Справа № 203/6508/15-к
Провадження № 1-кп/0203/86/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2016 Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпропетровську матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001867 від 18.06.2015р. стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого -
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.213 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту зі зміненим обвинуваченням, ОСОБА_5 , в порушення вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт», не маючи право здійснювати операції з металобрухтом, та не маючи спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено Законом України «Про металобрухт», за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи злочинний умисел, а також незаконного пункту прийому та схову металобрухту на земельній ділянці з підсобними приміщеннями та спорудами, з червня 2015 року по 22.10.2015 рік, організував незаконний пункт прийому, зберігання металобрухту, після чого систематично, незаконно, з корисливих мотивів, здійснював операції з брухтом чорних металів, побутового та промислового походження, приймав у населення за ціною - лом чорний 1 гривня 50 копійок за кілограм, який зберігав в сараї вищевказаного домоволодіння.

Так, 22.10.2015 року, приблизно о 10:50, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного пункту прийому та зберігання металобрухту в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від громадянина ОСОБА_6 поліпропіленовий мішок білого кольору з брухтом чорного металу, який зважив на вагах зеленого кольору РП 200Ш13М. За результатами зважування маса мішку з брухтом чорного кольору становила 8 кілограмів, за які ОСОБА_5 передав громадянину ОСОБА_6 12 гривень купюрами номіналом 10 гривень серія ПБ 1059467, 1 гривня серія МД 7505852, 1 гривня серія МЕ 8398230, тобто придбав металобрухт у населення за ціною 1 гривня 50 копійок за кілограм, таким чином здійснив незаконну операцію з брухтом чорного металу без державної реєстрації або спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.

22.10.2015 року, в період часу з 12 годин 50 хвилин до 18 години 00 хвилин, згідно ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.10.2015 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , а також на території земельної ділянки з підсобними приміщеннями та спорудами, були виявлені та вилучені металеві ваги зеленого кольору РП 200Ш13М ціна ділення 100 кілограмів, 1996 року, та 850 кілограм брухту чорного металу, які зберігалися за вказаною адресою і належали ОСОБА_5 .

Після цього 25.11.2015 року о 10:30 годині, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного пункту прийому та зберігання металобрухту в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , отримав від громадянина ОСОБА_7 мішок з брухтом чорного металу, який зважив на електронних ручних вагах у виді кантеру. За результатами зважування маса мішку з брухтом чорного металу становила 20 кілограмів, за які ОСОБА_5 передав громадянину ОСОБА_7 30 гривень купюрами номіналом 20 гривень - серія ПВ 5279807 і 10 гривень - серія ПГ 0082741, тобто придбав металобрухт у населення за ціною 1 гривня 50 копійок за кілограм, таким чином здійснив незаконну операцію з брухтом чорного металу без державної реєстрації або спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у здійсненні операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації та без спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством, а також організації пункту прийому та схову металобрухту, кваліфікуються за ч. 1 ст. 213 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину не визнав повністю в інкримінованому йому злочину, та пояснив що працює зварювальником та захоплюється автомобілями, багато чого майструє, і до нього приходять люди з проханням полагодити щось. Весь металобрухт належить йому, який він використовує у господарстві, так як вдома робить ремонт. Ніяких операцій з металобрухтом не здійснював.

На підтвердження вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 213 КК України, сторона обвинувачення посилається на такі докази:
- показами свідка ОСОБА_8 , який в ході судового слідства пояснив, що працює старшим дільничним Кіровського РВ і територія, на який проживає громадянин ОСОБА_5 , закріплена за ним як за дільничним. Приблизно з початку 2015 року було виявлено, що ОСОБА_9 приймає металобрухт. Далі, проводився обшук за адресою АДРЕСА_3 в ході якого вилучили метал та ваги.

-показами свідка ОСОБА_10 , який в ході судового слідства пояснив, що точної дати не пам`ятає, він йшов по вул. Мініна де до нього підійшов співробітник міліції і запросив бути присутнім в якості понятого при обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_4 . Далі, йшов невідомий йому чоловік, працівники міліції його зупинили і він повідомив, що здавав метал, по АДРЕСА_5 , за ціною 1 грн. 50 коп. З громадянином ОСОБА_9 знайомий не був, але підтвердив, що він був присутній при огляді вищевказаного домоволодіння, де в коридорі були виявлені ваги, швелера, двері та звичайний метал. Здійснювалась відео фіксація даних слідчих дій.

