Єдиний унікальний номер №1303/420/2012
Провадження №1/440/2/2016
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2016 року

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

з участю захисника ОСОБА_4

з участю підсудних ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Буську Львівської області в залі суду кримінальну справу про обвинувачення,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березівка, Сонячного району, Хабаровського краю, Росія, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з вищою освітою, громадянина України, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, не одруженого, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч.2. ст. 342 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, на утриманні малолітня дитина, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого,

за ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 364 КК України,-

в с т а н о в и в:

Згідно пред`явленого органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що працюючи на посаді старшого інспектора ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС України у Львівській області, спільно із інспектором з дізнання ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 , будучи представниками влади, працівниками правоохоронного органу, 01.09.2011 року, здійснюючи патрулювання вулиць м. Броди, близько 13 год., зупинивши на пл. Ринок автомобіль ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , і будучи обізнаними про те, що останній, постановою Бродівського районного суду від 25.01.2011 року позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік, умисно, діючи за попереднім зговором між собою, з корисливих спонукань з метою подальшого отримання хабара, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, вимагали у водія ОСОБА_7 хабар в розмірі 2400 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами) і досягши згоди ОСОБА_7 на передачу їм хабара в розмірі 2400 грн. не склали протокол про вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, дублікат посвідчення водія у ОСОБА_7 не вилучили та з місця зупинки відпустили.

Цього ж дня, близько 16.30 год. ОСОБА_7 , діючи на виконання вимог старших інспекторів ВДАІ Бродівського району ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зустрівшись із останніми на пл. Ринок м. Броди, в їх службовому автомобілі "Деу-Ланос", р.н. НОМЕР_2 передав останнім частину суми, яку вимагали у нього за не притягнення до адміністративної відповідальності, в розмірі 1000 грн. з умовою передачі решти суми наступного дня.

Наступного дня, 02.09.2011 року, близько 16-ї год., ОСОБА_7 , зустрівшись із ОСОБА_5 на пл. Ринок у м. Броди в автомобілі ВАЗ 2115, яким керував ОСОБА_5 , передав йому решту суми, яку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вимагали за не притягнення його до адміністративної відповідальності, в розмірі 1400 грн., після чого ОСОБА_5 затриманий на місці події працівниками УСБ України у Львівській області та УВБ у Львівській області ДВБ МВС України.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 своїми діями, що виразилися у невжитті заходів до притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а також у наданні можливості у подальшому постійно порушувати суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху всупереч чинному законодавству України, одержанні хабара вчинив підрив авторитету та престижу органів міліції України чим інтересам держави спричинено істотної шкоди.

Своїми діями, які виразились в умисному, з корисливих мотивів використанні працівниками правоохоронного органу свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило істотної шкоди інтересам держави ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.364 КК України.

В цей же час, ОСОБА_5 , працюючи на посаді старшого інспектора ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС України у Львівській області, спільно із інспектором з дізнання ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 , будучи представниками влади, службовими особами правоохоронного органу, наділеними правозастосовними функціями, 01.09.2011 року, здійснюючи патрулювання вулиць м. Броди, близько 13 год., зупинивши на пл. Ринок автомобіль ВАЗ 21063, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , будучи обізнаними про те, що останній, постановою Бродівського районного суду від 25.01.2011 року позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік, умисно, діючи за попереднім зговором між собою, з корисливих спонукань з метою подальшого отримання хабара, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, вимагали у водія ОСОБА_7 хабар в розмірі 2400 грн. за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами) і досягши згоди ОСОБА_7 на передачу їм хабара в розмірі 2400 грн. не склали протокол про вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, водія ОСОБА_7 з місця зупинки відпустили.

Цього ж дня, близько 16.30 год. ОСОБА_7 , діючи на виконання вимог старших інспекторів ВДАІ Бродівського району ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зустрівшись із останніми на пл. Ринок м. Броди, в їх службовому автомобілі "Деу-Ланос", р.н. НОМЕР_2 передав останнім частину суми, яку вимагали у нього за не притягнення до адміністративної відповідальності, в розмірі 1000 грн. з умовою передачі решти суми наступного дня.

