Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/650/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 від 27 грудня 2014 року

про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Ярмолинці, є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, одружений, працює лісником державного підприємства «Ярмолинецьке лісове господарство», раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України,

встановив:
26 грудня 2014 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні бару «Лідер», що розташований в смт. Ярмолинці по вул. Площа 600-чя Ярмолинець розпивав спиртні напої з своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , скориставшись тимчасовою неуважністю ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу зі столика, за яким вони відпочивали, взяв ключі від її легкового автомобіля «Тоyota-Solara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою присісти в середину та покурити. В подальшому ОСОБА_4 вийшов з приміщення вказаного розважального закладу, підійшов до транспортного засобу ОСОБА_6 і за допомогою ключа відчинив водійські дверці та присів в середину на місце водія. В той час коли ОСОБА_4 знаходився в автомобілі до нього на переднє пасажирське сидіння присів його знайомий ОСОБА_9 .

Тієї ж ночі близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_4 з метою поїздки на АЗС «ОККО», що розташована на окраїні смт. Ярмолинці в напрямку м. Хмельницький, вирішив незаконно заволодіти легковим автомобілем «Тоyota-Solara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 255 158 грн. 00 коп., що належить ОСОБА_6 та знаходився напроти приміщення бару «Лідер» в смт. Ярмолинці вул.Площа 600-чя Ярмолинець, при цьому ОСОБА_9 про відсутність права керувати даним транспортним засобом не говорив.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем, ОСОБА_4 умисно, самовільно, без дозволу ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу запустив двигун автомобіля і поїхав на ньому до приміщення бару «Клубнічка», що розташоване по вул. Щорса в смт. Ярмолинці. Надалі, ОСОБА_9 вийшов з автомобіля «Тоyota-Solara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а ОСОБА_4 поїхав самостійно на територію АЗС «ОККО».

В подальшому ОСОБА_4 , повертаючись назад в центральну частину смт. Ярмолинці на автомобілі «Тоyota-Solara», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Хмельницька не впорався з керуванням, виїхав на тротуар, де допустив наїзд на дерево.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 49282 грн. 17 коп.

Вина обвинуваченого підтверджується його показаннями та показаннями потерпілої.

Так, обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, що йому інкримінується визнав повністю, підтвердив фактичні обставини обвинувачення і пояснив, що дійсно вчинив вказаний вище злочин за обставин, які вірно встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті. Зазначив, що кається у скоєному.

Зокрема, пояснив, що попросив ключі у потерпілої в той момент, коли вони сиділи у барі «Лідер», при цьому музика грала гучно, адже вони сиділи біля колонки, зазначивши, що бажає посидіти в її автомобілі. Потерпіла ОСОБА_6 словесно йому не дозволяла взяти ключі. Припустив, що ОСОБА_6 , напевно, бачила як він взяв ключі. Йому так здалось. Зазначив, що усвідомлював, що йому не дозволено їхати, але він самовільно поїхав на АЗС. Додав, що була ожеледиця, він наїхав на болото, автомобіль кинуло, він не впорався з керуванням та наїхав на дерево. Зазначив, що відшкодував 8 тис. доларів США.

Потерпілий ОСОБА_6 під час судового розгляду пояснила, що в барі «Лідер», де вони разом, в тому числі обвинувачений відпочивали, гучно грала музика. Ключі від автомобіля лежали на столику, ліворуч від неї. З приводу них розмови з обвинуваченим не було. Останній не питав її згоди посидіти чи покерувати автомобілем. В певний період часу вона вийшла і не побачила свого автомобіля. Думала, що ключі в сумці, але їх там не було. Вона одразу ж викликала ДАІ по телефону. У подальшому вона зателефонувала обвинуваченому, який повідомив їй про те, що розбив автомобіль. Зазначила, що має майнові претензії, але цивільний позов не подавала, оскільки вони з обвинуваченим родичі, а саме, двоюрідні брат та сестра. У питанні виду та міри покарання підтримала прокурора, просила призначити суворе покарання.

Фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені вірно, обвинуваченим підтверджуються.

