Справа № 463/1382/16-к
Провадження № 1-кс/463/273/16
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу
24 березня 2016 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :
слідчий СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000968 від 19.03.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 18 березня 2016 близько 17 год. 29 хв., за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , знаходячись у приміщенні аптеки ТзОВ «Ваш дім здоров`я», за адресою: м.Львів, вул.Пасічна,43, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, переслідуючи корисливі мотиви та попередньо розподіливши між собою ролі, переконавшись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, з метою надати можливість ОСОБА_8 таємно викрасти із шухляди касового апарату гроші, а потім безперешкодно залишити приміщення аптеки, спостерігав за діями та переміщенням обслуговуючого персоналу аптеки, відволікав увагу провізорів, вступаючи з ними в розмову. Внаслідок дій ОСОБА_5 , ОСОБА_8 реалізував їх спільний умисел на вчинення крадіжки чужого майна та вчинив таємне викрадення грошей з каси аптеки ТзОВ «Ваш дім здоров`я» на загальну суму 2738,0 гривень. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна, вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання та пояснили, що на їхню думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є середньою тяжкості, передбачає покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення майнових злочинів, неодружений, не працює, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнає. Наведене свідчить, що підозрюваний ОСОБА_5 може продовжувати злочинну діяльність, впливати на потерпілого та свідків, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, не має наміру впливати на потерпілого і свідків, не буде переховуватися від органів досудового розслідування і суду, а також, те, що слідчим не наведено передбачених ст.177 КПК України ризиків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 19.03.2016 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.03.2016 року, протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 19.03.2016 року, 23.03.2016 року та речовими доказами по кримінальному провадженню.

Згідно з п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою - незалежно від того, наскільки коротким він є, - має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пп.56 та 59 з подальшими посиланнями).

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що слідчий та прокурор не навів переконливих доказів того, що лише внаслідок того, що ОСОБА_5 був раніше суджений, неодружений, не працює, а тому потребує застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, встановлено, що підозрюваний належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки в ході досудового розслідування, не ухиляється на виклики слідчого, має постійне місце проживання.

Частина 3 ст.176 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Враховуючи наведені обставини, вважаю, що підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

Однак, беручи до уваги те, що при розгляді клопотання було доведено наявність вказаних вище обставин, передбачених п.1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, санкція якого передбачає покарання в тому числі і позбавлення волі, дії ОСОБА_5 носять систематичний характер, останній може продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушення, а тому, приходжу до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, за місцем його проживання та реєстрації.

Керуючись вимогами статей 176-178, 181, 183, 194, 395 КПК України, -

у х в а л и в :
у задоволенні клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Львова, українцю, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженому, не працюючому, раніше судженому, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період доби з 19 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. за місцем його проживання та реєстрації АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) у вказаний період доби не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

3) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками по даному кримінальному провадженні за винятком необхідності викликаної проведенням слідчої дії чи судового розгляду.

Строк дії ухвали становить два місяці.

Ухвалу передати в Личаківський ВП ГУ Національної поліції у Львівській області для негайного виконання і постановки на облік підозрюваного ОСОБА_5 , про що необхідно повідомити слідчого.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1