Ухвала
іменем україни
13 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000165 від 29.06.2014 року щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Миронівка Ямпільського району

Вінницької області, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 115 ч. 1 КК України,

за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника засудженого
ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить вирок та ухвалу щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує на однобічність і неповноту судового розгляду, невідповідність висновків судів обох інстанцій фактичним обставинам кримінального провадження та помилковість висновків судів про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України. Крім того, вказує на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які, на його думку, є підставами для скасування судових рішень.

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 вказано рахувати з дня його затримання, а саме - з 29 червня 2014 року.
До набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишено раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішено питання щодо речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 28 червня 2014 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у будинку своєї співмешканки ОСОБА_8 , де він проживав останніх 5 років, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив із останньою сімейну сварку на побутовому ґрунті. У ході виниклої суперечки, яка переросла у бійку, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що посягає на здоров`я іншої особи, та бажаючи цього, наніс їй множинні удари руками в різні частини голови, шиї та тулуба, чим спричинив останній тілесні ушкодження у виді синців та саден.
У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що посягає на життя іншої особи, та бажаючи цього, взяв правою рукою кухонний ніж, який лежав на кухонному столі в кімнаті, де відбувалася бійка, та наніс вказаним ножем множинні удари в область грудей, живота, тулуба та кінцівок ОСОБА_8 , чим спричинив їй колото - різані поранення грудей, живота, тулуба та кінцівок, від яких остання померла на місці події.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2016 року вказаний вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_5 залишено без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника - без задоволення.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 травня 2016 року засудженому ОСОБА_5 зараховано у строк відбутого покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 29 червня 2014 року по 02 березня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, доводи захисника про підтримання касаційної скарги, доводи прокурора про заперечення проти касаційної скарги захисника та законність і обґрунтованість судових рішень, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Обставини щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, визначення яких дано у статтях 410 та 411 КПК України та на які є посилання в касаційній скарзі захисника, не є відповідно до вимог ст. 438 ч. 1 КПК України предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Касаційний суд при перевірці матеріалів кримінального провадження встановив, що суди дотримались вимог зазначеного закону.

З матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції, дослідивши та проаналізувавши зібрані по справі докази, дав їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

На підтвердження винуватості ОСОБА_5 та доведеності його вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, суд обґрунтовано послався на показання самого ОСОБА_5 у тій частині, в якій він не заперечував того, що 28 червня 2014 року між ним та ОСОБА_8 виникла сварка на побутовому ґрунті, в цей час як він, так і ОСОБА_8 перебували у стані алкогольного сп`яніння. При цьому ОСОБА_5 не заперечував обставини того, що смерть ОСОБА_8 настала від нанесення їй тілесних ушкоджень. Крім того, місцевий суд дав належну оцінку показанням потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , висновкам експертиз та іншим зазначеним у вироку доказам, в тому числі і поведінці ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_8 , що передувала вказаній події, які у своїй сукупності також підтвердили вину ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

Також місцевим судом було належним чином досліджено та дано правильну оцінку протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього, який проводився за участю ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_25 , інших обов`язкових учасників вказаної слідчої дії, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 послідовно, детально, добровільно, без будь-якого примусу та тиску, розповів у деталях про події вечора 28 червня 2014 року, а саме: про сварку між ним та ОСОБА_8 , яка передувала бійці, та подальшому нанесенню ним їй ударів ножем, а також про те, що крім нього та ОСОБА_8 в будинку як під час події, так і одразу після неї інших осіб не було.

Встановивши фактичні обставини, суд дійшов до обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_5 умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині та правильно кваліфікував його дії за ст. 115 ч. 1 КК України.

Вирок суду відповідає вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України.

Доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_6 , які аналогічні доводам його апеляційної скарги, а також доводам апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 , в тому числі і щодо неповноти досудового розслідування та судового провадження, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, були предметом перевірки в суді апеляційної інстанції і обґрунтовано визнані такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження та не ґрунтуються на вимогах закону.

При цьому апеляційний суд погодився з рішенням суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, виходячи з встановлених обставин та наявних доказів, яким була дана належна оцінка і зроблені правильні висновки.

При розгляді апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 суд апеляційної інстанції їх доводи перевірив і своє рішення належним чином мотивував.

Так, апеляційний суд спростував і визнав необґрунтованими доводи сторони захисту про те, що під час проведення досудового розслідування на ОСОБА_5 чинився психологічний тиск, залякування з боку працівників міліції, внаслідок чого він обмовив себе у вчиненні вбивства, вказавши про те, що усі слідчі процесуальні дії за участю ОСОБА_5 проводилися у присутності його захисника адвоката ОСОБА_25 та понятих. З будь-якими скаргами на дії слідчого ОСОБА_5 та його захисник до прокурора або слідчого судді не зверталися. Крім того, апеляційний суд зазначив, що постановою старшого слідчого СВ УП Вінницької області ОСОБА_26 від 11 листопада 2015 року кримінальне провадження № 0000197 від 15 вересня 2015 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях слідчого СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_27 та інших працівників міліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

Вказав апеляційний суд і про необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження були завдані іншим ножем ніж тим, що був виявлений у домогосподарстві, де мешкає ОСОБА_5 , оскільки висновок експерта № 109 від 18 серпня 2014 року підтвердив можливість утворення колото-різаного поранення у ОСОБА_8 від клинка ножа, наданого на експертизу.

Крім того, не знайшов підтвердження апеляційний суд і доводам захисту про те, що свідки ОСОБА_22 та ОСОБА_23 були відсутні при вилученні речей ОСОБА_5 і не бачили самої процедури вилучення речей, пославшись на показання дані вказаними свідками безпосередньо у судовому засіданні, з яких вбачається, що процедури слідчих дій дотримано відповідно до КПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначив в ухвалі усі підстави, з яких визнав апеляційні скарги обвинуваченого та захисника необґрунтованими, і своє рішення про необхідність залишення їх без задоволення належним чином мотивував, пославшись на наявні в матеріалах провадження докази. Із такими висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів.
Ухвала апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

У процесі перевірки матеріалів кримінального провадження колегія суддів не встановила процесуальних порушень при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків судів про доведеність вини ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій.

За таких обставин, доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, є безпідставними.

Об`єктивних даних, що вказували б на вчинення злочину за інших обставин та на відсутність в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, колегія суддів за матеріалами провадження не знаходить і передбачені законом підстави для перевірки цього відсутні.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судових рішень, також не виявлено.

Враховуючи зазначене, колегія суддів підстав для задоволення касаційної скарги, скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції не знаходить.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, п. 6 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ, колегія суддів

у х в а л и л а :

вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 27 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 02 березня 2016 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ ____________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3