Справа № 396/45/16-к
Провадження № 1-кп/396/48/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бар Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не працює, раніше не судимий,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_6 спричинив умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що потягло смерть потерпілого.
Стороною обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.
В судовому засіданні встановлено та доведено, що 06 листопада 2015 року обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в будинку домоволодіння в якому він проживав за адресою АДРЕСА_1 , близько 20.00 години разом з своєю дружиною ОСОБА_9 , розпивали алкогольні напої.
Між перебуваючими в стані алкогольного сп`яніння подружжям ОСОБА_10 на ґрунті раптово-виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт та маючи умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень обвинучений ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, у обвинуваченого ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 взяв зі столу, за яким він та його дружина розпивали алкогольні напої - кухонний ніж та завдав ним один удар ОСОБА_9 в ділянку спини, чим спричинив відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 969 від 16.11.2015 тілесне ушкодження у вигляді колото - різаної рани задньої поверхні грудної клітки справа в проекції четвертного міжребер`я на рівні біляхребтової анатомічної лінії. Рана утворює раневий канал, який через четверте міжребер`я проникає у праву плевральну порожнину, пересікає верхній край нижньої долі легені та сліпо закінчується в товщі верхньої долі правої легені. Проникаюче в праву плевральну порожнину поранення з пошкодженням легені призвело до масивного крововиливу у праву плевральну порожнину, що і стало причиною внутрішньої масивної крововтрати. Вказане вище пошкодження виникло в результаті однократної дії плоского предметі клинкового типу, який має колото - ріжучі властивості та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних в момент спричинення (за критерієм небезпеки для життя пункт 2.1.3й Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6). Інші тілесні ушкодження у вигляді синця в правій виличній ділянці утворився в результаті не менш одного тупого травмую чого впливу в строк в межах біля однієї доби до моменту настання смерті. Синці в ділянках гомілок є результатом не менш шістнадцяти локальних травмуючих впливів тупих твердих предметів в ділянку гомілок, та були спричинені в різний період часу до моменту настання смерті (від однієї доби до 10 діб). Від вказаних тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_9 в коридорі будинку домоволодіння в якому вони проживали разом з обвинуваченим ОСОБА_8 , розташованому в АДРЕСА_1 , померла.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, пояснивши, що щиро розкаюється у вчиненому, так як перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, після тривалого розпиття спиртних напоїв між ними виник конфлікт так як щось не поділили, не виключає що спиртне, а він схватив ніж та хотів налякатии дружину та наніс удар, після чого вона від нього втекла, а він ліг відпочивати. Прокинувшись побачив дружину, яка лежала в коридорі головою до дверей, що ведуть до будинку без ознак життя та побіг до сусіда ОСОБА_11 з проханням викликати швидку допомогу. Смерті не хотів заподіювати дружині, з якою були і хороші відносини, траплялося, що сварилися і він міг її вдарити, але по обличчю ніколи не бив, бувало по плечу. У скоєному щиро розкаюється, просить сурово не карати.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні посвідчив, що знає родину ОСОБА_13 , які випивали та йому відомо, що його дружина ОСОБА_14 відносила речі, щоб одягнути потерпілу та допомагала вантажити труп, при них ніколи останні не сварилися.
Свідок ОСОБА_15 посвідчила, що бачила потерпілу ОСОБА_16 в той день біля магазину, остання іноді ходила в синцях, випивали щодня та сварилися часто. 07 листопада 2015 року до них близько 5 годни ранку постукала міліція та попросила допомогти потерпілу завантажити до автомобіля. Побачивши потерпілу, яка була невзнаваєма, обличчя поцарапане, волосся розпатлане а в будинку все перевернуту. Слідів крові не бачила.
Свідок ОСОБА_17 посвідчила, що в останнє бачила ОСОБА_18 06 листопада 2015 року ввечері, а вранці їх покликали працівники міліції та вона побачила потерпілу, яка була накрита пальто, одягнена в той же одяг, що ходила напередодні, в будинку все було розкидане та перевернуте. Відносини між подружжям ОСОБА_13 були непогані, зловживали алкоголем, часто бачила останню в синцях, але остання ніколи не скаржилася.
