АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
з участю прокурора ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинуваченої, щодо якої
ухвалено виправдувальний вирок ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року відносно

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Прилуки Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и л а:

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року ОСОБА_11 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення нею цього кримінального правопорушення.

______________________________________________________
Справа №11-кп/796/112/2016 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12
Категорія: ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_1

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Стороною обвинувачення ОСОБА_11 висунуто обвинувачення в тому, що вона в невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, у невстановленої слідством особи незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований та почала його незаконно зберігати при собі з метою збуту.

Так, 20.01.2015 року приблизно о 13 год. 35 хв. по вул. Якуба Колоса, 29 у м. Києві ОСОБА_11 , за попередньою домовленістю, зустрілась з особою, яка проводила оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_13 », та поряд з будинком №29 вказаної вулиці незаконно збула за гроші в сумі 350 гривень один пластиковий медичний шприц з рідиною темного кольору.

20.01.2015 року в період часу з 13 год. 50 хв. по 14 год. 10 хв. у службовому кабінеті №34 ТВМ №2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, по бул. Кольцова, 22-а, у « ОСОБА_13 » було вилучено один пластиковий медичний шприц з рідиною темного кольору, які він придбав у ОСОБА_11 в рамках проведення оперативної закупки.

Згідно із висновком експерта №173х від 21.01.2015 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору - особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого (в перерахунку на суху речовину) у рідині складає 0,41 г.

Крім того, 21.01.2015 року приблизно о 10 год. 30 хв. по вул. Якуба Колоса, 29 у м. Києві ОСОБА_11 , за попередньою домовленістю, зустрілась з особою, яка проводила оперативну закупку та обрала собі вигадані анкетні дані « ОСОБА_13 », та поряд з будинком №29 вказаної вулиці незаконно збула за гроші в сумі 500 гривень один пластиковий медичний шприц з рідиною темного кольору.

20.01.2015 року в період часу з 12 год. по 12 год. 37 хв. у службовому кабінеті №34 ТВМ №2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, по бул. Кольцова, 22-а, у « ОСОБА_13 » було вилучено один пластиковий медичний шприц з рідиною темного кольору, які він придбав у ОСОБА_11 в рамках проведення оперативної закупки.

Згідно із висновком експерта №193х від 23.01.2015 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору - особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого (в перерахунку на суху речовину) у рідині складає 0,946 г.

Крім того, 21.01.2015 року приблизно о 10 год. 50 хв. ОСОБА_11 , перебуваючи неподалік будинку 7 по бул. Ромена Ролана у м. Києві, з метою збуту незаконно зберігала при собі наркотичний засіб - опій ацетильований, де її в ході реалізації оперативної справи працівниками міліції було затримано. В ході поверхневого огляду у ОСОБА_11 з правої кишені

куртки, в яку остання була одягнута, було вилучено пачку з-під цигарок «Столичні», в якій знаходився медичний шприц з рідиною коричневого кольору.

Згідно із висновком експерта №192х від 22.01.2015 року, надана на дослідження рідина коричневого кольору - особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого (в перерахунку на суху речовину) у рідині складає 0,194 г.

Таким діям ОСОБА_11 стороною обвинувачення дана кримінально-правова кваліфікація за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене повторно.

Суд, оцінивши надані сторонами докази, прийшов до висновку про ненадання стороною обвинувачення безсумнівних доказів причетності обвинуваченої ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а тому за недоведеністю вчинення ОСОБА_11 цього кримінального правопорушення визнав її невинуватою та виправдав.

На вказаний вирок суду прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, встановленим в ході судового слідства, просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, і призначити їй покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд, приймаючи рішення про виправдання ОСОБА_11 з посиланням тільки на її показання про те, що вона наркотичні засоби ніколи не продавала, а лише купувала для власного вживання, та дійшовши висновку, що обвинувачення ґрунтується на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях,не дав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які не лише відповідають обставинам, викладеним в обвинуваченні, а й підтверджуються письмовими доказами, котрі досліджувались в ході судового розгляду, та в повному обсязі спростовують показання обвинуваченої.
Тому, на думку апелянта, невідповідність показань обвинуваченої ОСОБА_11 , встановленим в ході судового розгляду об`єктивним даним та фактичним обставинам, свідчить про їх неправдивість та намагання обвинуваченої приховати повну картину події злочину та ухилитись від справедливого покарання, а суд, оцінюючи докази, за своїм внутрішнім переконанням, при постановленні виправдувального вироку, не дав оцінку сукупності зібраних доказів у їх взаємозв`язку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, а також заперечення сторони захисту проти її

