У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 жовтня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси кримінальне провадження № 0000512 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Чорнявка Черкаського району Черкаської області, українки, громадянки України, з повною середньою освітою, офіційно не працюючої, не одруженої, інваліда 1 групи, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

встановив:
ОСОБА_6 22.04.2016 року близько 14-00 год., перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , умисно, незаконно, не маючи згоди власника, шляхом відкриття дверей за допомогою ключа, через вхідні двері, з метою подивитись на ремонт, проникла до зазначеної квартири, що належить ОСОБА_7 .
Своїми діями ОСОБА_6 скоїла суспільно небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 162 КК України - незаконне проникнення до житла.

Допитана на досудовому слідстві ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй діяння визнала повністю.

В судовому засіданні, за погодженням з учасниками процесу, судом визнано недоцільним проводити допит підозрюваної ОСОБА_6 в зв`язку з її станом здоров`я, психічними вадами.

Винуваність ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечних діянь підтверджується зібраними по справі доказами:

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 22.04.2016 року;

- даними протоколу огляду місця події від 22 квітня 2016 року кв. АДРЕСА_3 ;

- показами законного представника ОСОБА_4 , що дійсно її дочка ОСОБА_6 22.04.2016 року близько 14-00 год., перебуваючи поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою подивитись на ремонт, проникла до зазначеної квартири, що належить ОСОБА_7 .
- даними висновку судово-психіатричної експертизи № 232 від 10.06.2016 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 та її примусового лікування.

Законний представник ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 не заперечували про доведеність вини ОСОБА_6 та підтримали клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 .

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 232 від 10.06.2016 року комісія приходить до висновку про наявність у ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання у формі органічно психічного розладу внаслідок специфічного ураження головного мозку з енцефаломієломаляцією з помірним тетрапарезом, вираженими когнітивними, інтелектуально-мнестичними, емоційно-вольовими розладами і розладами критичності через що на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого їй правопорушення вона не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними і на теперішній час не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може приймати участь у слідчих діях і судовому процесі.
За своїм психічним на теперішній час через вказані прояви хронічного психічної захворювання у формі органічного психічного розладу внаслідок специфічного ураження головного мозку з енцефаломієломаляцією з помірним тетрапарезом, вираженими когнітивними, інтелектуально-мнестичними, емоційно-вольовими розладами і розладами критичності, відмічені в клінічній картині інтелектуально-мнестичні, емоційно-вольові розлади, розлади критичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечних дій, вона потребує застосування примусового заходу медичного характеру, у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 вчинила суспільно небезпечне діяння, що їй інкримінується та вчинила вказане діяння в стані неосудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Суд при визначенні виду медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те що ОСОБА_6 вчинила злочин невеликої тяжкості.

Вислухавши думку прокурора, законного представника та захисника, враховуючи тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_6 суд вважає, що ОСОБА_6 потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 503, 511-513 КПК України та ст.ст. 19, 93, 94, 96 КК України, суд, -

постановив:
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою протягом 30 днів з дня вручення їй копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1