490/51/15-к 28.03.2016
н/п 1-кп/490/92/2016
Справа № 490/51/15-к
ВИРОК
28 березня 2016 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за обвинуваченням:
? ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Миколаїв, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, працюючого вчителем у Миколаївському економічному ліцеї №2 Миколаївської міської ради Миколаївської області, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 364 КК України;
? ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Миколаїв, українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, не працюючого, місце проживання: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 189, ч.1 ст. 364 КК України;
Сторони кримінального провадження, інші учасники судового провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_5
сторона захисту: захисник ОСОБА_6 ;
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4
ОСОБА_3 за наказом начальника УМВС України в Миколаївській області № 72 о/с від 23.09.2013 року був призначений старшим дільничним інспектором міліції сектору дільничних інспекторів міліції Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, у званні лейтенант міліції, в силу чого був службовою особою.
Використовуючи своє службове становище, ОСОБА_3 маючи корисливу мету особистого незаконного збагачення, шляхом фальсифікації доказів злочинної діяльності осіб, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів у вересні 2013 року, довів свій злочинний умисел службовій особі дільничному інспектору міліції відділення міліції №1 Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області лейтенанту міліції ОСОБА_4 , з яким домовився на спільний злочин, тим самим вступили у попередню змову на вчинення вимагань.
Використовуючи свої службові становища ОСОБА_3 та ОСОБА_4 неоднарозово вимагали у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передачі грошей та отримали їх при наступних обставинах.
Коли ОСОБА_10 зайшов до аптеки розташованої по вул. Адмірала Макарова, 15, в м. Миколаєві, а ОСОБА_7 залишився біля неї чекати на нього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підійшли до останнього, пред`явивши своє службове посвідчення працівника міліції, наказали пред`явити вміст кишень, на предмет заборонених речей. Під час цього, ОСОБА_3 кинув на землю заздалегідь приготовлений для використання як засобу впливу шприц, з речовиною, схожою на наркотичний засіб. Запевнивши ОСОБА_7 що вищевказаний шприц з наркотичною рідиною належить останньому, склали від його імені пояснення про зберігання ним наркотичної речовини, в якому ОСОБА_7 підписався.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, з використанням свого службового становища, висловили ОСОБА_7 вимогу передачі їм грошей в сумі 3000 гривень. При цьому погрожували, що в разі його відмови вони сфальсифікують докази його злочинної діяльності, внаслідок чого відносно ОСОБА_7 буде порушено кримінальну справу і притягнуто до покарання.
Сприймаючи погрози ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , реально, ОСОБА_7 погодився передати їм 3000 гривень і зателефонував до батька ОСОБА_8 , якого попросив найти вказану суму грошей для того, щоб уникнути реалізації погроз з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..
Реалізуючи злочинний умисел на отримання грошей шляхом вимагання, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на вищевказаному автомобілі з ОСОБА_7 вирушили у село Ольшанське, Миколаївського району, Миколаївської області, де діючи як службові особи з використанням свого службового становища, біля будинку АДРЕСА_3 , зустрілися з ОСОБА_8 якому продемонстрували нібито вилучений у його сина ОСОБА_7 шприц з наркотичною речовиною і висловили вимогу передачі грошей в сумі 3000 гривень, погрожуючи тим, що в разі їх відмови вони сфальсифікують відносно ОСОБА_7 докази його злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, внаслідок чого останнього буде притягнуто до кримінальної відповідальності.
Побоюючись реалізації вказаних погроз, ОСОБА_8 і ОСОБА_7 віддали, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали гроші в сумі 1000 гривень, які ОСОБА_3 та ОСОБА_11 розділили між собою за домовленістю та витратили на власний розсуд. Залишок в розмірі 2000 гривень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 погодилися віддати по можливості.
27.09.2013 року ОСОБА_7 звернувся із заявою про злочинні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до прокуратури Миколаївської області і в подальшому діяв під контролем органів внутрішніх справ з метою викриття злочинної діяльності останніх.