Свідок ОСОБА_19 , допитаний в режимі відеоконференцзв`язку, посвідчив, що добре знає родину обвинуваченого, яка проживали до 06 листопада 2015 року по-сусідсту, жили начеб-то нормально але іноді сварилися, розпивали спирні напої та після 22-години до нього прийшов обвинувачений ОСОБА_6 з проханням відвезти друджину до лікарні, якій дуже погано, але врахувавши його стан алкогольного сп`яніння він викликав швидку допомогу, яка приїхавши констатувала смерть потерпілої.
Сторона обвинувачення не ставила перед судом клопотання про допит інших свідків.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 , у скоєному кримінальному правопорушенні, крім показів свідків, підтверджується іншими перевіреними в судовому засіданні доказами, які суд визнає узгодженими та послідовними, правдивими та достовірними і ні одна сторона не поставила їх під сумнів під час судового розгляду.
Крім визнання своєї вини, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- протоколом огляду місця події від 07.11.2015 р. та фототаблицею до нього, в ході якого оглянуто домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , та виявлено кухонний ніж із нашаруванням речовини бурого кольору,(а.п.48-67);
- висновком експерта № 969/1 від 02.12.2015 року, згідно якого на трупі ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани спини справа, синця в правій виличній ділянці обличчя та множинних синців в ділянці правої та лівої гомілок. Рана задньої поверхні грудної клітини справа, в проекції четвертого міжребер`я на рівні біляхребтової анатомічної лінії, за характером є колото-різаною. Рана утворює раневий канал, який через четверте міжребер`я проникає у праву плевральну порожнину, пересікає верхній край нижньої долі правої легені та сліпо закінчується в товщі верхньої долі правої легені. Проникаюче в праву плевральну порожнину поранення з пошкодженням легені призвело до масивного крововиливу у праву плевральну порожнину, що і стало причиною внутрішньої масивної крововтрати. Виразність та характер крововиливів, результати мікроскопічного дослідження легеневої тканини та кров`яного згортка дозволяють вважати, що колото-різане поранення було спричинено в межах близько однієї-трьох годин до моменту настання смерті. Вказане вище пошкодження виникло в результаті дії плоского предмета клинкового типу, який має колючо-ріжучі властивості, на що вказують характер рани шкіри веретеноподібної формі з рівними краями та загостреними кінцями, вузька кайма осаднення країв переважання глибини пошкодження над довжиною рани, характер пошкодження верхнього краю четвертого правого ребра та тканини правої легені.
Локалізація рани в проекції четвертого міжребер`я по біляхребтовій анатомічній лінії справа не доступна для спричинення власною рукою. Причиною смерті ОСОБА_9 явилася масивна внутрішня крововтрата, яка розвилася внаслідок крововиливу в праву плевральну порожнину (не менш 1300 мл) з пошкодженої тканини правої легені, як результат проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітини. Настання смерті ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з нанесеним їй пошкодженням в ділянку грудної клітини.
Враховуючи встановлену причину смерті, умови навколишнього середовища, характер одягу на трупі та виразність трупних змін при дослідження трупа у морзі 07 листопада 2015 року, смерть постраждалої ОСОБА_9 могла настати в період близько 12-18 годин до моменту дослідження трупних змін у морзі. Після отримання пошкодження в ділянці грудної клітини потерпіла могла здійснювати активні дії деякий час, однак здатність до таких дій зменшувалася із наростанням об`єму крововтрати та розвитком гіпоксії головного мозку.
Інші тілесні ушкодження, виявлені на трупі, - синець в правій виличній ділянці обличчя та множинні синці в ділянці правої та лівої гомілок. Синець в правій виличній ділянці утворився в результаті не менш одного тупого травмуючого впливу в строк в межах біля однієї доби до моменту настання смерті. Синці в ділянці гомілок є результатом не менш шістнадцяти локальних травмуючих впливів тупих твердих предметів в ділянку гомілок, та були спричинені в різний період часу до моменту настання смерті - від однієї доби до семи-десяти діб. Форма та розміри контактуючої поверхні тупих твердих предметів не відобразилися.
