АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 01.07.2016 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено клопотання детектива Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, а саме: автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2014 року випуску, д/н НОМЕР_1 (і.н.з. НОМЕР_2 ), номер кузова НОМЕР_3 ; автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 100, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 ; нежитлове приміщення АДРЕСА_1 ; паркомісце № НОМЕР_6 та паркомісце № НОМЕР_7 в будинку АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , державний акт серії ІІ-ХР № 059264; квартира АДРЕСА_6 .

Накладено арешт на банківські рахунки ОСОБА_8 «ІПН НОМЕР_8 ) в ПАТ «Райффайзен банк Аваль» (МФО 300335) під номерами НОМЕР_9 (980) та НОМЕР_10 (978); в ПАТ «Фінексбанк» (МФО 380311) під номерами 0542 (978), НОМЕР_11 (980), НОМЕР_12 (980), НОМЕР_13 (978), НОМЕР_14 (980), НОМЕР_14 (978).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, власники майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , подали апеляційні скарги та доповнення до них.

ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить суд скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.07.2016 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу та доповнення до неї посилається на те, що слідчим суддею безпідставно встановлено факт проживання однією сімєю ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , зроблені необґрунтовані висновки про ведення ними спільного побуту та про те, що майно, набуте у власність ОСОБА_9 , є їх спільною сумісною власністю. Крім того, судом першої інстанції незаконно накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_8 , які знаходяться на банківських рахунках, на які перераховується заробітна плата ОСОБА_8 , які є його єдиним джерелом для існування. Повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України є необґрунтованою. Підстави, вказані в клопотанні про накладення арешту, слідчим суддею належним чином не перевірені, а просто перенесені в оскаржувану ухвалу, без проведення належної перевірки.

Власник майна ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.07.2016 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна. Вказує на те, що слідчий суддя неправомірно задовольнив клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України, оскільки відсутні жодні правові підстави для накладення арешту на майно. Зазначене майно не відповідає жодній із підстав, перелічених в статті 170 КПК України. Слідчим суддею невірно встановлено факт спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, думку представника власників майна, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000017 від 25.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України.

29.06.2016 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-2 КК України.

29.06.2016 р. детектив Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , за погодженням із начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , звернувся з клопотанням до слідчого судді Соломянського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_8 , ОСОБА_9

01.07.2016 р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого про накладення арешту було задоволено та накладено арешт на зазначене в клопотанні слідчого майно, а саме на автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2014 року випуску, д/н НОМЕР_1 (і.н.з. НОМЕР_2 ), номер кузова НОМЕР_3 ; автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 100, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 ; нежитлове приміщення АДРЕСА_1 ; паркомісце № НОМЕР_6 та паркомісце № НОМЕР_7 в будинку АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , державний акт серії ІІ-ХР № 059264; квартира АДРЕСА_6 .
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи апеляційних скарг про те, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно не містить ризиків, які б виправдовували б такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, колегія суддів вважає не обґрунтованими, з огляду на те, що слідчий, як у клопотанні так і в судовому засіданні в суді першої інстанції в повному обсязі довів суду обставини необхідності накладення арешту на зазначене майно, оскільки в разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власниками майна може бути вжито заходів щодо його швидкого відчуження на користь третіх осіб з метою уникнення можливого покарання в частині конфіскації майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційних скаргах обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_8 , ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01 липня 2016 року, якою задоволено клопотання детектива Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 , погоджене начальником шостого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, а саме: автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 200, 2014 року випуску, д/н НОМЕР_1 (і.н.з. НОМЕР_2 ), номер кузова НОМЕР_3 ; автомобіль TOYOTA LAND CRUISER 100, 2003 року випуску, д/н НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_5 ; нежитлове приміщення АДРЕСА_1 ; паркомісце № НОМЕР_6 та паркомісце № НОМЕР_7 в будинку АДРЕСА_2 ; квартира АДРЕСА_3 ; квартира АДРЕСА_4 ; земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , державний акт серії ІІ-ХР № 059264; квартира АДРЕСА_6 залишити без зміни, а апеляційні скарги власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/2306/2306 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12

Доповідач: ОСОБА_1