Справа № 308/5423/16-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника скаржника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 на постанову слідчого відділу СУ ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_5 від 27.05.2016 року про відмову в задоволенні клопотання щодо проведення допиту ОСОБА_6 по матеріалах кримінального провадження № 0000023, -
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 із вищезазначеною скаргою посилаючись на те, що стороною захисту підозрюваної ОСОБА_3 26.05.2016 року подано клопотання про допит свідка ОСОБА_6 . Однак, дане клопотання було відхилено постановою СВ СУ ГУНП у Закарпатській області з підстав того, що відсутність заявника на момент подачі та реєстрації заяви про злочин, а також відібрання в нього пояснень є припущенням сторони захисту.
На обґрунтування скарги зазначає, що слідчим відділу СУ ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000023, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2016 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. ст. 368 КК України.

Повідомленням від 14 квітня 2016 змінено раніше повідомлену підозру та оголошено нову підозру за ч. 1 ст. 366 та ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказує, що із окремих матеріалів досудового розслідування, дозвіл на ознайомлення з якими надано 06 травня 2016 року вбачається, що 11 лютого 2016 року головного лікаря Ужгородського міського Центру первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_3 було викрито безпосередньо після вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за наслідками отримання неправомірної вигоди в розмірі 4000 грн. від ОСОБА_7 , працюючого вантажником фасувальником на ТОВ «Наша ряба» в м. Ужгород за оформлення та видачу останньому листка непрацездатності серії АГХ №027698 про перебування його на лікуванні з 18.01.2016 по 05.02.2016.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР була заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який у своїх показах від 26.02.2016 зазначив, що лікарняний йому було потрібно для того, щоб не втратити роботу на ТОВ «Наша ряба» і виїхати до ІваноФранківської області на сезонні роботи. У зв`язку з цим, він відвідував ОСОБА_3 12.01.2016 та 18.01.2016, а в період з 19.01.2016 по 20.01.2016 знаходився на території Івано-Франківської області та вирішував питання щодо участі в сезонних роботах, користуючись телефоном НОМЕР_1 . У зв`язку з перенесенням сезонних робіт на інший термін свідок ОСОБА_7 20 січня 2016 року о 07 год. ранку повернувся з Івано-Франківська до Ужгорода.

При цьому, свідок - заявник ОСОБА_7 у своїх показах від 26.02.2016 зазначає, що 18.01.2016 під час зустрічі з підозрюваною ОСОБА_3 отримав інформацію про так звану «ціну лікарняного» в розмірі 150 доларів США. Вказаним фактом останній був обурений, оскільки таких грошей не мав і приготувався до від`їзду в м. Івано-Франківськ, придбавши квиток на 23.30 год 18.01.2016.

Після отриманої інформації, свідок ОСОБА_7 поїздку відклав і 19.01.2016 звернувся з заявою про злочин до правоохоронних органів.

Проте, за інформацією, наявною у сторони захисту ОСОБА_3 , свідок та заявник ОСОБА_7 , 19.01.2016, (дата подання ним заяви про злочин та надання пояснень оперативним працівникам поліції), не знаходився на території Закарпатської області, що ставить під сумнів достовірність подання ним заяви про злочин.

Зокрема, за даними оператора мобільного зв`язку, отриманими стороною захисту ОСОБА_3 на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 20.04.2016, абонент з номером, який у своїй заяві та показах зазначає ОСОБА_7 -19.01.2016 з 06 год. 34 хв. по 08 год. 02 хв. 19.01.2016 знаходився на території Львівської області , а з 12 год. 31 хв. 19.01.2016 по 19 год. 38 хв. 20.01.2016 в м. Івано-Франківськ.

Маршрут руху за даними оператора мобільного зв`язку, отриманими на підставі вищевказаного судового рішення частково вкладається в події часу, зазначені в показах ОСОБА_7 , але виключає можливість подання ним 19.01.2016 до правоохоронних органів заяви про злочин.