- висновком експерта № 1768-69 від 23.11.2015 року, згідно якого морфологічні ознаки шокової реакції; крововилив в легенях і серці, зуісток крові з наявністю фібріна і лейкоцитарних згустків; ушкодження прижиттєві, давністю до 1-3 годин.
- висновком експерта № 3846 від 12.11.2015 року, згідно якого в крові трупа ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в кількості 3,53 г/дм?;
- висновком експерта № 969 від 16.11.2015 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_9 явилася масивна внутрішня крововтрата, яка розвилася внаслідок крововиливу в праву плевральну порожнину (не менш 1300 мл) з пошкодженої тканини правої легені, як результат проникаючого колото-різаного поранення правої половини грудної клітини. На трупі ОСОБА_9 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана задньої поверхні грудної клітини справа, в проекції четвертого міжребер`я на рівні біляхребтової анатомічної лінії.
На трупі потерпілої ОСОБА_9 мались також синець в правій виличній ділянці, множині синці правої та лівої гомілках. Вказане вище пошкодження утворилися в результаті не менш одного тупого травмуючого впливу в ділянку обличчя та не менш шістнадцяти локальних травмуючих впливів тупих твердих предметів в ділянку гомілок. Описані вище пошкодження, як окремо, так і в сукупності, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я та мають незначні ско- роминущі наслідки тривалістю не більш як шість днів.
Настання смерті ОСОБА_9 знаходиться в прямому причинному зв`язку з нанесеним їй пошкодженням в ділянку грудної клітини. Враховуючи встановлену причину смерті, умови навколишнього середовища, характер одягу на трупі, виразність трупних змін при дослідження трупа у морзі 07 листопада 2015 року, смерть постраждалої ОСОБА_9 могла настати в період близько 12-18 годин до моменту дослідження трупних змін у морзі. Відповідно до результатів судово-медичного токсикологічного дослідження в крові трупа ОСОБА_9 знайдений етиловий спирт в концентрації 3,53 г/дм3, що у живих осіб може відповідати важкому ступеню алкогольного сп`яніння;
- висновком експерта № 227 від 30.11.2015 року, згідно якого на ділянці шкіри спини трупа ОСОБА_9 розташоване пошкодження у вигляді колото-різаної рани, яка є результатом однократної прямовисної дії плоского односторонньо гострого колюче-ріжучого предмета, який мав обух П-подібної форми, товщиною близько 1 мм, та найбільшу ширину зануреної частини клинка близько 17 мм. В момент спричинення пошкодження клинок був орієнтований обухом уверх, лезом униз. Пошкодження на ділянці шкіри придатне для ідентифікації предмета, що травмує, за груповими ознаками;
- висновком експерта № 969/2 від 14.12.2015 року, згідно якого пошкодження у вигляді колото-різаної рани спини справа, яка проникає в праву плевральну порожнину з пошкодженням правої легені, могло виникнути при вказаних в протоколі слідчого експерименту від 07 листопада 2015 року за участю ОСОБА_6 положенні потерпілої стоячи, зверненою спиною до підозрюваного. Вказане підозрюваним місто прикладання сили «трохи нижче лопатки» не відповідає локалізації рани на тілі потерпілої на рівні тіла четвертого грудного хребця по біляхребтової анатомічної лінії справа. Крім того, в протоколі слідчого експерименту не має даних про вид хвата ножа, про вид удару ножем та напрямок дії;
- висновком експерта № 236 від 24.12.2015 року, згідно якого на ділянці шкіри спини трупа ОСОБА_9 розташоване пошкодження у вигляді колото-різаної рани, яка є результатом однократної прямовисної дії плоского односторонньо гострого колючо-ріжучого предмета, який мав обух П-подібної форми, товщиною близько 1 мм, та найбільшу ширину зануреної частини клинка близько 17 мм. В момент спричинення пошкодження клинок був орієнтований обухом уверх, лезом униз. Пошкодження на ділянці шкіри придатне для ідентифікації предмета, що травмує, за груповими ознаками (див. висновок експерта №227 від 30 листопада 2015 року). На спинках двох курток, жакета, светра та джемпера, які належали потерпілій ОСОБА_9 були виявлені пошкодження з ознаками дії плоского колючо-ріжучого предмета. Рана на ділянці шкіри спини та відповідні їй пошкодження на спинках наданих для проведення експертизи предметів одягу могли бути спричинені клинком наданого для проведення експертизи кухонного ножа, або іншого колючо-ріжучого предмета з подібними конструктивними особливостями робочої частини (клинка);