-показами свідка ОСОБА_11 а ОСОБА_12 я Олександровича, який в ході судового слідства пояснив, що працює на залізничній дорозі монтером, Працівники міліції запросили його бути понятим, пройшли по адресі, з подвір`я вийшов чоловік, який сказав, що він здавав метал ОСОБА_9 . Працівники міліції про щось з ним переговорили, вилучили у нього гроші, які йому дали за метал. Потім зайшли у двір за адресою АДРЕСА_5 , зачитали їм права та обов`язки. Далі проводився обшук, в ході якого, в одному із приміщень, точно не зрозумів гараж то чи сарай, був вилучений метал. Ваги опечатали, метал погрузили в машину та поїхали зважувати.

-показами свідка ОСОБА_13 , яка в ході судового слідства пояснила, що працює приватним підприємцем і приймала участь в якості понятої при пред`явленні особи для впізнання у ОСОБА_14 . На одному аркуші знаходилось 4 фото, які були надані для впізнання чоловікові, який був в шапці з бородою і дуже брудний. Цей чоловік пояснив, що знайшов метал і здав його ОСОБА_9 . Працівники міліції показали йому фото щоб він впізнав ОСОБА_9 .

-показами свідка ОСОБА_15 , який в ході судового слідства пояснив, що працює заступником начальника сектору патрульної поліції Кіровського району. Точної дати не пам`ятаю, проходив обшук у громадянина ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , який займався прийомом металолому. Ваги знаходилися у домоволодінні, при вході з правого боку, а металобрухт знаходився в іншому приміщенні яке було напроти, через прохід у дворі. Обшук проводився в присутності ОСОБА_9 . Крім металевих дверей, він не пам`ятає, що входило до складу металобрухту. Виявлені ваги були працюючі. Коли він входив до даного домоволодіння, з приміщення виходив невідомий йому чоловік, який повідомив, що здавав металобрухт за ціною 1 грн. 50 коп. за кілограм. Чоловік показав де він здавав металобрухт і видав добровільно отримані кошти слідчому, які були потім опечатані. Він пояснював що чоловік приймає металобрухт і по опису він був схожий на ОСОБА_16

-показами свідка ОСОБА_17 , який в ході судового слідства пояснив, що працює старшим дільничним офіцером поліції Кіровського РВ і був задіяний при проведенні обшуку по АДРЕСА_3 . Попередньо здійснювалась контрольна закупка, вийшов чоловік і сказав що прийняла металобрухт пожила жінка та вони пройшли на територію для огляду. При вході знаходився гараж, справа - металобрухт. В коридорчику знаходились ваги, рамка. Описати який метал там знаходився він не зміг, велась відео зйомка, Там знаходився звичайний металобрухт: труби, арматура, все те, що в сільському господарстві використовуватися не буде. Ваги були у робочому стані, коли вони заходили до приміщення, прийшов якийсь чоловік з металом. Жінка йому сказала йди звідси, було зрозуміло що дійсно там приймають металобрухт. ОСОБА_9 був присутній не спочатку, він під`їхав пізніше на таксі з якоюсь дівчиною.

-показами свідка ОСОБА_7 , який в ході судового слідства пояснив, що він працює електриком, але на при кінці жовтня 2015 року збирав метал і знайомий йому повідомив де його можна продати. Прийшов на вказане місце, постукав у хвіртку, відчинив її, так як було відчинено, у дворі був чоловік, у якого він запитав чи можна здати метал, він дозволив. Цей чоловік зважив метал якого було 20 кг., забрав його і віддав за нього гроші. Раніше він туди не здавав метал і пізніше також. Чоловік важив метал на кантері і показував яка вага металу.

-показами свідка ОСОБА_18 , яка в ході судового слідства пояснила, що вона без постійного місця проживання і на життя заробляє тим, що збирає пляшки і здає їх де заманеться. Щодо покупки металу по АДРЕСА_3 їй відома, там є пункт прийому металолому, але туди знайдений метал не здавала. Також пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_9 вона знає дуже давно, він товаришував з її чоловіком..

-показами свідка ОСОБА_19 , яка в ході судового слідства пояснила, що в січні 2016 року вирішила здати металевий посуд ОСОБА_20 , її прізвища і адреси не пам`ятає. Також туди здавав метал її брат. ОСОБА_21 знає приблизно 2-3 роки. І що він приймає металолом, їй не відомо. Метал приносила до його матері.

-показами свідка ОСОБА_22 , який в ході судового слідства пояснив, що ОСОБА_5 йому знайомий, але метал йому не здавав і йому навіть не відомо, що він займається купівлею.

