Справа № 752/7487/16-к
Провадження №: 1-в/752/256/16
П О С Т А Н О В А
01.11.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 309 КК України,-
в с т а н о в и в :
вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.10.2002 року ОСОБА_4 засуджено ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 309 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією його особистого майна.
Постановою СУ ГУ МВС України в м.Києві від 20.03.2002 року накладено арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_4 .
До суду звернувся адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 із заявою про звільнення від покарання у вигляді конфіскації майна та скасування у зв`язку з цим арешту майна. Основне покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 відбув повністю. Додаткове покарання у виді конфіскації майна не виконане до цього часу не з його вини, строки минули.
Суд, вивчивши заяву, вислухавши думку прокурора, яка не заперечує проти задоволення заяви, оглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що необхідно заяву задовольнити.
Злочин, передбачений ч.3 ст.199 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Відповідно до ч.2 ст.80 КК України строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.
Вирок стосовно ОСОБА_4 набрав чинності 16.10.2003 року, а отже він повинен був бути виконаний, в тому числі і в частині додаткового покарання, у строк до 16.10.2013 року.
Згідно листа голови Голосіївського районного суду м.Києва від 01.07.2016 року виконавчі листи 25.11.2003 року направлено до Солом`янського РУЮ в м.Києві на виконання в частині конфіскації майна. Відомості про виконання вироку в частині конфіскації майна у засудженого ОСОБА_4 відсутні.
Згідно листа-відповіді на запит суду з Шевченківського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 23.08.2016 виконавчий лист Голосіївського районного суду м.Києва про конфіскацію майна ОСОБА_4 не перебуває та не перебував.
Судом також направлявся запит до Солом`янського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідь на який так і не надійшла. Проте адвокат ОСОБА_6 надав лист з Солом`янського районного ВДВС міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, згідно якого виконавчий лист про конфіскацію майна ОСОБА_4 до відділу не надходив та на виконанні не перебуває.
Отже, вирок Голосіївського районного суду м.Києва від 24.10.2002 року відносно ОСОБА_4 в частині додаткового покарання у виді конфіскації майна на даний час не виконано не з вини ОСОБА_4 . Відомостей, з яких причин вказаний вирок не виконаний, у суду не має. Строки давності виконання обвинувального вироку вже минули, а отже ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування додаткового покарання.
Крім того, накладений арешт на майно ОСОБА_4 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , власником якої він є необхідно скасувати з вказаних вище причин.
Керуючись ст. ст. 126, 409, 411 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_4 , засудженого вироком Голосіївського районного суду м.Києва від 24.10.2002 року за ч.3 ст.199, ч.1 ст.309 КК України до 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією його особистого майна, звільнити від призначеного судом додаткового покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Арешт, накладений постановою СУ ГУ МВС України в м.Києві від 20.03.2002 року на ? частину квартири АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_4 - скасувати.
Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва протягом семи діб з моменту її проголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_1