УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.11.2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , представника ХВК №61 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
встановив:
ОСОБА_5 звернувся з даною заявою вказуючи в судовому засіданні що він заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
В судовому засіданні встановлено наступне.
ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком апеляційного суду Черкаської області від 10.06.2008 року за ч.2 ст.186, п.4,9,12, ч.2 ст.115, ст.70 КК України у виді 12 років позбавлення волі, з примусовим лікуванням від алкоголізму.
Раніш до цього був засуджений:
- вироком Ленінградського районного суду м. Києва від 07.08.1990 року за ч.3 ст.117, ч.2 ст.118, 42 КК України до 5 років позбавлення. Звільнений 22.04.1995 року по відбуттю строку покарання.
- вироком Залізничного районного суду м. Києва від 23.02.1998 року за ч.1 ст.141 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 02.09.1998 року згідно ст.3 ЗУ «Про амністію» від 24.07.1998 року.
- вироком Васильківського районного суду Київської області за ч.2 ст.142 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Згідно ухвали Суворовського районного суду м. Херсона від 21.03.2016 року зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20.08.2007 по 16.09.2008 рік.
Кінець строку: 25.07.2018 рік.
Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики на ОСОБА_5 , останній в попередніх місцях позбавлення волі притягався до дисциплінарної відповідальності 1 раз. Адміністрацією установи заохочувався 9 разів за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Під час відбування покарання у ХВК №61 з 02.02.2016 року отримав 2 заохочення має та до дисциплінарної відповідальності не притягався.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви засудженого, вказуючи, що незалежно від його характеристики він є засудженим, який тільки становиться на путь виправлення, але ні є таким, що довів своє виправлення.
Представник ПВК-№61 проти задоволення заяви засудженого не заперечувала.
Виходячи з встановленого суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи зазначене, а також враховуючи поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а саме дані про порушення режиму в установі виконання покарань, дані про його попередні судимості, суд вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення, так як вбачається що його позитивна поведінка та становлення до праці більш пов`язана примусом щодо нього режиму утримання, а ні дійсним ставленням його до додержання правил поведінки та праці.
На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.537 ст.539 КПК України
у х в а л и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 7-ти днів з дня проголошення повного тексту даної ухвали.

СуддяОСОБА_1