Наступного дня, 02.09.2011 року, близько 16-ї год., ОСОБА_7 , зустрівшись із ОСОБА_5 на пл. Ринок у м. Броди в автомобілі ВАЗ 2115, яким керував ОСОБА_5 , передав йому решту суми, яку ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вимагали за не притягнення його до адміністративної відповідальності, в розмірі 1400 грн., після чого ОСОБА_5 затриманий на місці події працівниками УСБ України у Львівській області та УВБ у Львівській області ДВБ МВС України.

Отже, своїми діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вимагали та отримали хабар в загальній сумі 2400 грн., що більш ніж у 5 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є значним розміром.

Своїми діями, які виразились в одержанні службовою особою хабара у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України.

Підсудний ОСОБА_5 вину у вчиненому не визнав, просить суд його виправдати. Суду пояснив, що досудовим слідством не встановлено жодного доказу причетності його до злочинів, в яких його обвинувачує орган досудового слідства. Всі докази зібрані з порушеннями вимог КПК України. Крім того, ніякого опору він не чинив. 02.09.2011 року перебуваючи у м. Броди у власному автомобілі, біля поштового відділення, до нього підійшов ОСОБА_7 . Розмова відбувалась в автомобілі. ОСОБА_7 турбувало те, що він позбавлений права керування автомобілем судом. Отримавши від нього пораду, вони вийшли з автомобіля. Коли ОСОБА_8 відійшов, на нього почали бігти люди в цивільному, він перелякався, оскільки, йому ніхто не повідомив, що відбувається. Коли він впав, і його підняли, він почув, що працює СБУ. Піднявши його з землі, з його лівого вуха текла кров, яка залишилась на форменному одязі. Ніхто з присутніх не намагався йому надати першу медичну допомогу. Всі слідчі дії відбувались на місці, де він впав, а не біля його автомобіля. Крім того, оглядаючи відеозапис під час досудового слідства, на записі було видно, як працівники СБУ у нецензурній формі вимагають писати явку з повинною. Цей запис при огляді в судовому засіданні відсутній. Його власний автомобіль був залишений без нагляду, у автомобілі були відкриті два передніх вікна. При огляді автомобіля, працівники СБУ, побачили кошти на передньому сидінні автомобіля. Жодного конверту, куди опечатувались речі, які були вилучені він не підписував.

Підсудний ОСОБА_6 вину у вчиненому не визнав, просить суд його виправдати. Суду пояснив, що досудовим слідством не встановлено жодного доказу причетності його до злочинів, в яких його обвинувачує орган досудового слідства. Всі докази зібрані з порушеннями вимог КПК України. Обшук за місцем його проживання проводився під час зупинених слідчих дій судом. Диктофон, який визнаний речовим доказом у справі, за родом своєї служби він тримав в руках, і можливо на ньому залишились взірці його голосу. Крім того, до нього були застосовані незаконні методи слідства. У СБУ Бродівського району він був запрошений по телефону, він прийшов добровільно, однак там від нього вимагали написати зізнання. Він відмовився в порядку ст. 63 Конституції надати будь-які пояснення. Після його категоричних відмов, на нього наділи спецзасіб кайданки, що підтверджено висновком експерта.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про постановлення судом виправдувального вироку з підстави відсутності у діях його підзахисних події злочинів. Клопотання мотивує тим, що органом досудового слідства були зібрані докази в порушення вимог КПК України (1960 року), такі докази не можуть бути належними і допустимими.

Суд, допитавши підсудних, заслухавши пояснення свідків, дослідивши письмові та речові докази, оцінивши їх в сукупності приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України (1960 року) завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

В силу ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`яаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. У разі скасування вироку суду як неправосудного держава відшкодовує матеріальну і моральну шкоду, завдану безпідставним засудженням.

Статтею 22 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність. Суд, прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, не вправі перекладати обов`язок доказування на обвинуваченого. Забороняється домагатись показань обвинуваченого та інших осіб, які беруть участь у справі, шляхом насильства, погроз та інших незаконних заходів.

На думку суду, ряд доказів, які зібрані досудовим слідством не ґрунтуються на вимогах КПК України.

Так, ст. 190 КПК України передбачено, що з метою виявлення слідів злочину та інших речових доказів, з`ясування обстановки злочину, а також інших обставин, які мають значення для справи, слідчий проводить огляд місцевості, приміщення, предметів та документів. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до порушення кримінальної справи. В цих випадках, при наявності для того підстав, кримінальна справа порушується негайно після огляду місця події. Про результати огляду слідчий складає протокол.

