Справа № 530/1955/15-к
Номер провадження 1-кп/530/11/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" січня 2016 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі - ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 ,психолога ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області кримінальне провадження №0000706 від 25.12.2015 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російської Федерації, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, раніше не судимий, не одружений, учень 1 курсу професійно- технічного училища №25 м. Зіньків, повна загальна середня освіта,у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 28.11.2015 року близько 24 год. знаходячись в кафе «Золота рельса» в м. Зіньків, Полтавської області, з причини неочікувано виниклих неприязних стосунків з громадянином ОСОБА_7 , умисно завдав ОСОБА_7 чотири удари кулаком правої руки в область голови, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та перелому кісток носа, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 142 від 10.12.2015 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Такі дії, ОСОБА_6 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дослідивши докази представлені стороною обвинувачення та докази, здобуті під час судового провадження, вислухавши показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, суд приходить до висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 у кримінальному провадженні знайшло своє підтвердження з наступних підстав.

Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або даними слідчому судді на стадії досудового розслідування. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Під час розгляду справи в суді, допитаний обвинувачений ОСОБА_6 показав, що свою вину визнає частково, а саме, що він наніс удари долонею по обличчю ОСОБА_7 в самому приміщені кафе та біля нього. Та пояснив, що дійсно він 28.11.2015 року біля 23 год. 30 хвилин, будучи діджеєм в кафе «Золота рельса» побачив, як ОСОБА_7 почав приставати до його дівчини. Підійшов до потерпілого, та пояснив, що непотрібно приставати до його дівчини, чим захистив її честь. ОСОБА_8 взяв його за праву руку а він наніс лівою долонею удар в обличчя один раз. Куди саме попав не бачив. При цьому дискотека продовжувалася.

Хвилин через 15-20 він вийшов на вулицю і біля вищевказаного кафе під час сварки із ОСОБА_7 наніс знову долонею лівої руки удар по обличчю. В яку частину обличчя попав наносячи ляпас, він не бачив.

Цивільний позов прокуратури він визнає повністю, а цивільний позов потерпілого не визнає. Просить суд призначити покарання згідно чинного законодавства, але не позбавляти волі.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України доведена наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

В судовому засіданні потерпілий, ОСОБА_7 , показав, що він 28.11.2015 року прийшов до кафе «Золота рельса» в м.Зіньків. При цьому вдома випив два стакана пива з батьком. Під час танців, біля 23 год. 30 хвилин до нього вискочив зі сцени діджей ОСОБА_6 , якого він знав та почав наносити декілька ударів а саме три, правою рукою по обличчю. Один удар попав по брові, другий по губі а третій по носу. Дискотека ішла далі. Коли він вийшов на вулицю, то до нього підійшов гурт дівчат. Потім він пам`ятає смутно, як нанесли удар по обличчю. Зі слів хто знаходився поряд, розповіли, що його ударив по обличчю знову ОСОБА_6 .. Подробиць всього не пам`ятає. Прийшов додому. Вранці про пригоду розповів батькам. Подробиці бійки узнав від товаришів.
- В судовому засіданні свідок, ОСОБА_9 суду показав, що 28.11.2015 року у вечері, точно він час не пам`ятає, син, ОСОБА_7 пішов на дискотеку. Чи вживав син пиво, не пам`ятає. Він особисто пиво пив. В ранці коли він побачив сина, який спав удома, побачив пошкоджене обличчя. Від сина дізнався що його побили. Після чого звернувся разом із сином до лікарів.