задоволення; допитавши, за клопотанням прокурора в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , і дослідивши протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 21.01.2015 року та від 23.01.2015 року з доданими до них матеріалами (т. 1 а.п. 150-157, 159-160, 167-174), протокол огляду місця події (т. 1 а.п. 182-183), висновки експертів (т. 1 а.п. 163-164, 177-179, 186-188), протоколи огляду речових доказів (т. 1 а.п. 191-192, 199-203, 204-205), постанову про проведення контролю за вчиненням злочину, прийняту 20.01.2015 року прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_17 ; провівши судові дебати; заслухавши останнє слово обвинуваченої; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора у провадженні не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

А саме, рішення має бути ухвалене згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно зі ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

За змістом ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 17 КПК Україниніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. За положеннями ч. 4 даного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

З матеріалів кримінального провадження, вбачається, що судом першої інстанції було повно, всебічно і об`єктивно досліджено всі обставини провадження та на підставі сукупності правильно оцінених доказів з точки зору достатності для ухвалення обвинувального вироку, всупереч доводам

апеляційної скарги прокурора, зроблено висновок про недоведеність обвинувачення про вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що є підставою для її виправдання за цим законом про кримінальну відповідальність.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Так, суд першої інстанції дослідив і проаналізував показання обвинуваченої ОСОБА_11 , яка заперечувала вчинення інкримінованих їй злочинів, зазначаючи, що наркотичні засоби вона ніколи не продавала, а лише купувала для власного вживання у особи на ім`я « ОСОБА_18 », який в даному кримінальному провадженні є « ОСОБА_13 », і під час затримання у неї не було наркотичних засобів, а останні їй надали працівники міліції, злякавшись погроз яких, вона поклала наданий їй ними шприц з опієм, який знаходився в пачці з-під цигарок, гроші в сумі 500 грн, картку банку «ПриватБанк» та чек з банкомату ПриватБанку, до своєї кишені, котрі у неї в подальшому були вилучені, а також докази, які були надані прокурором в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_11 : показання свідків « ОСОБА_13 », ОСОБА_15 та ОСОБА_19 щодо обставин оперативної закупки та затримання ОСОБА_11 ; документи: протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 21.01.2015 року та від 23.01.2015 року, відповідно до яких було проведено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки 20.01.2015 року та 21.01.2015 року (т. 1 а.п. 150-151, 167-168); акти огляду покупця від 20.01.2015 року та від 21.01.2015 року, згідно яких у вказані дати кожного разу проводився огляд громадянина, котрий обрав анкетні дані « ОСОБА_13 », який дав добровільну згоду на проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу - опію ацетильованого у ОСОБА_11 , та якому було видано гроші в сумі 350 грн. та 500 грн. відповідно (т. 1 а.п. 152-153, а.п. 169-170); протоколи оперативних закупівель від 20.01.2015 року та від 21.01.2015 року, відповідно до яких кожного разу у « ОСОБА_13 » з лівої кишені куртки було вилучено по одноразовому медичному пластиковому шприцу з рідиною темного кольору всередині (т. 1 а.п. 154, а.п. 171); протокол огляду місця події від 20.01.2015 року, відповідно до якого проведено огляд в кабінеті №34 ТВМ №2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що по бул. Кольцова, 22-а у м. Києві, де у « ОСОБА_13 » під час проведення поверхневого огляду з лівої зовнішньої кишені куртки вилучено одноразовий пластиковий шприц, об`ємом 5 мл, з рідиною темного кольору всередині (т. 1 а.п. 159-160); протокол огляду місця події від 21.01.2015 року, згідно якого в кабінеті №34 ТВМ №2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що по бульв. Кольцова, 22-а у м. Києві « ОСОБА_13 » добровільно з лівої кишені куртки дістав пластиковий медичний шприц, об`ємом 10 мл, з рідиною темного кольору всередині (т. 1 а.п. 172-174); протокол огляду предмету від 24.02.2015 року, відповідно до якого проводився огляд квитанції «ПриватБанку», та копію даної квитанції (т. 1 а.п. 155-157); висновок експерта №173х від 21.01.2015 року, відповідно до якого: надана на дослідження рідина коричневого кольору

особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого (у перерахунку на суху речовину) у рідині становить 0,41 г, та висновок експерта №193х від 23.01.2015 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого: надана на дослідження рідина, масою 9,850 г, коричневого кольору, містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого (у перерахунку на суху речовину) у рідині становить 0,946 г, які були проведені на підставі постанов слідчого про призначення експертизи від 20.01.2015 року та від 22.01.2015 року відповідно (т. 1 а.п. 163-164, а.п. 177-179, 161, 175); протокол огляду місця події від 21.01.2015 року, відповідно до якого на тротуарі, що неподалік будинку №7 по бульв. Р. Ролана у м. Києві, у ОСОБА_11 , яка там знаходилась, було вилучено фрагмент медичного шприца з наркотичним засобом - опієм ацетильованим, який знаходився у пачці з-під цигарок у правій кишені її куртки, та який з її слів вона зберігає з метою збуту, а також пластикова картка банку «ПриватБанк» та грошові кошти в сумі 701 грн. (т. 1 а.п. 182-183); висновок експерта №192х від 23.01.2015 року з ілюстративною таблицею до нього, відповідно до якого: надана на дослідження рідина, масою 2,150 г, коричневого кольору, містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого (у перерахунку на суху речовину) у рідині становить 0,194 г, яка була проведена на підставі відповідної постанови слідчого від 22.01.2015 року (т. 1 а.п. 186-188, 184), та речові докази, якими, після огляду їх слідчим визнані всі вилучені наркотичні засоби, грошові кошти в сумі 701 грн., пластикова картка «ПриватБанку» кредитна № НОМЕР_1 та мобільний телефон «Samsung», чорного кольору (т. 1 а.п. 165-166, 180-181, 189-190, 191-195, 199-203, 204-205).
Свідки обвинувачення ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та особа зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_13 » були ретельно допитані судом першої інстанції та їх показання докладно викладені у вироку, а матеріали кримінального провадження, з метою перевірки та взаємозв`язку між показаннями цих осіб та письмовими доказами, належним чином судом перевірені.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази, суд першої інстанції правильно вказав у вироку, що обвинувачення ОСОБА_11 переважно ґрунтується на доказах, отриманих у результаті заходів з контролю за вчиненням злочину - оперативної закупки, порядок проведення якої визначається законодавством.

Статтею 246 КПК України передбачено, що виключно прокурор вправі прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину. Вказане рішення має відповідати вимогам статей 251, 271 цього Кодексу. Проте, у цьому провадженні стороною обвинувачення не було надано даних щодо дотримання процесуального порядку проведення оперативної закупки, оскільки постанова прокурора про

проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину, в матеріалах провадження відсутня.

А, відтак, спираючись на відсутність законної підстави для проведення оперативних закупівель у ОСОБА_11 , як то постанови прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину, суд першої інстанції, керуючись положеннями ст. 86 КПКУкраїни, дійшов обґрунтованого висновку про неможливість використання для доказування результатів оперативних закупівель, а відтак, і про недопустимість цих доказів обвинувачення протоколів про результати контролю за вчиненням злочину від 21.01.2015 року та від 23.01.2015 року, актів огляду покупця, протоколів оперативних закупівель та протоколів огляду місця події від 20.01.2015 року та від 21.01.2015 року та похідних від них доказів висновків хімічних експертиз та речових доказів, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, не спростовує правильності висновків суду першої інстанції в цій частині і надана прокурором та досліджена в суді апеляційної інстанції постанова прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_17 про проведення контролю за вчиненням злочину від 20.01.2015 року, оскільки, всупереч правилам ст. 290 КПК України, стороні захисту вона не відкривалась, відсутні дані про прийняття такого рішення прокурором і в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який був долучений до обвинувального акта щодо ОСОБА_11 .