Проте, як вбачається з протоколу огляду місця події (том 1 а.с. 21) такий був складений 02 вересня 2011 року співробітником СП БКОЗ УСБУ у Львівській області ОСОБА_9 , який не є слідчим і повноважень слідчого не має. Крім того, будучи допитаним в ході судового розгляду в якості свідка, ОСОБА_9 не заперечив того, що він не є процесуальною особою яка б у відповідності до вимог КПК уповноважена на складання протоколу огляду місця. Крім цього, сам свідок повідомив, що склалась така практика.

Також судом встановлено, що протокол складався не на місці огляду події, а пізніше. Проводилась лише фіксація за допомогою відео записуючого пристрою, при цьому перед початком запису не було зазначено яким саме пристроєм і хто саме з учасників процесуальної дії здійснює фіксування, що є порушенням вимоги ст. 85-2 КПК України (1960 року). До протоколу не внесено всіх учасників процесуальної дії. Під час проведення огляду місця події та виявлення предметів та документів і поміщення їх в конверти для подальшого зберігання, конверти опечатувались і підписувались лише понятими, а ОСОБА_5 жодного конверту не підписував.

В силу ст. 195 КПК України (1960 року) протокол огляду, освідування або відтворення обстановки та обставин події складається з додержанням правил статті 85 цього Кодексу. В протоколі зазначаються підстави для проведення цих дій, описують все, що було виявлено, в тій послідовності, в якій це відбувалося, і в тому саме вигляді, в якому спостерігалось під час проведення дії. До протоколу додаються відповідні схеми, фотознімки, плани, документи.

Однак, в порушення вимог КПК України, протокол огляду місця події від 02 вересня 2011 року (том 1 а.с. 28) складався співробітником СП БКОЗ УСБУ у Львівській області ОСОБА_10 , який не наділений правами і обов`язками слідчого, крім того протокол не підписаний всіма учасниками огляду місця події. В графі присутні міститься тільки один підпис, а два інших відсутні. Даний протокол не є належним і допустимим доказом у справі.

На думку суду, такий протокол не може бути належним доказом по справі, оскільки, складений в супереч вимогам КПК України, не слідчим.

Постановою від 03 вересня 2011 року порушено кримінальну справу (том 1 а.с. 1-2) відносно старшого інспектора ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 та інспектора з дізнання ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України.

Дана постанова оскаржувалась ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому порядку передбаченому КПК України.

Постановами судді Бродівського районного суду від 08 вересня 2011 року (том 1 а.с. 206, 208) відкрито провадження за скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову прокурора Бродівського району від 03 вересня 2011 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . З вказаних постанов убачається, що слідчі дії зупинено на час розгляду скарг.

В силу ст. 236-8 ч. 4 КПК України постанова судді про відкриття провадження набирає законної сили з моменту її винесення і підлягає негайному виконанню, тобто в даному випадку з 08.09.2011 року.

Крім того, прокурор Бродівського району був проінформований судом про ухвалення таких постанов, про що в матеріалах справи є наявними супровідні листи на ім`я прокурора Буродівського району (том 1 а.с. 206, 207), які зареєстровані за вхідними номерами кореспонденції Бродівської прокуратури, про що наявні відмітки від 09.09.2011 року.

Також, постановами судді Бродівського районного суду від 13 вересня 2011 року (том 1 а.с. 220, 224) в задоволенні скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відмовлено. При цьому суддею не було відновлено слідчі дії. Відтак, суд констатує, що із 08 вересня 2011 року слідчі дії були зупинені судом і постановою від 13 вересня 2011 року, такі відновленими не були.

Крім того, постанови були предметом перегляду колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області. Згідно ухвал Апеляційного суду Львівської області від 30 вересня 2011 року (том 1 а.с. 239, 240) постанови судді Бродівського районного суду від 13 вересня 2011 року залишено без змін. При цьому в ухвалах не зазначено, щодо відновлення слідчих дій, які були зупинені судом.