- висновком експерта № 590 від 16.12.2015 року, згідно якого слід пальця руки найбільшими розмірами 14x32мм, який відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 45x79мм, вилучений з руків`я ножа під час проведення огляду предметів 10.11.2015, придатний для ідентифікації по ньому особи. Слід пальця рук найбільшими розмірами по вісях 14x32мм, який відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 45x79мм, вилучений з руків`я ножа під час проведення огляду предметів 10.11.2015 залишений середнім пальцем лівої руки обвинуваченого ОСОБА_6 ;
- висновком експерта № 185 від 26.11.2015 року, згідно якого кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи 0(1) з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи АВО; кров підозрюваного ОСОБА_6 відноситься до групи В (III) з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО;
За проведенною судово-медичною експертизою змивів з кухонного ножа (об`єкти № 1, 2), наданого для дослідження, на клинку ножа (об`єкт № 1) виявлена кров людини, статева приналежність якої не визначена через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. За серологічним дослідженням виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати та групову характеристику осіб, які проходять по справі, можна прийти до висновку, що сліди крові на клинку вказаного кухонного ножа можуть походити за рахунок особи, у крові якої міститься антиген Н ізосерологічної системи АВО, у т.ч. від потерпілої ОСОБА_9 може не виключатися. У змиві з ручки вказаного кухонного ножа (об`єкт № 2) слідів крові не виявлено.
- висновком експерта № 186 від 26.11.2015 року, згідно якого за проведенням судово-медичної експертизи зрізів нігтів з піднігтьовим вмістом обох рук ОСОБА_9 , наданих для дослідження, слідів крові та епітеліальних клітин, придатних для цитологічного обліку, не виявлено;
- висновком судово-психіатричного експертизи № 383 від 01.12.2015 року, згідно якого ОСОБА_6 в момент вчинення кримінального правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, абстинентий синдром не ускладнений, проте вказані психічні розлади не досягають ступеню душевної хвороби і недоумкуватості, а тому стосовно інкримінованого йому злочину слід вважати осудним, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, застосування заходів медичного характеру не потребує;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.11.2015 року і доданим до нього диском з участю обвинуваченого, який був переглянутий в судовому засіданні, і під час якого обвинувачений в присутності свого захисника розповів про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які в основних деталях узгоджуються із наданими ним в судовому засіданні показаннями (т.2 а.с.103-106).
Суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.
Проте, суд не погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого за ч.1 ст.115 КК України, а саме як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) із наступних підстав.
Згідно пред`явленого обвинувачення у обвинуваченого ОСОБА_6 06.11.2015 руку виник умисел на вбивство ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_6 взяв зі столу, за яким він та його дружина розпивали алкогольні напої - кухонний ніж та завдав ним один удар ОСОБА_9 в ділянку спини, чим спричинив тілесні ушкодження зафіксовані у висновку судово-медичної експертизи №969 від 16.11.2015 року, від яких остання померла в коридорі будинку за місцем проживання.
Згідно з ч.2 ст.24 КК України, умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
При відмежуванні вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що потягнуло смерть особи, визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій, якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Судова практика для з`ясування змісту й спрямованості умислу особи орієнтує суди на те, що при дослідженні доказів їм необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки (п.22 постанови Пленуму ВС «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 №2).
У кримінальному провадженні, в якому обвинуваченим та захисником заперечується правильність правової кваліфікації, встановлено, що обвинувачений перебував із потерпілою у шлюбі, незважаючи на те, що обвинувачений часто застосовував до потерпілої насильство, між ними не було неприязних стосунків, оскільки потерпіла весь час вибачала потерпілого, ніколи на останнього не скаржилася, що підтверджують свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , конфлікт виник спонтанно, ініціатором конфлікту, який переріс в побиття потерпілої був обвинувачений, який не заперечує, що конфлікт міг виникнути через спиртне, схватив кухонний ніж, який лежав на столі за яким останні розпивали спирні напої та наніс удар у спину, удар був несильний та неприцільний.
Після того, як наніс удар потерпілій, остання вибігла із кімнати, а обвинувачений пішов відпочивати, не заперечував, що у них в будинку є інші ножі, за допомогою яких він міг би довести свій умисел до завершення відразу, якби мав намір вбити потерпілу, але останній пішов відпочивати.
Оскільки обвинувачений мав можливість продовжити свої злочинні дії, але не зробив цього, то у суду не виникає сумнівів понад розумні межі в тому, що в обвинуваченого був відсутній умисел на вбивство потерпілої, а лише спонтанно виник умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої.
За таких обставин, суд вважає за необхідне кваліфікувати дії обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, внаслідок якого настала смерть потерпілої, вказаний злочин було вчинено обвинуваченим із мотивів раптово виниклих між ним і потерпілою особистими неприязними стосунками у зв`язку із нерівною кількістю випитого потерпілою, на думку обвинуваченого, кількістю спиртних напоїв. Тому маючи на меті помститися потерпілій, в обвинуваченого і виник умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, який він реалізував шляхом нанесення одного неприцільного, але значного за силою удару кухонним ножем, який лежав на столі, потерпілій у спину, внаслідок якого виникло тяжке тілесне ушкодження, від якого згодом настала смерть.
Про умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень свідчить спосіб нанесення тілесних ушкоджень кухонним ножем, завдаючи удару яким обвинувачений усвідомлював наслідки, які могли настати у зв`язку з цим, а тому суд розцінює дії обвинуваченого як непрямий умисел на завдання тяжкого тілесного ушкодження, так як останній усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання. Ставлення обвинуваченого до настання смерті потерпілої суд розцінює як необережність, що не впливає на кваліфікацію його дій за фактично спричиненими наслідками.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений і потерпіла були подружжям, разом проживали та вели спільне господарство, конфлікт між обвинуваченим і потерпілим виник спонтанно на побутовому рівні і був спровокований значною кількістю випитого спиртного як зі сторони обвинуваченого, так і зі сторони потерпілої, тривав незначний проміжок часу, протягом якого обвинувачений завдав одного ножового поранення в ділянку спини, яке було небезпечним для життя в момент його заподіяння та в подальшому викликало смерть потерпілої. Судом не здобуто переконливих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили б наявність в обвинуваченого будь-якого мотиву, який би обумовлював наявність умислу на позбавлення життя своєї дружини. Наявні інші тілесні ушкодження у потерпілої, згідно висновків експерта, виникли раніше, тобто до заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, а тому не можуть підтверджувати умисел обвинуваченого на завдання їй смерті.
Відсутність умислу в обвинуваченого на заподіяння смерті потерпілої суд вбачає в тому, що останній не готував заздалегідь вчинення злочину, не підшукував знаряддя вчинення злочину, а на грунті раптово виниклої сварки під впливом значної кількості випитих спиртних напоїв, будучи обуреним на потерпілу, схопив кухонного ножа, який лежав поруч на столі і яким перед цим потерпіла різала помідори, та завдав їй одного удару в ділянку спини. А тому, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, враховуючи, що обвинувачений вживав заходів для надання медичної допомоги, звернувшись до свідка ОСОБА_19 з проханням відвезти потерпілу до лікарні, суд не вбачає переконливих доказів, які б вказували на наявність в обвинуваченого умислу саме на заподіяння смерті потерпілої.