Водночас, фактичні дані, які б свідчили, що ОСОБА_11 причетна до розповсюдження наркотичних засобів у матеріалах провадження відсутні, як і достовірні відомості про те, що вона вчинила такий злочин до втручання працівників міліції, а анонімне, об`єктивно не підтверджене повідомлення особи, котрий обрав анкетні дані « ОСОБА_13 », органам міліції про таку злочинну діяльність обвинуваченої до законної підстави для проведення контрольованої закупки віднесеним бути не може.
Тим більше, що за показаннями свідка « ОСОБА_13 », допитаного в суді першої інстанції з використанням технічних засобів з іншого приміщення в режимі відеоконференції, саме він, вже діючи під контролем правоохоронних органів, проявляв ініціативу у контактах з ОСОБА_11 і телефонував їй з приводу можливості придбання у неї наркотичного засобу - опію ацетильованого у певній кількості, що мало місце в обох випадках оперативних закупівель.
Отже, органом слідства в якості підстави для проведення негласної слідчої дії необґрунтовано був використаний факт пропозиції обвинуваченій ОСОБА_11 агентом, який діяв узгоджено зі слідством, збути йому наркотичний засіб.

А, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Тейксейра де Кастро проти Португаліїї (від 9 червня 1998 року), використання негласних агентів має бути обмеженим і забезпеченим гарантіями навіть у справах, пов`язаних з боротьбою з торгівлею наркотиками. Суспільним інтересом не можна виправдати використання доказів, здобутих шляхом підбурювання з боку працівників правоохоронних органів. Тому в кожному конкретному випадку при розгляді справи судом необхідно перевіряти, чи не було з боку працівників міліції та їхніх довірених осіб підбурювання та організації придбання і збуту наркотичного засобу.

Також і ч. 3 ст. 271 КПК України встановлена заборона під час підготовки та проведення заходів контролю за вчиненням злочину провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину, з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, як би слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

Також за показаннями « ОСОБА_13 » в суді першої інстанції, здійснюючи першу закупівлю наркотичного засобу у ОСОБА_11 , він здійснював перерахування їй за них грошових коштів на розрахунковий рахунок «ПриватБанку».
Відповідно до протоколу огляду предмету від 24.02.2015 року, слідчим проводився огляд квитанції «ПриватБанку», на якій зафіксовано номер чека 0430, рахунок отримувача НОМЕР_2 та номер телефону НОМЕР_3 , сума 348 грн., комісія 2 грн. (т. 1 а.п. 155-156, 157).
Між тим, в матеріалах провадження відсутні дані про джерело походження даного речового доказу, а саме - стороною обвинувачення не надано доказів, які б підтверджували вилучення даного документа саме у « ОСОБА_13 ».

Натомість, як вбачається з протоколу огляду місця події від 21.01.2015 року (т. 1 а.п. 182-183), під час якого у ОСОБА_11 було вилучено фрагмент медичного шприца з наркотичним засобом - опієм ацетильованим, який знаходився у пачці з-під цигарок, пластикова картка банку «ПриватБанк» та грошові кошти в сумі 701 грн., в ньому міститься закреслення запису про вилучення також і чеку з банкомату, що вказує на небезпідставність тверджень ОСОБА_11 , як в районному суді, так і під час апеляційного розгляду, щодо неналежності їй вказаних предметів, а для встановлення особи власника кредитної картки «ПриватБанку» № НОМЕР_1 і спростування цих доводів обвинуваченої органом досудового розслідування ніяких заходів не вживалось.

Як не було вжито органом досудового розслідування заходів і для отримання роздруківок телефонних з`єднань між ОСОБА_11 та « ОСОБА_13 » для виключення небезґрунтовних сумнівів щодо наявності провокації злочину.

Водночас, і з показань свідка ОСОБА_15 , допитаного, як в суді першої інстанції, так і за клопотанням прокурора під час апеляційного розгляду, не вбачається, що він дійсно був присутній при документуванні оперативної закупівлі 20 січня 2015 року, оскільки жодних з обставин, які зафіксовані за змістом протоколу оперативної закупівлі від 20.01.2015 року, зокрема щодо виїзду його спільно з працівниками міліції, іншим понятим та закупником « ОСОБА_13 » до місця передачі наркотичного засобу і зустрічі закупника із ОСОБА_11 , не підтвердив.