07.10.2013 року близько 13:30 годин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 біля будинку АДРЕСА_4 , зустрілися із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 де продовжуючи реалізовувати умисел, направлений на вимагання у останніх грошей з використанням свого службового становища за раніше висловленої останнім вимоги та погрози, отримали від останніх гроші в сумі 900 гривень, які за наказом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_8 побоюючись реалізації погроз з боку останніх, віддав заздалегідь очікуваному на перехресті вулиць ОСОБА_12 , якому не повідомили про злочинність своїх дій. В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпорядилися отриманими коштами за власним розсудом.
30.10.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діючи як службові особи, з використанням свого службового становища, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання грошей зустріли ОСОБА_7 близько 14:00 години в районі буд. АДРЕСА_5 і висловили останньому вимогу передачі їм суми грошей.
Побоюючись реалізації погроз з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передав їм, а останні отримали від нього кошти в сумі 300 гривень.
Всього, 24.09.2013 року, 07.10.2013 року та 31.10.2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом вимагання отримали від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 гроші в сумі 2200 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Суду показав, що, в 2013 року призначений дільничним інспектором міліції №1 Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області. З обвинуваченим ОСОБА_3 знайомий з початку діяльності. Так за оперативною інформацією ОСОБА_3 точної дати не пам`ятає, в районі «5-ти кутів» в м. Миколаєві, мало бути незаконне збування наркотичних засобів. Разом із ОСОБА_3 на його автомобілі вони під`їхали до вул. Рюміна, в м. Миколаєві, де побачили ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .. Під час особистого огляду ОСОБА_7 ними виявлено шприц з наркотичною речовиною, про що від останнього отримані пояснення та доставлено до опорного пункту відділення міліції в мікрорайоні Варварівка. У встановленому законом порядку відібране пояснення від ОСОБА_7 не реєструвалося. Кошти від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не вимагав.
На підтвердження вище встановлених судом обставин свідчать показання допитаних у доді судового розгляду потерпілі та свідки.
Так, потерпілий ОСОБА_7 , суду показав, що у вересні 2013 року на вул. Рюміна в м. Миколаєві зустрів знайомого ОСОБА_10 , після розмови з яким до нього підійшли обвинувачені і запитали про вміст його кишень. У той же час побачив, що біля нього на землі лежить шприц з рідиною. Обвинувачений ОСОБА_3 шприц підняв, і на його запитання, ОСОБА_7 відповів що шприц не його, адже він не вживає наркотичні засоби. Після чого його запросили до автомобілю, де він підписав написані від його імені пояснення, які він не читав. Побоюючись фальсифікації доказів злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, та не бажанням повертатися до місць позбавлення волі, де потерпілий ОСОБА_7 тривалий час утримувався за вироком суду, запитав у обвинувачених як «зам`яти» цю ситуацію, на що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 сказали що він має віддати їм гроші в сумі 3000 гривень, після чого «справу закриють». ОСОБА_7 зателефонував своєму батьку ОСОБА_8 якому сказав що зараз приїде із працівниками міліції за коштами. Приїхавши до с. Ольшанське, Миколаївського району, Миколаївської області, батько віддав обвинуваченим 1000 гривень, а решту попросив віддати пізніше, оскільки на той час у них такої суми не було. В подальшому, за обставин викладених у обвинувальному акті вони із батьком віддали обвинуваченим 900 гривень та 300 гривень.
Показання потерпілого ОСОБА_8 збігаються з показаннями потерпілого ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_13 , суду пояснив, що восени 2013 року, коли він знаходився у кафетерії у мікрорайону Варварівка, двоє молодих людей залучали його та працівницю сусіднього магазину як понятих до огляду чоловіка, якого вивели з автомобілю ВАЗ. Протокол при цьому не складали, процесуальну дію знімали за допомогою планшету, у хлопця було вилучено шприц з рідиною. Під час досудового розслідування він впізнавав по фотографіях одного з міліціонерів, вказуючи на ОСОБА_3 .. Проте в судовому засіданні не зміг цього зробити, пославшись на те, що пройшло багато часу.
