печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 листопада 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву Генеральної прокуратури України про роз`яснення судового рішення,

В С Т А Н О В И В :
Генеральна прокуратура України звернулась до слідчого судді із заявою і просить роз`яснити ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2016 у справі № 757/40590/16-к в частині, вказуючи наступне. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2016 у справі № 757/40590/16-к відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Автономної Республіки Крим. Зобов`язано Генеральну прокуратуру України вжити заходів, визначених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Вказаною ухвалою фактично зобов`язано службових осіб Генеральної прокуратури України визначити підслідність у кримінальному провадженні №0000030.

Згідно даних Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що працівник УМВС України в м. Севастополі ОСОБА_4 за попередньою змовою зі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , використовуючи надану йому владу та службове становище, за попередньою змовою групою осіб із січня 2013 року по 13.03.2013 вимагали у керівника суб`єкта підприємницької діяльності - фірми «Еlite-Net» ОСОБА_7 неправомірну вигоду у вигляді щомісячного перерахування грошових коштів у кількості 5 тисяч гривень за невжиття заходів щодо перевірки фірми «Еlite-Net» і вилучення обладнання зазначеного підприємства та 12.06.2013 і 01.08.2013 отримали неправомірну вигоду відповідно у сумі 5 тисячі 4400 гривень.

За вказаним фактом 13.03.2013 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України. У цьому кримінальному провадженні 31.08.2013 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Статтею 110 КПК України передбачено, що постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» підслідність кримінальних проваджень про кримінальні правопорушення, вчинені на тимчасово окупованій території, визначається Генеральною прокуратурою України. Матеріали досудового розслідування щодо злочинів, кримінальні провадження щодо яких знаходяться на стадії досудового слідства, повинні бути передані органам досудового слідства, визначеним Генеральною прокуратурою України.

Разом із цим матеріали згаданого кримінального провадження до Генеральної прокуратури України для визначення підслідності відповідно до указаних вимог не надходили та залишилися на території тимчасово окупованого Російською Федерацією півострова Крим.

Наразі чинним КПК України не визначено механізму відновлення матеріалів провадження на стадії досудового розслідування, а отже, визначити підслідність у вказаному кримінальному провадженні не є можливим.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права.

Таким чином, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2016 у справі № 757/40590/16-к потребує роз`яснення, оскільки є незрозумілою.

Під час розгляду заяви прокурор ОСОБА_8 підтримала викладені у ній обставини, просила роз`яснити порядок виконання ухвали слідчого судді, вказуючи на відсутність механізму застосування положень ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Адвокат ОСОБА_3 заперечував проти роз`яснення ухвали слідчого судді, оскільки вона є зрозумілою, при цьому на Генеральну прокуратуру України не було покладено обов`язку в розумінні положень ст. 307 КПК України.

Вислухавши прокурора, адвоката, вивчивши матеріали скарги, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23 вересня 2016 року було залишено без задоволення скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури АР Крим та зобов`язання вчинити дії. Крім цього, копію ухвали слідчого судді було направлено Генеральній прокуратурі України для вжиття заходів визначених ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Слідчий суддя виходив з відсутності у нього повноважень на зобов`язання уповноважених осіб прокуратури АР Крим вчинити дії у кримінальному провадженні №0000030, оскільки вказаний орган не здійснює відповідно до встановленого чинним законодавством досудового розслідування у ньому.

При цьому було визнано за необхідним направити копію даної ухвали Генеральній прокуратурі України для вжиття визначених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки в іншому випадку, така бездіяльність державного органу призведе до порушення прав громадянина, в даному випадку ОСОБА_4 , зокрема статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, про що неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях.

Отже слідчий суддя в цьому випадку керувався загальними положеннями КПК України та нормами Конституції України з метою забезпечення дотримання норм чинного законодавства та недопущення порушення прав заявника з боку Генеральної прокуратури України, на яку покладено відповідний обов`язок.

За таких обставин ухвала слідчого судді є достатньо зрозумілою, та не потребує буд-якого роз`яснення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2,380 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
заяву Генеральної прокуратури України про роз`яснення судового рішення, залишити без задоволення. Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1