Провадження № 11-сс/780/129/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 31.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
31 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги на постанову прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської областізі скаргою на постанову прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 від 25.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000032 від 14.10.2014 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2016 року в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 від 25.12.2015 року про закриття кримінального провадження відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурор вжив всіх заходів по зібранню та оцінці доказів, передбачених ст. 94 КПК України.

Не погоджуючись з даним рішенням слідчого судді, потерпіла ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2016 року, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 від 25.12.2015 року про закриття кримінального провадження.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та не підтверджуються доказами дослідженими під час судового розгляду. Зазначає, що відповідно до правил охорони електричних мереж, виконання земляних робіт на глибині понад 0,3 метра без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється, проте службовими особами військової частини зазначені правила були проігноровані.

Заслухавши доповідь судді, думки потерпілої ОСОБА_7 та її представника, які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. ст. 318-380 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України слідчий, прокурор повинен всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З постанови прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2015 року порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 425 КК України вбачається, що вказані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Відмовляючи у задоволенні скарги потерпілої на постанову прокурора про закриття кримінального провадження № 0000032, слідчий суддя належним чином не перевірив доводи скарги ОСОБА_7 , не навів обґрунтованих мотивів прийнятого рішення, а лише формально послався на те, що прокурор під час досудового розслідування кримінального провадження вжив всіх заходів по зібранню та оцінці доказів, передбачених ст. 94 КПК України.

Доводи потерпілої ОСОБА_7 , наведені в апеляційній скарзі в повній мірі перевірені не були, а саме не було надано належної правової оцінки тому, що відповідно до Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою КМУ № 209 від 4.03.1997 року, охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі на відстань 10 метрів для повітряних ліній напругою до 20 кВ. Як вбачається з матеріалів справи, за наказом командування військової частини НОМЕР_1 , роботи по укладенню електрокабелю проводилися в охоронній зоні електричних мереж. Тому для проведення таких робіт командування військової частини, відповідно до Порядку видачі дозволів Державним комітетом з нагляду за охороною праці та його територіальними органами, затвердженого постановою КМУ від 15.10.2003 року, повинно було отримати дозвіл.

Електромережа, де проводились роботи із закопування кабелю від підстанції 35/10 «Ольшаниця» до повітряної лінії електропередач ПЛЕП-10, знаходиться у віданні Таращанського РЕМ № 1 і без письмової згоди даного підприємства забороняється виконання земляних робіт на глибині понад 0,3 метри, а глибина траншеї становить більш ніж 30 см, що підтверджується протоколом огляду місця події від 5.12.2008 року.

Проте, в матеріалах перевірки відсутні дані щодо отримання дозволу командуванням в/ч НОМЕР_1 від керівництва енергопідприємства на проведення робіт без участі їх представника. З цього приводу не були допитані працівники територіального відділу державного нагляду за охороною праці, які проводили перевірку військової частини НОМЕР_1 .

З постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що прокурором не дано оцінки всім доказам по справі, що не може свідчити про достатню повноту і об`єктивність досудового розслідування.

Виходячи з наведеного, ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 та постанова прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження від 25 грудня 2015 рокує передчасними, а тому не можуть бути визнанні законними і обґрунтованими, у зв`язку з чим підлягають скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги на постанову прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 від 25 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0000032 скасувати.

Постанову прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000032 від 25 грудня 2015 року скасувати.

Головуючий:

Судді: