Справа № 640/7841/16-к
н/п 1-кс/640/4189/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" травня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у ОСОБА_6 , в середині квітня 2016 року виник умисел, направлений на вербування жінок, з використанням їх уразливого стану, з метою їх подальшої сексуальної експлуатації на території м. Києва. У зв`язку з чим ОСОБА_6 вирішив підшукати на території України жінок, які через тяжкі особисті обставини можуть дати згоду на заняття проституцією, після чого, під час особистих зустрічей з ними, повинен був досягти домовленості про їх переміщення до м. Києва для надання сексуальних послуг.
Так, ОСОБА_6 , на початку травня 2016 року, через невстановлену особу підшукав на території Харкова ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 для заняття проституцією на території м. Києва, після чого, 16.05.2016 близько 18.00 години, знаходячись в приміщенні торгового центру «Ave Plaza», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська 10, зустрівся з нею та, використовуючи її уразливий стан, який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували їх здатність усвідомлювати свої дії, досяг з нею домовленості про переміщення з міста Харкова до міста Києва для надання сексуальних послуг, тобто завербував її з метою сексуальної експлуатації.
Надалі 17.05.2016 з метою переміщення ОСОБА_8 до м. Києва ОСОБА_6 придбав останній білет на потяг Харків Пасажирський Київ Пасажирський, та перерахував невстановленій особі частину грошових коштів за підшукання ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , 18.05.2016 близько 13 години зустрів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та на території залізничного вокзалу Київ Пасажирський, за адресою: м. Київ Площа Привокзальна №1, де був затриманий працівниками поліції.
Крім того, встановлено, що у ОСОБА_6 , в середині квітня 2016 року виник умисел, направлений на вербування жінок, з використанням їх уразливого стану, з метою їх подальшої сексуальної експлуатації на території м. Києва. У зв`язку з чим ОСОБА_6 вирішив підшукати на території України жінок, які через тяжкі особисті обставини можуть дати згоду на заняття проституцією, після чого, під час особистих зустрічей з ними, повинен був досягти домовленості про їх переміщення до м. Києва для надання сексуальних послуг.
Так, ОСОБА_6 , на початку травня 2016 року, діючи повторно, через невстановлену особу підшукав на території Харкова ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 для заняття проституцією на території м. Києва, після чого, 16.05.2016 близько 18 години 30 хвилин, знаходячись в приміщенні торгового центру «Ave Plaza», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Сумська 10, зустрівся з нею та, використовуючи її уразливий стан, який був зумовлений тяжкими особистими обставинами, які обмежували їх здатність усвідомлювати свої дії, досяг з нею домовленості про переміщення з міста Харкова до міста Києва для надання сексуальних послуг, тобто завербував її з метою сексуальної експлуатації.
Надалі 17.05.2016, з метою переміщення ОСОБА_11 до м. Києва ОСОБА_6 придбав останній білет на потяг Харків Пасажирський Київ Пасажирський, та перерахував невстановленій особі частину грошових коштів за підшукання ОСОБА_10 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , 18.05.2016 близько 13 години зустрів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та на території залізничного вокзалу Київ Пасажирський, за адресою: м. Київ Площа Привокзальна №1, де був затриманий працівниками поліції.
Орган досудового розслідування має підстави вважати, що вилучене майно, відповідає вимогам ст.170 Кримінального процесуального кодексу України з наведених нижче підстав.
Вилучені мобільні телефони «Samsung Duos» білого кольору IMEI: НОМЕР_2 , ІМЕЙ2: НОМЕР_3 , з сім-картою оператора «МТС» з номером НОМЕР_4 та сім-картою оператора «Київстар» з номером НОМЕР_5 ; мобільний телефон «Samsung Duos» чорного кольору, з нульовим IMEI1:, з нульовим ІМЕЙ2, з сім-картами оператора «Київстар» з номером НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; мобільний телефон «IPHONE 6», IMEI НОМЕР_8 , з сім-картою оператора «МТС» з номером НОМЕР_9 , містить в собі інформацію про контакти та телефонні з`єднання ОСОБА_6 в період вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим вони є доказом кримінального правопорушення.