Свідок слідчий ОСОБА_14 , суду пояснив, що підставою до реєстрації вказаного кримінального провадження стала заява потерпілого, який звернувся до прокуратури Миколаївської області. Під час досудового розслідування були отримані дозволи суду на проведення негласних слідчих розшукових дій, контроль за вчиненням злочину здійснювався на підставі постанови прокурора, під час яких були зафіксовані епізоди злочинної діяльності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Гроші для передачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надавали оперативному підрозділу потерпілі. Під час проведення контролю за вчиненням злочину записувальною технікою забезпечувався ОСОБА_7 ..
Крім показів потерпілих та свідків вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується письмовими доказами, та відеозаписами дослідженими під час судового розгляду:
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.02.2014 року, де потерпілий ОСОБА_7 впізнав за фотознімком ОСОБА_9 як особу, яка 24.09.2013 року була за кермом автомобілю і до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зверталися на ім`я ОСОБА_15 .
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.02.2013 року, де ОСОБА_8 впізнав за фотознімком ОСОБА_9 як особу, яка 24.09.2013 року приїжджала у с. Ольшанське з ОСОБА_3 та ОСОБА_4
?протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2014 року, де свідок ОСОБА_13 впізнав за фотознімком ОСОБА_3 як одну з осіб, які за викладених ним обставин залучали його як понятого до огляду ОСОБА_7
?протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 07.10.2013 року;
?протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 31.10.2013 року;
?протоколом обшуку в квартирі ОСОБА_4 від 12.12.2013 року, в ході якого знайдено та вилучено рукописний текст пояснення ОСОБА_7 без дати,
?висновком експерта від 08.01.2014 року №1766, у висновку якого встановлено, що рукописні записи в поясненні від імені ОСОБА_7 , крім запису російською: «С моих слов записано верно мною прочитано с исправлениями согласен» та підпис у ньому від імені ОСОБА_4 виконано - ОСОБА_4 ;
?протоколом огляду журналу Єдиного обліку Центрального РВ ММУ УМВС від 19.12.2013 року, яким встановлено, що інформація про факт виявлення у ОСОБА_7 наркотичної речовини у вказаний час не реєструвалася;
?протоколом про результати аудіо - та відео контролю за особою від 12.12.2013 року, з демонстрацією відеозапису з носіїв - дисків формату DVD-R №123т; №125т;
?проколом про результати візуального спостереження за особою від 11.12.2013 року, з демонстрацією відеозапису з носія диску формату DVD-R №126т;
?протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.06.2014 року, протоколом огляду документу від 25.06.2014 року; протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 12.05.2014 року, протоколом огляду документу від 25.05.2014 року, які містять інформацію щодо деталізації вхідних та вихідних з`єднань ТОВ «Астеліт», ТОВ МТС, телефонів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яких вбачається, що 24.09.2013 року у період часу з 13:15 годин по 14.:14 годин ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 знаходилися в районі буд. АДРЕСА_6 , що відповідає показанням потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 .. До 15:33 годин, телефони ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_7 виходять на зв`язок з району вулиці Веселинівської, мікрорайону Варварівка, в м. Миколаєві (місце огляду ОСОБА_7 при понятих). Далі, телефони вказаних осіб переміщуються у смт. Ольшанське, Миколаївського району, Миколаївської області (крім телефону ОСОБА_9 , який у цей час з`єднань з іншими телефонами не мав), при цьому телефон ОСОБА_7 двічі з`єднується з телефоном ОСОБА_8 25.09.2013 року та 26.09.2013 року телефон ОСОБА_9 чотири рази з`єднується з телефоном ОСОБА_7 07.10.2013 року телефон ОСОБА_8 тричі з`єднується з телефоном ОСОБА_3 ..
Оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність вчинення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вимагання у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 2200 гривень та отримання ними цих грошей.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 189 КК України - вимагання, тобто вимога передачі чужого майна з погрозою обмеження прав, потерпілого, вчинене службовою особою з використанням свого службового становища за попередньою змовою групою осіб.