-показами свідка ОСОБА_6 , який в ході судового слідства пояснив, що восени 2015 року він йшов здавати металобрухт, вийшов від ОСОБА_21 і його відразу перестріли працівники міліції. Вони запитали, чому він тут знаходиться, на що він відповів, що здавав металобрухт, а саме: мішок металу, в якому були дроти, бляшанки, арматури і за який отримав гроші в сумі приблизно до 20 грн. Ці кошти йому передавав ОСОБА_23 . Про те, що ОСОБА_24 приймає металобрухт йому сказали люди, але хто саме не пам`ятає. Раніше метал у нього не здавав.

-показами свідка ОСОБА_25 , який в ході судового слідства пояснив, що працює заступником директора Регіонального центру операцій з металобрухтом. Вони оглядала в складі у лінійному відділку на залізничному дорожньому вокзалі поліпропіленові мішки з металобрухтом. Металобрухт знаходився в мішках чи з-під цукру, чи з-під чогось іншого. При огляді мішки з металобрухтом були відкриті і візуально можна визначити, що це відходи металобрухту. Що було на дні мішків він не бачив. Мішків було приблизно 20 штук. З мішків виглядали різні металеві предмети: трубки, кусочки, арматури.
Також, в судовому засіданні були дослідженні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , а саме:

- протокол огляду від 30.09.2015 року, який проводився на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого за парканом, який огороджує домоволодіння вбачається лежачи на землі брухт чорного та кольорового металу побутового та промислового походження.

/ Т.1, а.с. 30- 32 /;

- протокол огляду від 22.10.2015 року, а саме грошові кошти які добровільно надав ОСОБА_6 , купюри номіналом 10 гривень серія ПБ1059467, 1 грн. серія МД 7505852, 1грн. серія МЕ 8398230.

/ Т.1, а.с. 38 /;

- Постанова про визнання речових доказів від 23.10.2015, а саме: 12 гривень купюрами номіналом 10 гривень серія і номер ПБ 105467, 1 гривня серія і номер МД 7505852, 1 гривня серія і номер НОМЕР_1 .

/ Т.1, а.с. 39 /;

- Копія ухвали суду від 05.10.2015, про надання заступнику начальника СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_26 , а саме: АДРЕСА_6 , а також на території земельної ділянки з підсобними приміщеннями та спорудами на ній.

/ Т.1, а.с. 44 /;

- Копія ухвали суду від 05.10.2015, про надання заступнику начальника СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 , а також на території земельної ділянки з підсобними приміщеннями та спорудами на ній.

/ Т.1, а.с. 46 /;

- Протокол обшуку від 22.10.2015, а саме квартири АДРЕСА_7 та квартири АДРЕСА_8 , в ході якого було виявлено, що при вході в квартиру знаходиться: металеви ваги зеленого кольору РП 200Ш13М ціна ділення 100 кг. 1996 року. На території домоволодіння, навпроти вхідної двері квартири та на землі, біля правої стінки металевої споруди:брухт чорного металу побутового та промислового походження..

/ Т.1, а.с. 47-48 /;

- Постанова про визнання речових доказів від 23.10.2015, а саме: металеві ваги зеленого кольору РП-200Ш13М ціна ділення 100 кг. 1996 року.

/ Т.1, а.с. 54 /;

- Постанова про визнання речових доказів від 23.10.2015, а саме: 850кг. Брухту металу побутового та промислового походження.

/ Т.1, а.с. 55 /;

- ДВД-Р диск з інформацією кадрів зйомки згідно протоколу обшуку від 22.10.2015.

/ Т.1, а.с. 58,60 /;

- Постанова про визнання речових доказів від 23.10.2015, а саме: 2 електронних носія інформації.

/ Т.1, а.с. 61 /;

- Протокол огляду від 25.11.2015, де місцем огляду є кабінет №24 Кіровського ВП, об`єкт огляду грошові купюри номіналом 20 гривень - серії ПВ 5279807, 10 гривень серія ПГ 008274, які добровільно видав ОСОБА_7 за продаж брухту чорного металу за адресою: АДРЕСА_4 .

/ Т.1, а.с. 72 /;

- Постанова про визнання речових доказів від 26.11.2015, а саме: 30 гривень купюрами номіналом 20 гривень - серії ПВ 5279807, 10 гривень серія ПГ 008274.