Про відсутність умислу на вбивство потерпілої свідчать також характер відносин між обвинуваченим і потерпілою, як пояснив обвинувачений, вони деколи сварились із потерпілою і були випадки, що він виганяв її з будинку, деколи завдавав їй побоїв, але доказів наявності стійких неприязних стосунків між ними судом не здобуті.
Крім цього, суд враховує посткримінальну поведінку обвинуваченого, який після завдання потерпілій одного удару ножем, не намагався будь-якимось чином продовжувати свій злочинний умисел, пішов у кімнату спати, а прокинувшись пізніше, знайшов потерпілу без ознак життя у коридорі будинку, пішов до сусіда і пояснив йому обставини, після чого останній викликав швидку. Тобто поведінка обвинуваченого після вчинення злочину жодним чином не свідчить про його намір продовжити або закінчити свій умисел або приховати вчинений ним злочин. Останній, в міру своєї фізіологічної спроможності, зважаючи на тяжкий ступінь сп`яніння, не міг цілком адекватно і тверезо мислити, проте намагався принаймні надати потерпілій медичну допомогу, тому і звернувся до сусіда про допомогу. Також обвинувачений надавав послідовні показання як на стадії досудового, так і судового слідства, не намагався перекласти із себе вину за настання смерті потерпілої, не здійснював спроб ухилитися від відповідальності, визнавав свою причетність до смерті потерпілої, жалкує і кається у вчиненому, а тому суд погоджується із показаннями обвинуваченого в тому, що він не бажав смерті потерпілій.
Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Оскільки в судовому засіданні не здобуто прямих і переконливих доказів, які б вказували на наявність в обвинуваченого умислу на вбивство потерпілої, то дії обвинуваченого повинні кваліфікуватися за фактичними наслідками.
З врахуванням встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого підлягають перекваліфікації з ч.1 ст.115 КК Украни на ч.2 ст.121 КК України, тобто, як умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілої, оскільки обвинувачений навмисно заподіяв потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть останньої, що підтверджується в повному обсязі зібраними по справі доказами. Пасивна поведінка обвинуваченого по наданню своєчасної медичної допомоги потерпілій та стан алкогольного сп`яніння, також сприяли настанню тяжких наслідків.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №383 від 01.12.2015 р., обвинувачений ОСОБА_6 в момент вчинення кримінального правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, абстинентий синдром не ускладнений, проте вказані психічні розлади не досягають ступеню душевної хвороби і недоумкуватості, а тому стосовно інкримінованого йому злочину слід вважати осудним, підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України, застосування заходів медичного характеру не потребує (а.п. 144).
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, який раніше не притягувася до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, не працює, зловживає спирними напоями, утриманців немає, має постійне місце проживання, страждає алкогольно-поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває ( а.п.148-150).
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючими покарання обставинами суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на вимоги ст.50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні права та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи зазначені обставини, та особу обвинуваченого, який вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що відсутні передумови для застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України, а тому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 07.11.2015року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання за даним вироком.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів, суд вирішує згідно з вимогами ч.9 ст.100 КПК України, а саме: кухонний ніж, куртку, жакет, два джемпера, брючні штани, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Компаніївського ВП ГУНП в Кіровоградській області необхідно знищити, так як не представляють ніякої цінності, два диски ДВД-Р та відбиток пальця руки необхідно залишити при справі.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому міри покарання, пов`язаної із позбавленням волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає підлягає залишенню без змін , до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає залишенню без змін, до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання -07.11.2015 року, зарахувавши в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з-07.11.2015 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, в строк відбування покарання за даним вироком.
Із набранням вироком законної сили речові докази: кухонний ніж, куртку, жакет, два джемпера, брючні штани, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Компаніївського ВП ГУНП в Кіровоградській області знищити, два диски ДВД-Р та відбиток пальця руки залишити при справі.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Новоукраїнський районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору, іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3