УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2014 року м. Хмельницький
Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницького, у складі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 скаргу адвоката в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора в частині передачі речових доказів на відповідальне зберігання.
В судовому засіданні адвокат скаргу підтримав, повідомив, що на сьогодні його клієнт протягом тривалого часу користується даним кіоском, сплачував ринковий збір, проводив відповідні розрахунки, а 31.07.2014 року ОСОБА_7 та іншими особами ОСОБА_5 протиправно було позбавлено робочого місця, самовільно відчинено кіоск та вивезено товар з нього. Оскільки ОСОБА_5 на законних підставах, які ніхто не оспорював володіла кіоском, який визнаний речовим доказом просив визнати бездіяльність слідчого та передати дане майно на відповідальне зберігання володільцю.
Заслухавши адвокат, слідчого, прокурора, яка заперечувала у задоволені скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного.
Статтею 100 КПК України встановлено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений повинен бути, як найшвидше повернутий володільцю крім випадків передбачених ст., ст. 160-166, 170-174 КПК України. Речовий доказ, що наданий добровільно зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі. Зберігання речових доказів стороною кримінального провадження здійснюється в порядку визначеного КМ України.
Відповідно матеріалів кримінального провадження відсутні докази, що слідчий отримав тимчасовий доступ до даного контейнеру відповідно ст., ст. 160-166 та ст. 170-174 КПК України. Відсутні докази, що ОСОБА_7 є підприємцем і здійснює торгівельну діяльність або використовує дане майно для цих цілей. Слідством встановлено, що протягом тривалого часу на даному торгівельному місці торгівлю здійснює підприємець ОСОБА_5 . Визнане речовим доказом майно: контейнер № 1 ряд № НОМЕР_1 на речовому ринку «Норма» по вул. Геологів у м. Хмельницькому не оглянутий, не сфотографований та докладно не описаний в протоколі. Слідчим лише визнано майно речовим доказом та приєднано до кримінального провадження. Фактично дане майно не можливо приєднати до кримінального провадження, якщо це є відповідний контейнер. Судом не встановлено, яким чином слідчим отримав і яким чином було надано речовий доказ. Адвокат неодноразово звертався до слідчого щодо визначення долі даного майна та передачі його на зберігання. Слідчим було відмовлено, а згодом визнано майно речовим доказом і фактично не вжито заходів для його зберігання в порядку КПК України. Таким чином є відповідна бездіяльність слідчого щодо процесуальних дій по речовому доказу, щодо його фіксування та збереження. Тому з метою забезпечення схоронності та визначення відповідального за збереження майна слід визначити, особу, яка має здійснювати за ним догляд.
Відповідно матеріалів кримінального провадження дане майно знаходиться на ринку ПМП «Норма», а в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, кому належить на праві власності контейнер № 1 ряд № 2 на речовому ринку «Норма» по вул. Геологів у м. Хмельницькому, лише з показів свідка ОСОБА_8 випливає, що лише з його дозволу можливо було зняти замок на контейнері, інші свідки вказують, що в даному контейнері знаходились речі товар, який належав потерпілій.
На сьогодні не визначено, хто є власником майна, а стаття 397 Цивільного кодексу України містить положення згідно яких володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе, фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.
Не спростовним є факт і дані обставини підтверджені відповідними доказами, що протягом тривалого часу ОСОБА_5 користувалась контейнером № 1 ряд № 2 на речовому ринку «Норма» по вул. Геологів у м. Хмельницькому і до подій 31.07.2014 року в даному контейнері знаходився її товар. Будь-яких доказів незаконності та не правомірності перебування даної особи чи майна у контейнері чи володіння майном не встановлено, таким чином дана особа на сьогодні на законних підставах користувалась та володіла цим майном, зберігала там майно, яке їй належало. Тому слідчий суддя вважає, що доводи адвоката відносно бездіяльності слідчого є обґрунтованими і до вирішення питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення речовий доказ має бути оглянутий, описаний, сфотографований та переданий на зберігання особі, яка на момент вчинення діяння користувалась майном - ОСОБА_5 , а тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 100, 303-307 КПК України, -
Відповідно вимог ст. 307, 309 КПК України ухвала слідчого суді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1