Ураховуючи зазначене, суд констатує, що в період з 08 вересня 2011 року до 30 вересня 2011 року слідчі дії були зупинені, відтак зібрані у вказаний вище період докази не можуть вважатися допустимими

Однак, всупереч вимогам КПК України досудовим органом проводились наступні слідчі дії:

- огляд документів, вилучених з ВДАІ Бродівського району під час обшуку 07.09.2011 року, який зафіксований протоколом огляду від 08 вересня 2011 року (том 1 а.с. 108), який всупереч вимог КПК не підписаний слідчим ОСОБА_11 ;

- огляд предметів і документів вилучених 07.09.2011 року при огляді службового автомобіля ВДАІ Бродівського району, який зафіксований протоколом огляду від 08 вересня 2011 року (том. 1 а.с. 140);

- проведений обшук автомобіля Мерседес Бенц 210, р.н. НОМЕР_3 , яким користувався ОСОБА_6 . Обшук зафіксований протоколом огляду від 08 вересня 2011 року (том 1 а.с. 171);

-постанова про призначення судово-фоноскопічної експертизи від 08 вересня 2011 року (том 1 а.с. 199-200);

-проведений обшук в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_6 у АДРЕСА_2 , який зафіксований протоколом обшуку від 09 вересня 2011 року (том 1 а.с. 181-182).

Окрім вищевказаного, слідчий своєю постановою від 09 вересня 2011 року (том 1 а.с. 217) про зупинення досудового слідства констатує, що саме 09 вересня 2011 року до прокуратури Бродівського району надійшли постанови суду про відкриття провадження у справі за скаргами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на постанову про порушення кримінальної справи, якими проведення слідчих дій зупинено і на цій підставі в силу п. 4 ч. 1 ст. 206 КПК України (1960 року) слідчі дії у кримінальній справі зупиняє.

Відтак, органу досудового слідства об`єктивно стало відомо, що слідчі дії зупинені з 08 вересня 2011 року, і що докази здобуті в період зупинених слідчих дій є недопустимими.

Слідчий прокуратури постановою від 17 жовтня 2011 року (том 2 а.с. 1) відновлює досудове слідство. Тобто період зупинених слідчих дій становить з 08 вересня 2011 року до 17 жовтня 2011 року, а всі зібрані за цей час докази є недопустимими.

Натомість, 17 жовтня 2011 року ОСОБА_11 проводить слідчу дію по огляду, яка зафіксована протоколом огляду від 17 жовтня 2011 року (том 2 а.с. 1-2), на якому відсутній підпис слідчого.

З заявою до Управління СБУ у Львівській області 02 вересня 2011 року звернувся ОСОБА_7 (а.с. 9 том 1). Дана заява зареєстрована в УСБУ 02 вересня 2011 року за № С-804. В даній заяві заявник ствердив, що працівники ДАІ вимагали у нього 2400 гривень, частину в сумі 1000 гривень він передав 01.09.2011 року, а іншу частину в сумі 1400 гривень має передати 02.09.2011 року. При цьому до заяви додав диктофон «Olimpus» VN 2100 PC, на якому містилась розмова між ним та працівниками ДАІ.

Проте, в судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_7 суду повідомив, що у СБУ звернувся 01.09.2011 року, що суперечить матеріалам кримінальної справи.

В матеріалах кримінальної справи (том 1 а.с. 12-14) містяться ксерокопії грошових купюр по 100 гривень, що в сумі становить 1000 гривень, однак, такий доказ не може бути прийнятий судом, як належний, оскільки в заяві ОСОБА_7 не зазначив номінали купюр, їх серій та номерних знаків, які ним передавались співробітникам ДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_12 01 вересня 2011 року.

Проте в судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_7 суду повідомив, що 01.09.2011 року ним передавались гроші, різного номіналу, там були і по 200 гривень і по 100 гривень.

02 вересня 2011 року ОСОБА_7 співробітникам СБУ видав диктофон з записом розмови від 01.09.2011 року між ним та працівниками ДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , про що був складений протокол огляду технічного запису (том 1 а.с. 15) співробітником СП БКОЗ УСБУ у Львівській області ОСОБА_9 , у присутності двох понятих та заявника ОСОБА_7 , при цьому дана слідча дія проведена була не слідчим. Окрім цього, відразу на місці прослуховувалась розмова зафіксована на диктофон, яка фіксувалась в додатку до протоколу з ідентифікацією дійових осіб розмови, яка підписана (том 1 а.с. 16-17) понятими, і не засвідчена підписами присутніх осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Місцем складання, зазначеного протоколу, є приміщення кафе-бару «Вікенд» (об`їзна м.Броди).

