05.09.2016 Справа №607/803/16-к
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Товсте Заліщицького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого заступником начальника управління зв`язку дорожнього господарства та розвитку транспортної інфраструктури Тернопільської ОДА, з вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.172 КК України (в редакції від 05.04.2001 року),-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_3 згідно наказу ТДВ «Будівельні матеріали» від 20 липня 2012 року №124 приступив до виконання обов`язків генерального директор ТДВ «Будівельні матеріали» на підставі його заяви та протоколу позачергових загальних зборів учасників товариства від 19 липня 2012 року.
Згідно п. 9.1. Статуту ТДВ «Будівельні матеріали» органами управління Товариства є загальні збори учасників, дирекція і ревізійна комісія. У відповідності до п. 9.3. Статуту виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю є дирекція, згідно п. 9.3.3. Статуту роботою дирекції керує Генеральний директор, який має право без довіреності здійснювати дії від імені товариства; п. 9.3.4. передбачено, що генеральний директор та члени дирекції є посадовими особами Товариства, також згідно п.п. 8 п. 9.3.9 Статуту Генеральний директор Товариства має право наймати та звільняти працівників Товариства, вживати до них заходи заохочення та накладати стягнення відповідно до чинного законодавства України, статуту та внутрішніх документів Товариства.
Використовуючи надані повноваження, обвинувачений ОСОБА_3 у період з 20 липня 2012 року по 12 липня 2013 року, перебуваючи на посаді генерального директора ТДВ «Будівельні матеріали», будучи в силу цього службовою особою та зобов`язаним відповідно до п.6 ч.1 ст.24 КЗпП України забезпечити нормальні умови праці необхідні для виконання працівниками роботи, передбачені законодавством про працю та іншими нормативними актами, як регулюють трудові відносини, порушуючи вимоги ст.ст.43, 45, 46 Конституції України, та ч.2 ст.30 Закону України "Про оплату праці" , у період з 20 липня 2012 року по 12 липня 2013 року, щомісячно виплачував працівнику ТДВ «Будівельні матеріали» ОСОБА_6 частину заробітної плати офіційно, через бухгалтерію підприємства, а іншу частину заробітної плати з 20.07.2012 року по 31.12.2012 року «в конвертах» - готівковими коштами, не подаючи при цьому в державні контролюючі органи звітності та не перераховуючи внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування в Пенсійний фонд України і державне соціальне страхування на випадок безробіття у фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.
Так, за попередньою домовленістю між ОСОБА_6 та генеральним директором ТДВ «Будівельні матеріали» ОСОБА_3 після офіційного працевлаштування ОСОБА_6 20.07.2012 року, зазначене підприємство в особі його керівника ОСОБА_3 проводило у певний період виплату ОСОБА_6 заробітної плати у розмірі 5000 грн. щомісяця.
Органами досудового розслідування в обвинувальному акті викладено, що ТДВ «Будівельні матеріали» допустили порушення щодо несплати єдиного внеску загальнообов`язкового державного страхування, однак суд проводить перевірку обставин і вирішує питання щодо обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.172 КК України, а не стосовно інших юридичних чи фізичних осіб. Крім цього, дані дії не підпадають під ознаки ст.172 КК України, тому суд вважає, що епізод обвинувачення щодо ТДВ «Будівельні матеріали» слід виключити.
Таким чином, своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.172 КК України(в редакції від 05.04.2001 року)- інше грубе порушення законодавства про працю.
Оскільки санкцією ч.1 ст. 172 КК України (в редакції від 05.04.2001 року), що була чинною на момент вчинення кримінального правопорушення, передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, або виправні роботи на строк до двох років, вчинений обвинуваченим ОСОБА_3 злочин є злочином невеликої тяжкості.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе ніж обмеження волі. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності у цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Згідно п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність - ч.1 ст.285 КПК України.
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання-ч.1,4 ст.286 КПК України.
Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність- ч.3 ст.288 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.12, 44, 49 ч.1 п.2 КК України, ст.ст. п.1 ч.2 ст. 284, 285, ч.1,4 ст. 286, ст.288, п.3 ч.1 ст.392, п.2 ч.2 ст.395 КПК України,-
У Х В А Л И В:
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.