/ Т.1, а.с. 73 /;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015, де ОСОБА_27 впізнає особу якій 25.11.2015 продав брухт чорного металу в кількості 20 кг. За адресою: АДРЕСА_3 .

/ Т.1, а.с. 78-80 /;

- ДВД-Р диск з інформацією згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2015.

/ Т.1, а.с. 82 /;

- Постанова про визнання речових доказів від 25.11.2015, а саме: електроний носій на якому хід проведення слідчої дії впізнання особи за фотознімками від 25.11.2015.

/ Т.1, а.с. 83 /;

- Довідка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців від 26.11.2016, згідно якої, відсутні відомості щодо ОСОБА_5 у Єдиному державного реєстру юридичних та фізичних осіб підприємців.

/ Т.1, а.с. 104,105 /;

Перевіривши та дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що обвинувачення відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України - тобто порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом без державної реєстрації або без спеціального дозволу (ліцензії) та організація незаконного пункту прийому, схову металобрухту не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні.
До такого висновку суд прийшов із наступних міркувань.
Надані стороною обвинувачення докази, а саме показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які точно не могли вказати дати прийому в них металобрухту, точну адресу, де вони здавали металобрухт, вагу здаваємого металобрухту, суд оцінює критично. Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_22 взагалі вказали, що металобрухт у них ОСОБА_5 ніколи не приймав, і взагалі їм навіть не відомо, що він займається купівлею. Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні також повідомила, що вона не працює, а збирає металеві пляшки які потім здає, але ні за адресою мешкання ОСОБА_5 . Обвинуваченого ОСОБА_5 знає тривалий час, так як її чоловік товаришував з ним і щодо скупки ним металу за місцем мешкання, а саме по АДРЕСА_3 , їй не відомо.

Також, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_25 , який був залучений як спеціаліст співробітник ДП Дніпропетровського регіонального центру операцій з металобрухтом, для надання консультації та висновку. З його пояснень не вбачається, як він надавав висновки щодо походження вилученого металобрухту і що це відходи металобрухту, коли при огляді мішки були лише відкриті і оглядались лише візуально.

