Справа № 146/249/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2016 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора
Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жолоби Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
до якого не застосовано запобіжний захід,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Велика Русава Томашпільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Терра Фуд», проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
до якого не застосовано запобіжний захід,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
13 вересня 2015 року біля 22-00 години ОСОБА_5 спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_6 умисно, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном приїхали на автомобілі «Форд», державний номерний знак НОМЕР_1 на вул..Шкільна в с.Марківка Томашпільського району Вінницької області до території току, належного ОСОБА_7 , звідки шляхом вільного доступу таємно викрали 108 кг соняшника вартістю 8,20 гривень за 1 кг, після чого з місця події зникли, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 885,60 гривень.
Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
24 лютого 2016 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_7 та підозрюваними ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоди про примирення.
Відповідно до даних угод потерпілий ОСОБА_7 та підозрювані ОСОБА_5 і ОСОБА_6 дійшли згоди щодо покарання за дії, вчинені підозрюваними, кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у вигляді позбавлення волі на строк один рік із звільненням від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строк один рік на підставі ст.. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.2-3 ч.1 ст. 76 КК України. В угодах передбачені наслідки їх укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваним, потерпілому.
Прокурор Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила щодо затвердження судом угод про примирення, вважаючи, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК України та КК України.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні попросили вказані угоди про примирення затвердити і призначити узгоджене в угодах покарання та інші передбачені угодами заходи, при цьому обвинувачені беззастережно визнали себе винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дали згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угод, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угод зобов`язання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить із наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинувачених за ч.2 ст.185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнали себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є правопорушенням середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченими може бути укладена у кримінальному провадженні.
Умови угод про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , потерпілий ОСОБА_7 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження угоди для сторін є:
-для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 -обмеження права оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст. 394,424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України;
-для ОСОБА_7 -обмеження права оскарження вироку, згідно ст.ст. 394,424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затвердженні ці угоди в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст. 424 КПК України, сторонам зрозумілі.
Передбачені у ст. 474 КПК України норми права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 роз`яснено і є зрозумілими.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміють, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цих угод цілком залежить від дотримання ними Закону і будь-якого положення складених угод. У разі невиконання угод про примирення, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розуміють, що умисне невиконання угод є підставою для притягнення їх до кримінальної відповідальності за ст. 390 КК України.
Зміст угод про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, обвинувачених, потерпілого, які просили затвердити угоди про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоди про примирення, які відповідають вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471КПК України, з`ясувавши у обвинувачених, що вони розуміють, викладені в ч. 5 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст.473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вони визнають себе винуватими; вид покарання, та, переконавшись, що укладення даних угод сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоди про примирення.
Питання про речові докази вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме: 11 мішків білого кольору, наповнених насінням соняшнику, які передані під квитанцію у камеру речових доказів Томашпільського ВП,- повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 .
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 24 лютого 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 про примирення.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 24 лютого 2016 року покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік із звільненням від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строк один рік на підставі ст.. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.2-3 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально- виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Затвердити угоду від 24 лютого 2016 року, укладену між потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_6 про примирення.
ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 24 лютого 2016 року покарання у вигляді позбавлення волі на строк один рік із звільненням від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строк один рік на підставі ст.. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п.2-3 ч.1 ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально- виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Речові докази у справі-11 мішків білого кольору, наповнених насінням соняшнику, які передані під квитанцію у камеру речових доказів Томашпільського ВП ГУНП у Вінницькій області,- повернути за належністю потерпілому ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1