- В судовому засіданні свідок, ОСОБА_10 суду показала, що 28.11.2015 року вона прийшла з ОСОБА_6 біля 20 год. в кафе «Золота рельса», де діджеєм працює ОСОБА_11 . Біля 23 год. 30 хвилин, до неї почав приставати ОСОБА_7 , обнімати за плечі. В цей час до них підбіг ОСОБА_6 і під час словесної перепалки наніс один удар долонею по обличчю. Ніяка кров із обличчя ОСОБА_8 не йшла. Дискотека продовжувалася. Потім коли вона вийшла на вулицю то побачила ОСОБА_6 , який знову під час бесіди із ОСОБА_8 наніс удар по обличчю ОСОБА_8 , від удару якого пішла кров із обличчя. ОСОБА_8 відвели в сторону.
- В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що 28.11.2015 року, біля 21 год.30 хвилин - 22 год. він прийшов до кафе «Золота рельса», та знаходився із друзями. Близько 23-24 години коли він стояв біля вікна в приміщені то ніякої бійки у кафе не бачив. Дискотека йшла, не зупинялася. Коли вийшов на вулицю, то побачив, метрів 5-7 від себе, на проїзній частині ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які стояли біля приміщення магазину «Дар» і між собою говорили. Видимість була хороша. Потім він побачив як ОСОБА_13 правою рукою один раз вдарив в ліву частину обличчя ОСОБА_8 , в якого пішла кров від удару. Він разом із ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відвів ОСОБА_8 до будівельника, визвав особисто таксі та пішов додому. Чи приїздило таксі до них він не знає.
- В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показав, що 28.11.2015 року прийшов до кафе «Золота рельса», біля 23 год.. Під час дискотеки познайомився із дівчиною та відійшов в сторону, а ОСОБА_8 із своєю дівчиною на ім`я ОСОБА_17 , танцювали на майданчику. Поряд з ними, танцювала дівчина ОСОБА_13 , ОСОБА_18 . Потім він побачив, як до ОСОБА_8 підбіг ОСОБА_13 , діджей та один раз правою рукою ударив по обличчю ОСОБА_8 . Далі лівою рукою схватив ОСОБА_8 за шию та ударив іще декілька раз кулаком по обличчю. Скільки точно не пам`ятає. Він разом із Вітою вивели ОСОБА_8 на вулицю. Дискотека при цьому продовжувалася. Потім через хвилин 5 до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_13 . Підізвав свою дівчину, ОСОБА_18 , запитав щось у неї. Що саме він не чув і після цього наніс один удар рукою в обличчя ОСОБА_8 . Чув зі слів ОСОБА_13 , що він ударив ОСОБА_8 із за своєї дівчини, чого саме не пояснював. Далі він разом із ОСОБА_17 , дівчиною ОСОБА_8 відвели до магазину « Будівельник» взяв таксі та відвіз ОСОБА_8 додому.
- В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показала, що 28.11.2015 року прийшла в кафе «Золота рельса» біля 22 год. де танцювала, розважалася. Періодично виходила на вулицю. В самому приміщені ніякої бійки не бачила. При ній дискотека не зупинялася. Ніхто не розповідав на той час про бійку.
Близько 24 год. коли вона вийшла на вулицю то побачила, як в районі магазину «Дар» на відстані біля 3 метрів від неї стояв ОСОБА_20 та ОСОБА_13 . До них підійшла дівчина ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , прізвища якої вона не знає, і він у неї запитав, чи «приставав» до неї ОСОБА_8 . ОСОБА_18 підтвердила це і тоді правою рукою, ОСОБА_13 наніс один удар правою рукою ОСОБА_8 в обличчя. Пішла кров. Після цього ОСОБА_13 пішов.
- В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 суду показала, що 28.11.2015 року біля 22-23 год. прийшла докафе «Золота рельса». Під час танців в кругу, біля 23 год. вона побачила, що ОСОБА_22 , який був діджеєм в кафе підійшов до них і декілька раз вдарив в обличчя її хлопця ОСОБА_8 . При цьому біля них танцювала та стояла дівчина ОСОБА_13 , ОСОБА_18 . Куди саме удари наніс ОСОБА_13 , вона не пам`ятає. При цьому дискотека продовжувалася. Вона стала між ОСОБА_13 та ОСОБА_8 . А потім вийшла на вулицю через деякий час із ОСОБА_8 . Пішла до приміщення за водою і повернулась до ОСОБА_8 , який був на вулиці, бачила кров на обличчі у ОСОБА_8 . Зі слів останнього знає, що його ударив ОСОБА_13 .
- В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , суду показав, що прийшов 28.11.2015 року до кафе «Золота рельса» біля 22-24 години. Зустрів свого знайомого ОСОБА_24 , який був у кафе. Відлучився до бару, щоб купити пляшку пива сам. Повернувся хвилин через 5 і побачив, як до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_13 та наніс правою рукою декілька ударів в область голови. Кров при цьому з обличчя у ОСОБА_8 не текла. Хвилин через 10 15 вийшов на вулицю і побачив, як стояли ОСОБА_8 та ОСОБА_13 на вулиці, на проїзній частині напроти кафе «Дар» та говорили між собою. Біля них стояли інша молодь. Під час розмови, ОСОБА_13 долонею один раз ударив в обличчя ОСОБА_8 . Куди саме він не бачив. Після удару ОСОБА_8 відвели, щоб витерти кров, яка ішла з носа а потім його відвезли додому.
- рапортом оперативного чергового Зіньківського відділеня поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_25 від 30.11.2015 року про те, що надійшло повідомлення по телефону від лікаря Зіньківської ЦРЛ Колісник, про те, що 30.11.2015 року з тілесними ушкодженнями звернувся гр.-н ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.2 а.с.7);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 30.11.2015 року від ОСОБА_7 про те, що 29.11.2015 року близько 01 год.00 хвилин в кафе-барі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_26 наніс тілесні ушкодження заявнику (т.2 а.с.8-9);

- висновком судово-медичної експертизи № 142 від 07.12.2015 року відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_7 виявлено та описано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та перелому кісток носа, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути кулаки людини, чи інші, схожі за характером предмети, можливо в строк та при обставинах, на які вказує потерпілий та які викладені у постанові та медичній документації і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.(т.2 а.с.18-19);

- висновком додаткової судово-медичної експертизи № 143 від 17.12.2015 року відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи гр-на ОСОБА_7 виявлено та описано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та перелому кісток носа зі зміщенням, які утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути кулаки людини, чи інші, схожі за характером предмети, можливо в строк та при обставинах, на які вказує потерпілий та які викладені у постанові та медичній документації і на момент проведення судово-медичної експертизи, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.(т.2 а.с.22-23);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.12.2015 року із фото таблицею до нього, згідно якого ОСОБА_27 відтворив та показав на місці події обставини та механізм заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 (т.2 а.с.28-31);

