Справа№ 640/5195/16-к
н/п 1-кп/640/373/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення між представником потерпілого та підозрюваним, укладену на досудовому розслідуванні по кримінальному провадженню, в якому обвинувачено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не судимого, одруженого, має на утриманні неполвнолітню дитину, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.15, ч. 1 ст.186 КК України, тобто закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Під час досудового розслідування 28 березня 2016 року між сторонами кримінального провадження представником потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 підписано угоду про примирення, за змістом якої вони погодились, що ОСОБА_5 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяє розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення даного злочину протягом досудового слідства.
Сторони угоди погодились, що ОСОБА_5 понесе покарання за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України у виді громадських робіт тривалістю 120 годин. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся.
Обвинувачений також підтвердив суду, що угоду про примирення він укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього є зрозумілими, просив її затвердити.
Представник потерпілого у письмовій заяві, поданій суду підтвердив, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, зазначену угоду укладав добровільно, наслідки укладання та затвердження угоди для нього є зрозумілими, просив її затвердити.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Судом обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснено , що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують. Суд упевнився, що обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_7 роз`яснені та зрозумілі.
Суд упевнився, що представнику потерпілого ОСОБА_8 роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу.
Судом встановлено, що угода про примирення за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК, узгоджене покарання відповідає правовій кваліфікації та санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб і є наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання, а саме ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження та призначення ОСОБА_7 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов не заявлений, судові витрати суд стягує з ОСОБА_7 на користь держави, відомостей про речові докази суду не надано.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 474, 475 КПК України, суд,-
Угоду про примирення між ОСОБА_5 та представником потерпілого ОСОБА_6 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.186 КК України.
ОСОБА_5 призначити покарання за вчинення злочину передбаченого ч. 2, ст. 15, ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у кримінальному проваджені в сумі 245,52 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.
Вирок на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в Апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1