АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/2902/2016 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги військового прокурора Дарницького гарнізону Центрального регіону ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 серпня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_11 , погоджене із прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 10.10.2016 р. відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого головним оперуповноваженим Департаменту карного розшуку Національної поліції, не одруженого, не маючої на утриманні неповнолітніх осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Одночасно підозрюваному визначено заставу в розмірі сорок мінімальних заробітних плат, що становить 58000 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з визначенням 2-х місячного терміну дії цих обов`язків.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, врахувавши наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вважає оскаржувану ухвалу в частині визначення розміру застави необґрунтованою, а висновки слідчого судді, викладені в ухвалі такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначивши розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 60 мінімальних заробітних плат.
Як вбачається з поданої прокурором апеляційної скарги, останній наголошує на наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а також на наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості підозрюваного, який являється працівником оперативного підрозділу та має значний стаж роботи в правоохоронних органах, здійснювати тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні або схилити працівників структурних підрозділів Національної поліції України , що не є свідками в даному провадженні, однак мають доступ до документів, які мають суттєве значення по кримінальному провадженню або вплинути на інших осіб, що за своїми посадовими обов`язками мають доступ до документів, що доводять вину підозрюваного, прокурор погоджується із застосованим слідчим суддею до ОСОБА_8 запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою та вважає що застосування більш м`якого, окрім виняткового запобіжного заходу не зможе запобігти вище вказаним ризикам.
Разом з тим в апеляційній скарзі прокурором порушується питання щодо застосованої, як альтернативний запобіжний захід, застави, розмір якої, на думку апелянта, не зможе в повній мірі забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 , а тому його необхідно збільшити, як про це зазначено в апеляційній скарзі.
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вважає оскаржувану ухвалу такою, що винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону та Конвенції з прав людини та основоположних свобод, просить скасувати ухвалу слідчого та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, захисник підозрюваного зазначає про те, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею з порушенням норм кримінального процесуального закону України, без належного дослідження доказів та обставин кримінального провадження, з огляду на відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, в якому не зазначено, якими саме доказами підтверджується підозра.

Також слідчим суддею не наведено достатньо обґрунтувань своїх висновків щодо наявності підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливості ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки посилання слідчого судді на саму лише тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на думку захисника, не може бути безумовною підставою для застосування виключного запобіжного заходу, та для припущення про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, захисник зазначає про те, що слідчий суддя, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не врахував характеризуючі дані про особу ОСОБА_8 , який раніше не судимий, до кримінальної, адміністративної чи дисциплінарної відповідальності не притягувався,має позитивну репутацію та утриманців, зокрема непрацездатних батьків та бабусь, які потребують нагляду і які фактично залежать від нього, а тому зважаючи на вище викладені обставини ОСОБА_8 не може переховуватися від органів досудового розслідування та суду так, як не зможе покинути своїх хворих батьків та бабусь.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу частково та просив ухвалу слідчого судді скасувати, та взагалі відмовити в задоволенні клопотання слідчого, думку підозрюваного, який підтримав захисника ОСОБА_7 , а проти задоволення апеляційної скарги прокурора захисник та підозрюваний заперечували, доводи прокурора, який просив задовольнити свою апеляційну скаргу, а апеляційну скаргу захисника вважає такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, військовою прокуратурою Дарницького гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000127 від 01.07.2016 р. за підозрою старшого оперуповноваженого в ОВС Департаменту карного розшуку Національної поліції України ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_12 дій, з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднане з вимаганням, а саме в тому що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду головного оперуповноваженого Департаменту карного розшуку Національної поліції України, будучи працівником правоохоронного органу, дізнавшись про факт викрадення у ОСОБА_12 автомобіля марки «Хюндай Туксон», д.н.з. НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне збагачення, діючи умисно, з корисливих мотивів, наприкінці червня 2016 року під час зустрічі з громадянином ОСОБА_12 , поблизу станції метро «Кловська» в м. Києві, висунув останньому незаконну вимогу про надання йому неправомірної вигоди в сумі 700 доларів США за вчинення дій з використанням наданої йому влади та службового становища, спрямованих на активізацію заходів по розшуку його автомобіля марки «Хюндай-Туксон» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого 12.08.2016 р. близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 після зустрічі з ОСОБА_12 вкотре висунув останньому вимогу по наданню йому грошових коштів у сумі 700 доларів США за сприяння у пошуку викраденого авто, в результаті чого ОСОБА_8 все ж таки отримав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у сумі 700 доларів США.
12.08.2016 р. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня останньому було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_12 , дій з використанням наданої йому влади та службового становища, поєднане з вимаганням.
13.08.2016 р. постановою заступника військового прокурора Центрального регіону України ОСОБА_13 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000127 від 01.07.2016 р. за підозрою ОСОБА_8 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України було доручено слідчим військової прокуратури Дарницького гарнізону (м. Київ, вул. Поліська, 18).
13.08.2016 р. слідчий військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 , звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , посилаючись на те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а також з урахуванням наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливості останнього переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання за інкримінований злочин, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснити незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим, а тому більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
13.08.2016 р. ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києвазадоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.10.2016 р. з визначенням застави в розмірі сорок мінімальних заробітних плат, що становить 58000 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень та покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, слідчого та захисника, допитані свідки, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його майновий стан, наявність у нього на утримані непрацездатних батьків та бабусі.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею вірно враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Чеботарь проти Молдови», відповідно до якого слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин, та з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується даними, що містяться у долучених до матеріалів клопотання даних в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, що відсутності обґрунтованої підозри, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються вищевикладеним.

Наявність характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, до кримінальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні непрацездатних батьків та бабусю, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника підозрюваного про недоведеність ризиків, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, допитав свідків та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Данні, які б унеможливлювали тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, матеріали судової справи не містяться та стороною захисту не доведені.

На підставі вище викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_8 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Таким чином підстав для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Крім того, слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, з урахуванням його матеріального та сімейного стану, визначив останньому заставу саме у розмірі сорок мінімальних заробітних плат, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків у випадку внесення застави.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор та захисник просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційні скарги прокурора та захисника, з викладеними в них доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 13 серпня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_11 , погоджене із прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 10.10.2016 р. відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з визначенням застави в розмірі сорок мінімальних заробітних плат, що становить 58000 (п`ятдесят вісім тисяч) гривень та з покладенням на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційні скарги військового прокурора Дарницького гарнізону Центрального регіону ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

__________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4