Проте в судовому засіданні, будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_7 суду повідомив, що 02.09.2011 року зранку йому зателефонували, і сказали, що приїдуть і заберуть, поїхали вони за межі міста і зупинились неподалік м.Броди. Там мітили гроші, працівники СБУ давали диктофон, для запису розмови між ним та ОСОБА_5 , помічені гроші в сумі 1400 гривень він поклав разом з диктофоном у свою сумку. Відтак, покази свідка ОСОБА_7 є суперечливими.

Проте, згідно відповіді, на адвокатський запит, власника закладу «Вікенд» ОСОБА_13 , що заклад працював 02.09.2011 року з 17 год. 00 хв. Крім того, сумнівним для суду є те, що зафіксована розмова на диктофоні заносилась у друкованому вигляді на папір того ж дня 02.09.2011 року у кафе-барі «Вікенд».

Крім того, в протоколі зазначено що диктофон «Olimpus» VN 2100 PC поміщений в пакет № 1, який опечатаний смужкою паперу з відтиском печатки № 31 «Для пакетів УСБУ у Львівській області» і скріплений підписами понятих. З дослідженого судом протоколу огляду диктофона «Olimpus» VN 2100 PC та прослуховування аудіо записів (том 2 а.с. 242) диктофон знаходиться в паперовому конверті. На лицевій стороні міститься рукописний текст, виконаний гелевою ручкою чорного кольору наступного змісту: «конверт № 1.1. диктофон марки «Olimpus» VN 2100 PC серія № НОМЕР_4 , 1 шт. Сп-к СП БКОЗ СБУ у Львівській області п/пк ОСОБА_9 02.09.2011 р.». На зворотній стороні конверт заклеєно, і поверх наклеєно клапти паперу розміром 5х4,7 см, на якому міститься відтиск круглої печатки «Управління СБ України по Львівській області для пакетів № 31». З обох боків конверт у верхній частині має отвори розміром відповідно 6 та 4 см, що не виключає можливості стороннього доступу. Крім того, у вступній частині висновку експерта судово-фоноскопічної експертизи № 4047/4048/4049/4309 від 24.11.2011 року (том 2 а.с.245-255) зазначено, що 14 жовтня 2011 року у Львівській НДІ судових експертиз надійшла постанова від 08 вересня 2011 року за підписом слідчого прокуратури Бродівського району Львівської області, яка була постановлена слідчим під час зупинених слідчих дій судом.

З дослідженого судом висновку експерта від 25 листопада 2011 року № 264 (том 4 а.с. 98) у вступній частині висновку міститься, що на дослідження надійшов звукозаписуючий пристрій диктофон «Olimpus» VN 2100 PC в паперовому конверті, опечатаний аркушем паперу із написом «звукозаписуючий пристрій «Olimpus» VN 2100 PC», підписом слідчого та двома печатками прокуратури Бродівського району Львівської області «Для пакетів» і це ж відображено до ілюстрованої таблиці № 1 (том 4 а.с. 100). При дослідженні судом речових доказів, судом оглядався конверт, який скривався і було виявлено диктофон «Olimpus» VN 2100 PC, однак на конверті міститься підпис слідчого і три печатки прокуратури Бродівського району Львівської області «Для пакетів». Суд констатує, що описані вище докази були здобуті органом досудового слідства в порушення вимог КПК України. Також суд приймає до уваги і те, що кожний вищезазначений конверт, в якому знаходився диктофон «Olimpus» VN 2100 PC, змінювався неодноразово, про що свідчать наступні ознаки, а саме: у першому випадку диктофон «Olimpus» VN 2100 PC поміщений в пакет № 1, який опечатаний смужкою паперу з відтиском печатки № 31 «Для пакетів УСБУ у Львівській області» і скріплений підписами понятих; у другому випадку на експертне дослідження судово-фоноскопічної експертизи № 4047/4048/4049/4309 від 24.11.2011 року диктофон був направлений в конверті на лицевій стороні якого містився рукописний текст, виконаний гелевою ручкою чорного кольору, наступного змісту: «конверт № 1.1. диктофон марки «Olimpus» VN 2100 PC серія № НОМЕР_4 , 1 шт. Сп-к СП БКОЗ СБУ у Львівській області п/пк ОСОБА_9 02.09.2011 р.»; у третьому випадку диктофон «Olimpus» VN 2100 PC в паперовому конверті, опечатаний аркушем паперу із написом «звукозаписуючий пристрій «Olimpus» VN 2100 PC», підписом слідчого та двома печатками прокуратури Бродівського району Львівської області «Для пакетів»; а в останньому випадку при огляді судом речового доказу констатовано наявність на конверті підпису лише слідчого прокуратури Бродівського району Львівської області ОСОБА_14 та трьома відтисками печатки «для пакетів» Бродівської прокуратури Львівської області.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 в частині фіксації диктофоном розмови між ним і працівниками ДАІ пояснив, що фіксацію розмови 01.09.2011 року між ним та працівниками ДАІ він здійснював за власною ініціативою. Суду чітко не повідомив, чи диктофон був у його власному користуванні, чи йому надали у тимчасове користування. Гроші в сумі 1000 гривень відксерив самостійно, при цьому пояснив, що грошові купюри були як по 100 гривень так і по 200 гривень. Все це він передав в Управління СБУ у Львівській області 01.09.2011 року. 02.09.2011 року запис розмови з ОСОБА_5 проводив на диктофон, який йому надали працівники СБУ при видачі помічених коштів в сумі 1400 гривень, кожна купюра по 200 гривень.