Вилучені платіжні картки банківських установ: картку «ПриватБанк» Visa НОМЕР_11 ; картку «ПриватБанк» Visa НОМЕР_12 ; картку «ПриватБанк» Mastercard НОМЕР_13 ; картку «ПриватБанк» Mastercard НОМЕР_14 , які несуть в собі інформацію про розміщення коштів отриманих ОСОБА_6 від організації надання платних сексуальних послуг клієнтам в місті Києві.
Орган досудового розслідування зазначає, що вилучення вказаних предметів та документів метою проведення обшуку згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 від 17.05.2016, у зв`язку з чим із відшуканням вказаних речей і документів досягнуто мету проведення обшуку та вони повинні бути використані під час досудового розслідування, так як є доказами вчинення злочину. Вилучені під час обшуку предмети та документи, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий підтримав клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
Захисник в судовому засіданні частково заперечував проти задоволення клопотання вказуючи, що вилучені грошові кошти не належать його підзахисному, а належать ОСОБА_14 , який проживає в тій же квартирі. Крім того, заперечував проти накладення арешту на автомобіль і технічний паспорт до нього, вказуючи, що автомобіль є джерелом доходів його підзахисного.
В судовому засіданні підозрюваний частково заперечував проти задоволення клопотання, підтримав думку захисника.
За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який підтвердив, що автомобіль він орендує два-три рази на тиждень у ОСОБА_6 , за що сплачує йому грошові кошти, та мав наміри довгострокової оренди.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 надано дозвіл на проведення обшуку фактичного мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Lexus GS300», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Метою проведення обшуків у зазначених ухвалах слідчого судді зазначено відшукання та вилучення грошових коштів, отриманих від сутенерства, комп`ютерної техніки, засобів зв`язку та документів що свідчить про втягнення осіб в заняття проституцією та сутенерство, та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
18.05.2016 на підставі вказаних ухвал Київського районного суду м. Харкова від 17.05.2016 в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , автомобілі «Lexus GS300», державний номер НОМЕР_1 , проведені обшуки, в ході яких, згідно протоколів обшуків від 18.05.2016 вилучено майно, перелічене в даному клопотанні слідчого (а.с. 6, 7).
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подано протягом 48 годин після вилучення майна, як того вимагає абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України ( а.с. 2).
Згідно протоколу затримання підозрюваного від 18.05.2016, 18.05.2016 о 13.00 год. ОСОБА_16 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, без ухвали слідчого судді.
19.05.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 149 КК України, тобто, вербування та переміщення особи, вчинене з метою сексуальної експлуатації, з використанням їх уразливого стану; вербування та переміщення особи, вчинене з метою сексуальної експлуатації, з використанням їх уразливого стану, вчинене повторно.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, вилучене під час проведення обшуків від 18.05.2016, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучені відповідно до протоколів обшуку від 18.05.2016 документи, мобільні телефони, грошові кошти, банківській картки підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна в цій частині підлягає задоволенню.
При цьому, прийшовши до висновку про наявність правових підстав до арешту грошових коштів, вилучених у вказаній вище квартирі, слідчий суддя зазначає, що даних, що вказані грошові кошти начебто належать ОСОБА_14 , слідчому судді на теперішній час не надано.
Щодо арешту автомобілю, стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотання, не доведено, що вказаний автомобіль має доказове значення у даному кримінальному провадженні в межах повідомленої ОСОБА_6 підозри. Однак, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.05.2016 відносно власника зазначеного транспортного засобу застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27) в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 16 липня 2016 року, із визначенням застави. Санкція ч. 2 ст. 149 КК України передбачає додаткове альтернативне покарання у вигляді можливої конфіскації майна. Даних про можливе місце зберігання транспортного засобу, ніж те, що вказано в клопотанні сторони обвинувачення, слідчому судді не надано. За вказаних обставин, на теперішній час наявні також підстави до арешту транспортного засобу та визначення його місця зберігання за адресою, вказаною в клопотанні слідчого, прокурора.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1