Крім того, судом не можуть бути прийняті надані стороною обвинувачення докази, в якості належних, допустимих, достовірних та достатніх, оскільки при їх збиранні були суттєво порушені вимоги та положення кримінального процесуального закону.
Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_5 прийняв металобрухт вагою 8кг та 20кг. разом 28 кг., але в ході обшуку було вилучено, 850 кг. металобрухту, детальний опис вилученого майна протокол обшуку не містить, тобто, слідчим взагалі будь-яким чином не описано вилучені предмети, не зазначено чи непридатні вони для використання, чи містять вони сліди корозії, чи виготовлені вони саме з чорних металів та ін.
У відповідності дост.1 Закону України «Про металобрухт», металобрухтом є непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну власність внаслідок фактичного або юридичного зносу і містять в собі чорні або кольорові метали, а також вироби з металу, що мають непоправний брак.
В подальшому слідчим було складено протокол огляду вилученого металобрухту, знову ж таки, без його детального опису, і визнано вказаний металобрухт вагою 850 кг. речовим доказом по справі. що в свою чергу робить неможливим перевірку судом: по-перше, ваги металобрухту, в прийомі якого обвинувачують ОСОБА_5 ; по-друге, чи дійсно вилучені речі є металобрухтом в розумінні ЗУ «Про металобрухт».
Також, в обвинувальному акті вказано, що 22.10.2015 та 25.11.2015 ОСОБА_5 закупив у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 брухт чорних металів, попередньо зваживши його на вагах та розрахувавшись за це із ними готівкою.
Незважаючи на це, досудовим слідством не встановлено та не висвітлено у обвинувальному акті, що саме ОСОБА_5 придбав у вказаних осіб.
Крім того, кримінальне правопорушення передбачене ст.213 КК України, є одним із різновидів злочинів у сфері господарської діяльності. Згідно ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. А з врахуванням позиції сторони обвинувачення, про переслідування обвинуваченими корисливих цілей, суд робить висновок, з врахуванням положень ч.2 ст.3 Господарського кодексу України, що прокурором вбачається, в діях обвинувачених здійснення саме підприємницької діяльності.
Так, згідно ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Проте враховуючи наведені визначення Закону суд не знаходить будь-якого підтвердження того що в діях обвинувачених наявні ознаки здійснення ними підприємницької діяльності, оскільки відсутні будь-які дані про отримання обвинуваченими будь-якого прибутку, так само як і відсутність систематичності такої діяльності оскільки сторона обвинувачення спирається лише два епізоди здійснення купівлі металевих виробів, виключно для потреб власного господарства.
Відповідно до ч. 4 ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
На підставі вище викладено, суд змушений критично поставиться до показань свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки їх показання не були підтверджені належними та допустимими доказами та не можуть бути визнані судом достатніми доказами для підтвердження наявності вини особи у вчиненні злочину.
Таким чином, судом встановлено, що всупереч ст.92 КПК України, під час досудового розслідування не було встановлено, а прокурором в ході розгляду справи не наведено суду доказів, які б забезпечували надійне, повне та достовірне встановлення всіх обставин, що входять до предмету доказування щодо обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.
Суд вважає, що докази, на які посилається прокурор, як на підставу доведеності вини ОСОБА_5 не доводять вину обвинуваченого, що є найголовнішим, не являються достатніми для визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Відповідно до ч. 2ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідност.62Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Обов`язок щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, передбачених ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав та основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР).Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі «Барбера, Мессег та Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь - який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.
Сумнівний характер вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому суспільно небезпечного діяння не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який також знайшов свій вияв і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні від 21.07.2011 року у справі «Коробов проти України», в якому зазначалось, що суд при оцінці доказів, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неоспорюваних презумпцій факту.
Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист, чітко та недвозначно висловлено у низці рішень Європейського Суду з прав людини, зокрема, у § 39 Рішення Страсбурзького суду «Капо проти Бельгії № 4291/98 від 13 січня 2005 року.
Згідно з ч. 3ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
За наведених обставин докази, на які посилається сторона обвинувачення, не були підтверджені безпосередньо у суді, в зв`язку з чим вони не можуть бути визнані достатніми для доведення обвинувачення, інкримінованого ОСОБА_5 .
Також суд звертає увагу, що суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, передбачає наявність прямого умислу особи на вчинення злочину. Прямий умисел це усвідомлення суспільно небезпечного характеру свого діяння, передбачення його суспільно-небезпечних наслідків та бажання їх настання (ст. 24 КК України).
Наявність в діях ОСОБА_5 прямого умислу на здійснення прийому брухту чорних металів, на думку суду, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
У суду не викликають сумніви щодо наданих стороною обвинувачення доказів того, що на території домоволодіння , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено велику кількість різноманітного металу, але при цьому в частині щодо якості металу , а саме чи він є придатним до використання чи є металобрухтом, оскільки учасники слідчих дій, на думку суду, не є фахівцями в цій сфері, а ОСОБА_5 вважав що метал, який перебував у нього на подвір*ї, можливо було чи зараз чи колись використати в господарстві, чи в своїй роботі, так як вбачається з його пояснень він працює зварювальником та захоплюється автомобілями.
Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, у відповідності до положень ст.92 КПК України, покладається на сторону обвинувачення, належності та допустимості доказів - на сторону що їх подає.
Всупереч зазначеним вимогам закону, органами досудового слідства не була належним чином і з достатньою повнотою та всебічністю досліджена суб`єктивна сторона інкримінованого злочину і будь-які слідчі дії, спрямовані на це не проводились, достатніх даних, що ОСОБА_5 займався прийомом брухту чорних металів у органів досудового розслідування не було, будь-яких дії для встановлення цих обставин ними не проводилися.
Частина 2ст.17 КПК України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до ч.1ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
З урахуванням отриманих безпосередньо в суді показань свідків обвинувачення, жоден з яких не надав об`єктивних, конкретних і неоспорюваних показань про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, у відповідності до ст. 62 Конституції України, тлумачить це на користь обвинуваченого ОСОБА_5 і приходить до загального висновку про недоведеність вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, тому його слід визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати не винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України та виправдати його у зв`язку з недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.
Речові докази:
-12 гривень купюрами номіналом 10 гривень серія і номер ПБ 1059467, 1 гривня серія і номер МД 7505852, 1 гривня серія і номер НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_6
- Металеві ваги зеленого кольору РП 200Ш13М, ціна ділення 100 кг. повернути за належністю ОСОБА_5 ,
-850 кг. брухту чорного металу побутового та промислового походження - повернути за належністю ОСОБА_5 ,
-2 електронний носія інформації залишити в матеріалах кримінального провадження,

-30 гривень купюрами номіналом 20 гривень серія ПВ 5279807, 10 гривень серія ПГ 0082741 повернути за належністю ОСОБА_7 ,

-електронний носій інформації додаток 1 залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.
Суддя ОСОБА_1