанції, підозрювана ОСОБА_8 не переховувалася від органу досудового розслідування чи суду та жодним чином не перешкоджала кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

З урахуванням вищевикладеного, та враховуючи дані про особу підозрюваної ОСОБА_8 , колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вказаний запобіжний захід забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування, а також виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

З цією метою колегія суддів також вважає доцільним покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 .
Керуючись ст. ст. 176 179, 194, 196, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого суддіШевченківського районного суду м. Києва від 10 серпня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника 2 відділення 1 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погодженого прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Зобов`язати підозрювану ОСОБА_8 з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4