При аналізі протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_7 (том 1 а.с. 81-84) та пояснень, які надав суду ОСОБА_7 сумнів викликає те, що диктофон використовував за власною ініціативою заявник, як 01.09.2011 року так і 02.09.2011 року, однак про використання вдруге диктофону ОСОБА_8 співробітникам СБУ не повідомив, хоча в судовому засіданні пояснив, що отримав диктофон та помічені кошти від працівників СБУ. Отриманий диктофон від працівників СБУ, після того як прослухав запис самостійно і виявив, що запис неякісний, викинув, де саме не пам`ятає.

Однак, таким поясненням свідка слідчий значення не придав і залишив поза увагою дану обставину.

Крім того, допитані в ході судового розгляду в якості свідків дружина ОСОБА_7 ОСОБА_15 про походження диктофону суду нічого не повідомила. Батько свідка ОСОБА_16 також про походження диктофону нічого суду не повідомив. Свідок ОСОБА_17 , який приходиться свекром свідку ОСОБА_7 , про походження диктофону суду не повідомив.

Конституційний Суд України в своєму рішення № 12рп/2011 у справі № 1-31/2011 дійшов висновку, що положення ст. 62 Конституції України спрямовані на забезпечення прав і свобод людини і громадянина. Тому положення першого речення частини третьої цієї ж статті «обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах одержаних незаконним шляхом слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватись на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженої на те особою без дотримання конституційних положень або порушення порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», особою не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Проте, в матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які дані того, що орган досудового слідства звертався з клопотанням до Апеляційного суду Львівської області про дачу дозволу на проведення оперативно-розшукових заходів із застосуванням технічних засобів, щодо працівників ДАІ ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Порушення ж процесуального закону при збиранні доказів породжують сумніви у їх достовірності і тягнуть за собою визнання таких доказів недопустимими.

Таким чином, проведені ОСОБА_7 на диктофон «Olimpus» VN 2100 PC аудіозаписи розмови між ним та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не можуть бути використані на користь обвинувачення, оскільки є недопустимим доказом.

Окрім цього судом досліджено представлені докази:

Витяг з наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області № 237 о/с від 05.09.2009 р. у відповідності до якого ОСОБА_5 з 07.09.2009 р. призначено на посаду старшого державтоінспектора ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС.

Витяг з наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області № 355 о/с від 21.10.2011 р. у відповідності до якого старшого державтоінспектора ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС ОСОБА_5 звільнено з ОВС.

Витяг з наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області № 96 о/с від 29.02.2008 р. у відповідності до якого ОСОБА_6 з 29.02.2008 р. призначено на посаду інспектора з дізнання ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС.

Витяг з наказу начальника ГУ МВС України у Львівській області № 364 о/с від 01.11.2011 р. у відповідності до якого інспектора з дізнання ВДАІ з ОАТ Бродівського району та АТІ при ГУ МВС ОСОБА_6 звільнено з ОВС.

