Справа № 379/1586/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/85/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 03.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000435 за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 на вирок Таращанського районного суду Київської області від 12 листопада 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, -

засуджено за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи; пройти курс лікування від психічного захворювання.

Застосовано до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь НДЕКЦ МВС України судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 2-30/423 від 19.10.15 р. - 307 грн. 20 коп.

Вирішене питання речових доказів.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком суду ОСОБА_9 визнано винним та засуджено за те, що він наприкінці серпня місяця 2015 року на території колишньої рибоводно-меліоративної станції, що розташована в АДРЕСА_2 , помітивши дикорослу рослину коноплі, вирішив придбати ії для власного споживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, ОСОБА_9 підійшов та зірвав листя виявленої ним дикорослої рослини коноплі, чим здійснив незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - канабісу. В подальшому, зазначену рослину коноплі він приніс на горище гаражів, розташованих на території вказаної вище станції поклав її в поліетиленовий пакет та залишив там для висихання, чим здійснив незаконне виготовлення та зберігання особливо-небезпечного наркотичного засобу - канабісу.

17.10.15 року обвинувачений повернувся до даної схованки та забрав з собою просохле листя рослини коноплі, яке поклав до кишені свого одягу, де цього ж дня о 17 год. під час відпрацювання в АДРЕСА_2 , працівники міліції виявили та вилучили в нього вказане вище листя рослини коноплі, що є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 9,33 г.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.309 КК України, просить вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону змінити та виключити з резолютивної частини вироку, покладений судом на ОСОБА_9 обов`язок пройти курс лікування від психіатричного захворювання.

Ухвалити на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвалити стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта на суму 307 грн. 20 коп.

В обґрунтування своїх вимог прокурор вказує, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки поклав на ОСОБА_9 обов`язок передбачений п.5 ч.1 ст.76 КК України - пройти курс лікування від психічного захворювання, що не міг бути застосований, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, що хвороба обвинуваченого становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Також прокурор вказує, що судом було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що виразилось у помилковому стягненні з ОСОБА_9 процесуальних витрат на суму 307 грн. 20 коп. на користь НДЕКЦ МВС України, а не на користь держави як це передбачено законом.

Крім того, застосовуючи при призначенні покарання ОСОБА_9 ст..75 КК України та покладаючи на нього обов`язки передбачені ст..76 КК України, суд помилково зазначив як орган який здійснює контроль за поведінкою таких засуджених кримінально -виконавчу систему замість кримінально виконавчої інспекції.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисника ОСОБА_7 , який погодився з апеляційною скаргою в цілому, перевіривши та дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, доведеності вини обвинуваченого у його вчиненні та кваліфікація його дій за ч.1 ст. 309 КК України , які не оспорюються учасниками судового розгляду і щодо яких судом першої інстанції у відповідності до ст. 349 КПК України докази не досліджувалися, апеляційним судом відповідно до вимог ст.404 КПК України не перевіряються.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому посилання в апеляційній скарзі на дану обставину є слушними.

Так ч.1 ст. 76 КК України передбачає, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може покласти на засудженого такі обов`язки:

1) попросити публічно або в іншій формі пробачення у потерпілого;

2) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

3) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

4) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції;

5) пройти курс лікування від алкоголізму, наркоманії або захворювання, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Перелік обов`язків передбачених ст..76 КК України, які можуть бути покладені на засудженого у разі звільнення від відбування покарання є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Слід зазначити, що однією з умов покладення на засудженого обов`язків передбачених п.5 ч.1 ст. 76 КК України є медичний висновок про наявність у суб`єкта злочину хвороби, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Проте як видно з висновку судово-психіатричної експертизи № 490 від 21.10.15 року ОСОБА_9 під час вчинення інкримінованих йому дій страждав і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію та потребує примусових заходів медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, однак жодних відомостей про те, що хвороба обвинуваченого становить небезпеку для здоров`я інших осіб висновок експертизи не містить.

А тому, враховуючи наведене, покладення на ОСОБА_9 обов`язку передбаченого п.5 ч.1 ст. 76 КК України є безпідставним.

Крім того ч.2 ст.76 КК України передбачено, що контроль за поведінкою засуджених на яких покладені обов`язки передбачені ч.1 ст.76 КК України, здійснюється кримінально-виконавчою інспекцією за місцем проживання засудженого.

Тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в назві органу, який здійснює контроль за поведінкою засуджених було допущено помилку, де замість кримінально-виконавчої інспекції як це передбачено законом зазначено кримінально-виконавчу систему, визначення якої ст.. 76 КК України не містить.

Заслуговують на увагу і доводи прокурора про те, що судом було помилково стягнено судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 2-30/423 від 19.10.15 р. на користь НДЕКЦ МВС України, а не на користь держави, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує документально підтверджені витрати на залучення експерта саме на користь держави.

З огляду на наведене апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок суду змінити виключивши з вироку посилання про покладення на ОСОБА_9 обов`язку, передбаченого п.5 ст.76 КК України - пройти курс лікування від психічного захворювання та здійснення контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_9 органом кримінально-виконавчої системи.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Таращанського районного суду Київської області від 12 листопада 2015 року відносно ОСОБА_9 змінити.

Виключити з вироку посилання про покладення на ОСОБА_9 обов`язку, передбаченого п.5 ст.76 КК України - пройти курс лікування від психічного захворювання та здійснення контролю за поведінкою засудженого ОСОБА_9 органом кримінально-виконавчої системи.

Контроль за виконанням обов`язків передбачених п. 2, 3, 4 ст.76 КК України ОСОБА_9 покласти на кримінально-виконавчу інспекцію.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення судово-хімічної експертизи № 2-30/423 від 19.10.15 р. - 307 грн. 20 коп.

В решті вирок залишити без змін.

Судді: ___________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4