Виходячи з вказаного, 11 травня 2016 року стороною захисту було подано клопотання про допит свідка (заявника) ОСОБА_7 , який 25.05.2016 надав покази, що 18.01.2016 непідписану заяву про злочин передав працівнику поліції на ім`я « ОСОБА_8 », яким ймовірніше за все, згідно пояснень від 19.01.2016, є старший оперуповноважений в ОВС відділу УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НП України підполковник поліції ОСОБА_9 . Незважаючи на відсутність підпису у заяві про злочин ОСОБА_7 -19.01.2016 остання була внесена до ЄРДР. На самій заяві про злочин ОСОБА_7 від 19.01.2016 міститься резолюція начальника Управління ПЗСЕ УМВС України в Закарпатській ОСОБА_6 .

З огляду на вказане та з метою з`ясування обставин і події злочину, на підставі ст.ст. 42, 220, 224 КПК України, стороною захисту 26.05.2016 подане клопотання про допит ОСОБА_6 , яке постановою СВ СУ ГУНП у Закарпатській області відхилено з підстав того, що відсутність заявника на момент подачі та реєстрації заяви про злочин, а також відібрання в нього пояснень є припущенням сторони захисту.

З посиланням на норми чинного законодавства представник скаржника стверджує, що постанова слідчого є незаконною та підлягає скасуванню. Наголошує, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту. Таким чином, слідчим несумлінно та упереджено проводиться розслідування кримінального провадження, у зв`язку з свідомим уникненням від проведення слідчих дій, які об`єктивно встановлюють істинні події та обставини злочину.

У судовому засіданні 12.07.2016 року представник підозрюваної ОСОБА_3 ОСОБА_4 підтримала заявлену скаргу, просила суд її задовольнити.

СУ ГУНП в Закарпатській області участь свого представника в судовому засіданні не забезпечило, хоча про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином шляхом надіслання судових повісток рекомендованими поштовими відправленнями, що підтверджується оригіналом рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (штрихкодовий ідентифікатор 88 6/88 4), врученого уповноваженому Песоцька 05.07.2016 року, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Водночас, відповідно до ст. 306 КПК України неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено наявність кримінального провадження № 0000023, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2016 року за ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України, де органом досудового розслідування є Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, слідчими визначено ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , прокурорами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2016 року органом досудового розслідування отримано клопотання адвоката ОСОБА_3 ОСОБА_4 про допит в якості свідка ОСОБА_6 .

Постановою про відмову в задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 27.05.2016 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 щодо проведення допиту в якості свідка ОСОБА_6 , по матеріалах кримінального провадження №0000023 за відсутності підстав для його задоволення з посиланням на те, що доводи сторони захисту щодо ймовірності про те, що на заяві ОСОБА_7 від 19.01.2016 року на момент внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є припущенням, будь-яких відомостей щодо підтвердження даного факту не надано.

Згідно зі ст. 110 КПК України у кримінальному провадження процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду, при цьому, рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови, яка виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне

За приписами ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується. А у відповідності до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

За ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подачі слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу.

Норма ч. 1 ст. 220 КПК України встановлює обов`язок слідчого, прокурора розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

У розумінні ст. 223, 224 КПК України допит є видом слідчих (розшукових) дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

За положеннями ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки висновок слідчого щодо відмови у клопотанні не обґрунтований та належно не мотивований, слідчим прийнято оскаржувану постанову без задоволення клопотання сторони захисту у порушення принципу змагальності.

Водночас, слідчим суддею при з`ясуванні строків досудового розслідування з пояснень захисника ОСОБА_4 з`ясовано, що досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 закінчено, а обвинувальний акт 15.06.2016 року надіслано до суду.

У відповідності до ст. 283 КПК України, однією з форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом.

Водночас, за ч. 8 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.

Враховуючи те, що на час розгляду скарги досудове розслідування кримінального провадження №0000023 завершилось, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 направлено до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області для розгляду по суті, приходжу до переконання, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 40, 93, 110, 220, 223, 224, 283, 303, 304, 306, 307 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваної ОСОБА_3 постанову слідчого відділу СУ ГУПН в Закарпатській області ОСОБА_5 від 27.05.2016 року про відмову в задоволенні клопотання щодо проведення допиту ОСОБА_6 по матеріалах кримінального провадження № 0000023 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1