Ухвалюючи вирок, суд вважає, що мало місце діяння, яке інкримінується обвинуваченому. Це діяння містить склад злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Призначаючи покарання, суд виходить з меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обставиною, яка пом`якшує покарання відповідно ст. 66 КК України є добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди. Обставин, які обтяжують покарання відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд, враховуючи характер вчиненого ОСОБА_4 , не визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, обставиною, що обтяжує покарання, з тих мотивів, що стороною обвинувачення не зверталась увага суду на причинно-наслідкового зв`язок такого стану із фактом вчинення злочину, зокрема, чи сприяв цей стан вчиненню злочину, чи не вчинив би подібного ОСОБА_4 не в такому стані. Крім того, відсутні медичні дані про ступінь сп`яніння.

Суд бере до уваги обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не має судимості, на обліку у лікаря психіатра та/або нарколога не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений з Мельник ( ОСОБА_10 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на обліку в жіночій консультації по вагітності (т.1 суду, а.п. 70, 71, 123, 187-189, 208; т.1 а.п. 59-63 ).

Також суд бере до уваги факт відшкодування обвинуваченим потерпілому завданої шкоди та збитків у розмірі 129600 гривень, що в еквіваленті станом на дату відшкодування 31.12.2014 року становило 8 000 доларів США (т.1 а.п. 58).

З огляду на зазначене суд вважає, що досягти мети покарання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення покарання у виді обмеженням волі. На підставі ст.75 КК України суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Суд прийшов до такого висновку з огляду на те, що обвинувачений відшкодував шкоду та збитки потерпілому у розмірі, що значно перевищує розмір завданої шкоди, з часу вчинення злочину в грудні 2014 року минуло більше одного року чотирьох місяців, під час цього проміжку часу ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягався, характеризується позитивно, має постійне місце роботи, його дружина перебуває на обліку у зв`язку з вагітністю, тобто ОСОБА_4 має намір стати батьком, що свідчить про його усталені соціальні зв`язки, а відтак про мотивацію до виправлення.

При цьому суд відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності з переданням його на поруки трудового колективу ДП «Ярмолинецьке лісове господарство» з підстав.

Відповідно до ч.1 ст.47 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час першого судового розгляду по суті відмовився давати показання на підставі ст. 63 Конституції України, і лише після подання клопотання про звільнення його від відповідальності в судових дебатах вказав, що щиро розкаявся, хоча його суб`єктивне ставлення до вчиненого свідчило про протилежне. Подальшу процесуальну поведінку ОСОБА_4 , який уже під час нового судового розгляду дав показання, суд оцінює як бажання уникнути відповідальності. Тому суд не може визнати його каяття щирим.

Отже, відсутня така обов`язкова ознака для застосування ч.1 ст.47 КК України як щире каяття.

Крім того, клопотання ДП «Ярмолинецьке лісове господарство» від 08 лютого 2016 року №139 за підписом т.в.о. директора ОСОБА_11 та голови профспілки ОСОБА_12 за час провадження ні вказані особи, ні будь-який інший уповноважений представник трудового колективу у судових засіданнях не підтримував. Це не є обов`язковим, але це свідчить про формальне відношення трудового колективу до даного питання та ставить під сумнів потенційні зобов`язання трудового колективу проводити заходи виховного впливу щодо взятої на поруки особи, контролювати та відповідним чином реагувати на дії ОСОБА_4 (т.1 суду а.п. 188, 189).

Отже, суд не вбачає підстав для реалізації свого права, передбаченого ч.1 ст.47 КК України.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не продовжувався. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч.9 ст.100 КПК України. З обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 Кримінального кодексу України і призначити покарання у виді обмеженням волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.2), 3) та 4) ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та/або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 294,62 та 2918,4 гривень документально підтверджених витрат на залучення експерта (т.1 а.п. 22, т.1 суду а.п. 59).

Речові докази: легковий автомобіль марки «Тоyota-Solara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутим останній (т.1 а.п. 11).

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право обвинуваченого подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1