Відтак, суд вважає, що усі проаналізовані судом докази, що були зібрані органом досудового слідства на підтвердження пред`явленого обвинувачення є суперечливими та недопустимими. Інших доказів, які б вказували на те, що підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили інкриміновані злочини судом не здобуто.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 ПП ВСУ «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 року (з наступними змінами і доповненнями) вказати судам на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а не повертати справу на додаткове розслідування.

Оскільки, зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів щодо підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вичерпані, суд виконує свій обов`язок і постановляє виправдувальний вирок, а не повертає справу на додаткове розслідування. Перед закінченням судового розгляду справи суд опитував учасників судового розгляду, чи не бажають вони доповнити судове слідство. При цьому державний обвинувач не виявляв бажання надати додаткові докази суду.

В судових дебатах прокурор висловив думку про визнання винуватим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, закриття кримінальної справи в частині обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 364 КК України у зв`язку з набуттям чинності Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції». Згідно даного закону у ст.364 КК України частину 3 виключено.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 81 КПК України,

Керуючись ст.ст. 6 п. 2, ст.323,324 КПК України (1960 року), суд -

в и п р а в д а в:

ОСОБА_5 , визнати невинуватим та виправдати за пред`явленим обвинуваченням за ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні цих злочинів.

ОСОБА_6 , визнати невинуватим та виправдати за пред`явленим обвинуваченням за ч. 3 ст. 364, ч. 3 ст. 368 КК України у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні цих злочинів.

Речові докази: диктофон «Olimpus» VN 2100 PC залишити при справі;

змиви з правої та лівої руки ОСОБА_5 , резинові рукавички в яких проводився огляд місця події 02.09.2011 року, тампон із зразком спецбарвника знищити;

мобільний телефон чорного кольору ОСОБА_5 «Samsung DUOS», повернути законному володільцеві ОСОБА_5 ;

мобільний телефон рожевого кольору ОСОБА_6 «Samsung», повернути законному володільцеві ОСОБА_6 ;

мобільний телефон сріблястого кольору ОСОБА_7 «LG», повернути законному володільцеві ОСОБА_7 ;

журнал обліку постанов суду про позбавлення водіїв права керування транспортними засобами ВДАІ Бродівського району залишити при справі;

журнал вихідної кореспонденції ВДАІ Бродівського району залишити при справі;

журнал вхідної кореспонденції ВДАІ Бродівського району залишити при справі;

журнал обліку ДТП ВДАІ Бродівського району залишити при справі;

журнал обліку матеріалів про порушення правил норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за 2010 р. залишити при справі;

журнал обліку матеріалів про порушення правил норм і стандартів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху ВДАІ Золочівського району за період 01.06.2009 р. 19.09.2010 р. залишити при справі;

- книга вхідної кореспонденції ВДАІ Золочівського району за 2008-2010 р.р.,

підшивки супровідних листів про скерування у ВДАІ Золочівського району матеріалів про адміністративні правопорушення залишити при справі;

сорочка форменного одягу ОСОБА_5 знищити;

дві міні DV касети SONI та PANASONIK, як додаток до протоколу огляду місця події від 02.09.2011 року залишити при справі;

грошові кошти в сумі 1400 гривень сім купюр номіналом по 200 гривень кожна ЕБ № 3023812, ВЧ № 1246758, ЄФ № 2335225, ЕА № 3868167, ЕЩ № 5606524, ЕЦ № 1359751, ЄФ № 9270842 (том 4 а.с. 278-279), які здані на зберігання в бухгалтерію Бродівського РВ ГУ МВС України передати в дохід держави;

грошові кошти в сумі 1001 гривня (9 купюр по 100 гривень ВЄ № 2558667, ВБ № 1580135, ЗЄ № 1022076, ГБ № 2702127, ГА № 0556311, БА № 5862326, БН № 1554092, ГЗ № 3143196, ГЕ № 7855541), (2 купюри по 50 гривень ГЄ 7134726, ВШ № 0021138), 1 гривня АЯ 9472237; 4 картки на пальне А-92 АЗС WOG серії ЛВТ 0111792, ЛВТ 0016295, ЛВТ 0017104, ЛВТ 0102518, які здані на зберігання в бухгалтерію Бродівського РВ ГУ МВС України (том 4 а.с. 281-282) повернути ОСОБА_5 .

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 у вигляді підписки про невиїзд скасувати

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом 15 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1