- висновком судово-медичної експертизи № 143 від 10.12.2015 року відповідно до якого під час проведення слідчого експерименту, покази свідка ОСОБА_27 дані ним під час проведення слідчого експерименту, які зафіксовані в представленому протоколі проведення даної слідчої дії-з об`єктивними даними СМЕ потерпілого ОСОБА_7 загалом в протиріччя не вступають (т.2 а.с.32-33).
- висновком судово-медичної експертизи № 148 від 15.12.2015 року відповідно до якого під час проведення слідчого експерименту, покази підозрюваного ОСОБА_6 дані ним під час проведення слідчого експерименту, які зафіксовані в представленому протоколі проведення даної слідчої дії - з об`єктивними даними СМЕ потерпілого ОСОБА_7 загалом в протиріччя не вступають (т.2 а.с.54).
Інші докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, крім матеріалів які характеризують ОСОБА_6 ..

ОСОБА_6 , своїми діями, які виразилися в нанесені умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_6 , кваліфіковано вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_6 , достатнє і необхідне для його виправлення і недопущення в подальшому скоєння ним злочинів, суд враховує, що він свою вину визнає в частині, що наніс удари по обличчю потерпілому - повністю і щиро кається в здійсненому, активно сприяв розкриттю злочину, його майновий стан, молодий віком і вважає ці обставини, такими що пом`якшують покарання.

Згідно зі ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 не виявлено.

З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 10.12.2004 року, №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року, те, що ОСОБА_6 , скоїв злочин передбачений ст.. 125 ч 2 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості; обставин вчиненого злочину, характеру і розміру завданих збитків потерпілому, суспільної небезпеки скоєного злочину, обставин справи та наслідків, думки потерпілого, а також особи ОСОБА_6 , що він вчинив злочин вперше, суд вважає, що виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно обрати йому покарання, передбачене чинним законодавством. Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення. Крім того, суд бере до уваги віктимну поведінку потерпілого та те, що він вживав спиртні напої. Також частково відноситься критично до показів свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_27 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , оскільки вони знаходяться в дружніх стосунках лише з потерпілим та мали зацікавленість у виправданні поведінки останнього в якого напередодні був день народження. Та зі слів обвинуваченого, ОСОБА_6 , цього дня ОСОБА_7 пригощав товаришів з цієї нагоди. Незацікавлених свідків зі сторони обвинувачення та обвинуваченого представлено не було.

Згідно медичного висновку ОСОБА_6 , працездатний.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлено:

- Миргородською місцевою прокуратурою за лікування ОСОБА_7 в Зіньківській ЦРЛ на суму 1192 грн. 59 коп..

- потерпілим на суму 15021 грн., а саме на суму 5 021 грн. 73 коп. матеріальні збитки та 10 000 гривень моральна шкода.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд бере до уваги, що відповідно до ст.1206 Цивільного кодексу України затрати, понесені на лікування громадян, потерпілих від злочинних дій, підлягають відшкодуванню з осіб, які вчинили ці злочини.
Згідно з п.З «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993., визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.
Цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором та може бути поданий прокурором у випадках встановлених законом, що передбачено у ст.128 ч.3 Кримінального процесуального кодексу України.
Ст.24 ч.2 Закону України Про прокуратуру визначає, що право подання цивільного позову у кримінальному провадженні надається прокурору, який бере в ньому участь.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особ, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під моральною шкодою, згідно Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року №5, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

З ч.2 ст.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4, із змінами внесеними згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001 року № 5, вбачається, що до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Беручи до уваги, що ОСОБА_7 , з його слів, буде проходити далі лікування в подальшому, суд не може в повній мірі визначитися із моральною шкодою, оскільки він не надав відповідного висновку лікарів.
В зв`язку з цим, позовні вимоги, ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню. А саме стягнення із ОСОБА_28 на користь потерпілого ОСОБА_7 5 021 грн. 73 коп. матеріальних збитків та 5000 гривень моральної шкоди, а всього 10021 грн. 71 копійку. В іншій частині позовні вимоги залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368 - 371,373-376, 380 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 1 року 10 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки та з покладенням відповідно до ст.76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

Цивільний позов Миргородської місцевої прокуратури задоволити.

Стягти із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російської Федерації, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , учня 1 курсу професійно технічного училища №25 м. Зіньків на користь держави в особі фінансового управління Зіньківської районної державної адміністрації, районний, місцевий бюджет 24060300, р/р 0121 ГУ ДКСУ в Полтавській області, МФО 831019 - 1192 грн. 59 коп. витрачених на лікування потерпілого від злочинних дій.

Позовну заяву ОСОБА_7 про відшкодування матеріальних та моральних збитків задоволити частково.

Стягти із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Москва, Російської Федерації, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , учня 1 курсу професійно технічного училища №25 м. Зіньків на користь ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 - 5 021 грн. 73 коп. матеріальних збитків та 5000 гривень моральної шкоди, а всього 10021 грн. 71 копійку.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу обрати - особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1