УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 12 вересня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 3 червня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и в:
Зазначеним вироком

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого,
засуджено:
- за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 3 червня 2016 року вирок залишено без зміни.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_4 визнано винуватим та засуджено за те, що він 5 червня 2015 року близько 17 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном, проник до квартири АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно ОСОБА_5 на суму 811 грн.

Крім того, 25 вересня 2015 року близько 10 год. із будинку по АДРЕСА_2 повторно таємно викрав майно ОСОБА_6 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 5000 грн.
Також 5 жовтня 2015 року близько 16 год. із квартири АДРЕСА_3 таємно викрав майно ОСОБА_7 на суму 1 000 грн.
У касаційній скарзі засуджений просить судові рішення в частині призначеного покарання змінити, звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій, в касаційній скарзі засудженого не заперечується.
Як убачається із наданих копій судових рішень, суд, призначаючи

ОСОБА_4 покарання дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину, а також пом`якшуючі покарання обставини щире каяття й активне сприяння розкриттю злочинів та обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Тому з урахуванням усіх даних у сукупності, суд призначив реальне покарання у виді позбавлення волі. Воно є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Доводи, наведенні у касаційній скарзі засудженого про пом`якшення йому покарання, аналогічні доводам його апеляційної скарги, були предметом перевірки судом апеляційної інстанції та вони обґрунтовано визнанні безпідставними, і суд 2-ї інстанції навів у ухвалі переконливі мотиви про відсутність підстав для застосування щодо засудженого положень ст. 75 КК України.
Із даними висновками погоджується і колегія суддів і не знаходить підстав для зміни судових рішень, як про це ставить питання у касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 .
За таких обставин, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого слід відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 3 червня 2016 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3