Разом їз цим, органом досудового розслідування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються в зловживанні владою та службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди державним та громадським інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України за наступних обставин.
Вчиняючи за вищевикладених обставин передбачене ч.2 ст. 189 КК України кримінальне правопорушення, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підірвали авторитет органів внутрішніх справ і звання працівників міліції в очах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та інших осіб, спричинили істотну шкоду державним та громадським інтересам, яка полягає в порушенні ними вимог Конституції України, інших законів України та нормативно-правових актів, відповідно до яких, вони у своїй діяльності повинні були керуватися, дотримуватися принципів законності та поваги до особи, забезпечувати права і свободи людини, її безпеку та захист від протиправних посягань, надавати у межах своїх повноважень правову, соціальну допомогу та іншу допомогу населенню, та дискредитації і підриві авторитету органів внутрішніх справ і престижу звання працівника міліції.
Разом з тим, тим суд доходить висновку, що за епізодами вимагання грошей у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 охоплюються ст. 189 КК України і кваліфікація цих дій за ст. 364 КК України є зайвою.
Відповідальності за ст. 189 КК України підлягають службові особи, які використовують своє службове становище, а за ст. 364 КК України - які зловживають владою чи службовим становищем з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб з використанням влади або службового становища, при цьому заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Виходячи з диспозицій вказаних норм одним із спільних об`єктів злочинних посягань є чуже майно, право на нього. В даному конкретному випадку службове зловживання може бути кваліфіковано за ст. 364 КК України лише за умови, якщо відповідальність за вчинене службовою особою діяння не передбачена іншими нормами які встановлюють відповідальність за спеціальні види зловживань, основним безпосереднім об`єктом яких є не загальний порядок здійснення службової діяльності, а інші суспільні відносини і зокрема власність.
Існує наявність конкуренції кримінально-правових норм, тобто одночасне заподіяння злочином суспільно небезпечної шкоди кільком об`єктам. За ст. 189 КК України головним об`єктом є майно або право на майно, за ст. 364 КК України крім зазначеного об`єкта є інші, які в даному випадку є додатковими. Виходячи зі змісту ст. 189 КК України заподіяння шкоди додатковому об`єкту є способом, невід`ємною складовою частиною заподіяння шкоди головному об`єкту. Тому дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати лише за тією статтею кримінального закону, яка передбачає відповідальність за посягання на головний об`єкт. Тобто, одночасне застосування загальної та спеціальної норми можливе лише за наявності у діяннях службових осіб ознак сукупності таких злочинів.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що дії ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повністю охоплюються спеціальною нормою, передбаченою ст. 189 КК України, у зв`язку з чим ОСОБА_3 і ОСОБА_4 слід виправдати за відсутністю в їх діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст.364 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує вчинення ним тяжкого злочину; обставини справи; дані про особу, який, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи у Миколаївському економічному ліцеї №2 Миколаївської міської ради Миколаївської області в якому він працює з 09.09.2015 року по теперішній час вчителем; раніше не судимого.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи прокурора про наявність обставин, що пом`якшують покарання. Так, на підставі ч.2 ст.66 КК України суд при призначенні покарання може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Обвинувачений ОСОБА_3 з 19.12.2013 року звільнений з органів внутрішніх справ, істотно змінилась обстановка, яка сприяла вчиненню ним вище вказаного злочину і робить неможливим вчинення подібних злочинів з встановлених підстав у майбутньому. З дня вчинення злочину пройшло більше двох років, за цей час ОСОБА_3 нових правопорушень не вчиняв, до відповідальності не притягувався це є обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.