Тому, оскільки контрольна закупка, яка виконується інформатором, повинна бути здійснена у суворій відповідності до встановленої процедури і за умови її належного документування, чого не було дотримано в даному кримінальному провадженні, то, як правильно вказав суд першої інстанції у вироку, лише інформація, отримана від анонімного інформатора свідка « ОСОБА_13 », не може бути використана судом як єдина підстава для визнання винуватості.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження правильно встановив, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу законності проведення негласних слідчих дій, а ті докази, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, складені з істотним порушенням діючого кримінально-процесуального законодавства, про що вмотивовано вказав суд у вироку.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд необґрунтовано не взяв до уваги докази по справі, які встановлені досудовим слідством та підтверджують вину ОСОБА_11 в скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме під час затримання обвинуваченої, безпідставні.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 21.01.2015 року, на тротуарі, що неподалік будинку №7 по бульв. Р. Ролана у м. Києві, знаходилась ОСОБА_11 , яка повідомила, що має при собі наркотичний засіб опій ацетильований, який знаходиться у фрагменті медичного шприца та який вона зберігає з метою збуту. Даний фрагмент шприца знаходився у пачці з-під цигарок у правій кишені її куртки, який був вилучений. Також були вилучені пластикова картка банку «ПриватБанк» та грошові кошти в сумі 701 грн. (т. 1 а.п. 182-183).
Між тим, даний протокол, як зазначалось вище, є суперечливим щодо обсягу, вилучених у ОСОБА_11 речей, та містить незастережні виправлення в цій частині, що вказує на небезпідставність тверджень ОСОБА_11 , як в районному суді, так і під час апеляційного розгляду, щодо неналежності вилучених у неї предметів.
Тим більше, що на той період часу, як вважає колегія суддів, ОСОБА_11 було фактично затримано працівниками міліції, оскільки, як вказала допитана в суді апеляційної інстанції в якості свідка ОСОБА_20 , коли її запросили в якості понятої, то підвели до автомобіля працівників міліції, з якими була і ОСОБА_11 , знаходячись при цьому чи в автомобілі, чи поряд з ним, проте повноваження цих працівників міліції на здійснення відповідних заходів матеріалами провадження не підтверджені, та в порушення вимог ст. 208 ч. 4 КПК України вони не роз`яснили затриманій особі права передбачені цією нормою закону, в тому числі право на правову допомогу.

Крім того, допитана в якості свідка ОСОБА_20 , яка була понятою при проведенні даного огляду, лише засвідчила факт наявності наркотичного засобу у ОСОБА_11 в той час, як остання фактично була затримана працівниками міліції, але достатніх доказів, які б підтверджували належність даного шприца з наркотичним засобом саме ОСОБА_11 та його зберігання нею з метою саме подальшого збуту, як то інкриміновано ОСОБА_11 , стороною обвинувачення надано не було.
Оскільки суд правильно встановив, що звинувачення ОСОБА_11 ґрунтується на доказах, здобутих з порушенням діючого законодавства, та з урахуванням відсутності доказів на підтвердження того, що ОСОБА_11 незаконно зберігала виявлені у неї наркотичні засоби саме з метою збуту, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 ККУкраїни.

Переконливих аргументів на спростування вказаних висновків суду щодо оцінки доказів у апеляційній скарзі прокурора не приведено.
Суд правильно встановив фактичні обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку, та обґрунтовано виправдав ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України.

Постановлений судом виправдувальний вирок відповідає вимогам закону.

У відповідності із вимогами ст. 374 КПК України суд вказав на вищевикладені підстави для виправдання обвинуваченої з зазначенням мотивів, з яких відкинув докази обвинувачення.

На думку колегії суддів виправдувальний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_11 є законним, обґрунтованим та вмотивованим, оскільки постановлений згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його постановлення.
З огляду на наведене, підстав для скасування виправдувального вироку та постановлення обвинувального вироку відносно ОСОБА_11 , про що просив прокурор в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року, яким ОСОБА_11 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення нею цього кримінального правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у провадженні без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2