Врахувавши вищенаведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, про що просив прокурор, оскільки саме таке покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі винного і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Разом з цим, виходячи із тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості на підставі ст. 12 КК України є тяжким злочином, та призначеного за ним покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особи винного, що характеризують його поведінку після вчинення злочину, та обставин що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності утворює підставу для висновку суду про можливість звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
На підставі ч. 4 ст. 75 КК України встановити ОСОБА_3 іспитовий строк тривалістю в два роки, із покладенням обов`язків передбачених частинами 2, 3 ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
З урахуванням характеру злочину, вчиненого ОСОБА_3 за посадою старшого дільничного інспектора міліції, особи засудженого, обставин справи, суд на підставі ст. 55 КК України, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 додаткове покарання - позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах.
Оскільки ОСОБА_3 засуджений за тяжкий злочин, суд з урахуванням обставин справи, його ставлення до службових обов`язків, вважає за необхідне на підставі ст. 54 КК України, позбавити ОСОБА_3 звання лейтенанта міліції.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує вчинення ним тяжкого злочину; обставини справи; дані про особу, який з 2012 року перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом зловживання алкоголем, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи прокурора про наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 .. Так, на підставі ч.2 ст.66 КК України суд при призначенні покарання може визнати такими, що його пом`якшують і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Обвинувачений ОСОБА_4 з 19.12.2013 року звільнений з органів внутрішніх справ, істотно змінилась обстановка, яка сприяла вчиненню ним вище вказаного злочину і робить неможливим вчинення подібних злочинів з встановлених підстав у майбутньому.
З дня вчинення злочину пройшло більше двох років, за цей час ОСОБА_4 нових правопорушень не вчиняв, до відповідальності не притягувався це є обставинами, які пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Обставин, що згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Врахувавши вищенаведене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, про що просив прокурор, оскільки саме таке покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину та особі винного і є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Разом з цим, виходячи із тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке за ступенем тяжкості на підставі ст. 12 КК України є тяжким злочином, та призначеного за ним покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особи винного, та обставин що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і ступінь небезпечності винної особи для суспільства, що у своїй сукупності суд доходить висновку про можливість звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.
На підставі ч. 4 ст. 75 КК України встановити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю в два роки, із покладенням обов`язків передбачених частинами 2, 3 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
З урахуванням характеру злочину, вчиненого ОСОБА_4 за посадою дільничного інспектора міліції, особи засудженого, обставин справи, суд на підставі ст. 55 КК України, вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 додаткове покарання - позбавлення права обіймати посади в правоохоронних органах.
Оскільки ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин, суд з урахуванням обставин справи, його ставлення до службових обов`язків, вважає за необхідне на підставі ст. 54 КК України, позбавити його звання лейтенанта міліції.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжні заходи до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не застосовувалися.
Речовий доказ у кримінальному провадженні - пояснення ОСОБА_7 , складене ОСОБА_4 на підставі ст.. 100 КПК України підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати по залученню експерта у сумі 586,8 грн. підлягають стягненню з обвинувачених на користь НДЕКЦ при МВС України в Миколаївській області.у рівних частках.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 189 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити два роки.
На підставі частин 2, 3 ст.76 КК України ОСОБА_3 зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ст. 55 КК України позбавити ОСОБА_3 права обіймати посади в правоохоронних органах міліції на строк 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_3 спеціального звання лейтенант міліції.
Перебіг іспитового строку обчислювати ОСОБА_3 з моменту постановлення вироку.
У вчиненні еримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України ОСОБА_3 виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 189 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням.
Іспитовий строк встановити два роки.
На підставі частин 2, 3 ст.76 КК України ОСОБА_4 зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі ст. 55 КК України позбавити ОСОБА_4 права обіймати посади в правоохоронних органах міліції на строк 3 роки.
На підставі ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_4 спеціального звання лейтенант міліції.
Перебіг іспитового строку обчислювати ОСОБА_4 з моменту постановлення вироку.
У вчиненні еримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України ОСОБА_4 виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.
Речовий доказ: пояснення ОСОБА_7 , складене ОСОБА_4 залишити в матеріалах кримінального провадження;
Стягнути ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при МВС України в Миколаївській області процесуальні витрати по залученню експерта у сумі 586,8 грн. у рівних частках з кожного.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим і прокурору.

Суддя ОСОБА_1