Справа № 308/6123/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

законного представника неповнолітнього обвинуваченого - представника Перечинської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ст. - ОСОБА_7

представника служби у справах дітей при Ужгородській міській раді - ОСОБА_8

законного представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_9

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, кримінальне провадження, відомості про яке 04.04.2015 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001132 по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ромської національності, уродженця м.Ужгород Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , учня Перечинської ЗОШ-інтернату І-ІІ ст., раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
04 квітня 2015 року в період часу з 16 год. 20 хв. до 16 год. 40 хв. ОСОБА_10 , перебуваючи на території двору по АДРЕСА_1 , діючи умисно, маючи намір вступити в статеві відносини з малолітньою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою виникнення довіри до нього з боку останньої, дав їй каблучку з біжутерії, після чого, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка в силу свого малолітнього віку не розуміла характер та наслідки дій, що з нею відбувалися, і не могла чинити опір, завів її в підсобні приміщення де, шляхом погрози застосування фізичного насильства та з використанням її безпорадного стану, зґвалтував потерпілу. Після вчинення зазначених дій ОСОБА_10 з місця вчинення кримінального правопорушення втік.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою винну у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 04.04.2015 року він відпросився в директора Перечинської ЗОШ-інтернату І-ІІ ст. із занять на похорон свого батька в м.Ужгород. Близько 16 год. 20 хв. побачив ОСОБА_11 , яка гралася на подвір`ї біля будинку АДРЕСА_1 , з його рідною сестрою. Коли сестра пішла додому, він залишився з ОСОБА_11 і в цей момент у нього виникло бажання вступити з останньою у статеві відносини. Щоб увійти в довіру ОСОБА_12 , він подарував їй каблучку з біжутерії і взявши її за руку, завів у підсобні приміщення, що знаходяться на території вказаного дворогосподарства, де погрожуючи вдарити, змусив зняти з себе одежу, після чого зґвалтував. Усвідомлював, що ОСОБА_11 є малолітньою.
Крім фактичного визнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується показаннями законного представника малолітньої потерпілої, показаннями свідків, а також зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами, які повністю узгоджуються з матеріалами провадження щодо місця, часу та обставин вчинення кримінального правопорушення.
Так, законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_9 у судовому засіданні показала, що 04.04.2015 року її малолітня донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біля 16 год. 00 хв. гралася на подвір`ї біля будинку за адресою АДРЕСА_1 . Близько 16 год. 20 хв. донька прийшла до неї заплакана, колготки та труси були в крові. ОСОБА_11 розповіла, що ОСОБА_10 обманув її, подарував каблучку та завів в підсобне приміщення, де погрожував вдарити та зґвалтував. Після цього вона викликала швидку та працівників міліції
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що 04.04.2015 року близько 16 год. 20 хв. вона разом з своєю сестрою ОСОБА_9 була вдома. До хати зайшла малолітня донька сестри ОСОБА_14 , 2008 р.н., дівчинка плакала, її колготки та труси були в крові. Від останньої вони дізнались, що ОСОБА_15 подарував їй якусь каблучку, після чого відвів у підсобне приміщення, де погрожуючи, вступив з нею в статеві стосунки. Діти, що гралися на подвір`ї, також розповідали, що саме ОСОБА_15 відводив ОСОБА_16 до приміщення комори і вони чули після цього плач останньої. Лікарі швидкої, які оглянули дівчинку, повідомили, що її було зґвалтовано.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що про обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення йому нічого не відомо, він були присутній при затримані ОСОБА_10 працівниками міліції, він яких і дізнався, що той підозрюється у зґвалтуванні малолітньої.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка вихователь Перечинській ЗОШ-інтернат І-ІІ ст. ОСОБА_18 показала, що 04.04.2015 року неповнолітній ОСОБА_10 , на підставі його заяви, був відпущений з навчального закладу до м.Ужгорода на похорони близького родича. Після повернення до інтернату ОСОБА_10 в її присутності розповідав про статеві зносини з малолітньою потерпілою.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №259 від 30 квітня 2015 року (а.с.71-74), на момент судово-медичного обстеження на тілі малолітньої ОСОБА_11 виявлена поверхнева рана в області присінка піхви та гіперемія в області малих статевих губ справа. Дані тілесні ушкодження могли виникнути при неповному введенні статевого члена в піхву або стороннього тіла, тобто не відбулося повне проникнення в піхву. Локалізація та характер вищевказаних тілесних ушкоджень виявлених у малолітньої ОСОБА_11 , 2008 р.н., дають підставу вважати, що вони є характерними для замаху на зґвалтування, і знаходяться в зоні для нанесення собі власноручно. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затв. Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. По давності виникнення вище вказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 04.04. 2015 року і не суперечить обставинам справи.

Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_19 підтвердила виконаний нею судово-медичний висновок експертизи №259 від 30.04.2015 року та просила врахувати, що при імунологічному дослідженні мазків і тампонів із змивом вульви малолітньої потерпілої ОСОБА_11 , 2008 р.н., у другому тампоні (об. №4) із змиву вульви потерпілої були знайдені поодинокі сперматозоїди. За таких обставин експерт допускає, що мав місце факт зґвалтування.

В ході проведення 08.05.2015 року слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_10 , показав, що 04.04.2015 року близько 16 год. 20 хв. в підсобному приміщенні, що розташоване в АДРЕСА_1 , він зґвалтував малолітню ОСОБА_11 . Дані обставини зафіксовані в протоколі проведення слідчого експерименту від 08.05.2015 року та фото таблиці до нього (а.с.106-109).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.04.2015 року та фото таблиці до нього (а.с.101-105), в ході проведення огляду речей потерпілої, а саме: бриджів, колготок, трусів, на них містились плями бурого кольору, зовні схожі на кров.
Згідно з висновком експерта №236 від 23 квітня 2015 року (а.с.79-82) кров потерпілої малолітньої ОСОБА_11 , 2008 р.н., відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_10 , 2000 р.н., відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. В слідах на ластовицях дитячих трусів /об.№1/, колгот /об.№2/ та бриджів /об.№3/, які належать потерпілій малолітній ОСОБА_11 , знайдена сперма, змішана з кров`ю людини. При визначенні групових факторів у всіх слідах сперми, змішаної з кров`ю /об.№№1, 2, 3/ реакцією кількісної абсорбції виявлені антигени А і В. Антиген А властивий крові і виділенням підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_10 , отже, цей антиген може походити за рахунок сперми підозрюваного. За рахунок крові і виділень потерпілої ОСОБА_11 антиген А походити не може..
З висновку експерта №246 від 28 квітня 2015 року (а.с.84-87) слідує, що в одному сліді на трусах /об.№1/ і в трьох слідах на футболці /об.№№2,3,4/, вилучених у підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_10 , знайдена кров людини, змішана зі спермою. При визначенні групових факторів за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО одержані результати: в об.№1 на трусах реакцією кількісної абсорбції виявлений антиген А та реакцією накривного скла - ізогемаглютинін анти-В; в об.№№2,3,4 реакцією кількісної абсорбції виявлені антигени А і В, а ізогемаглютиніни анти-А та анти-В не знайдені. Антиген А властивий крові і виділенням підозрюваного неповнолітнього ОСОБА_10 , тому не виключена можливість походження цього антигена в об.№№1,2,3,4, як за рахунок його сперми, так і за рахунок його крові. За рахунок крові потерпілої малолітньої ОСОБА_11 антиген А походити не може. Антиген В властивий крові потерпілої малолітньої ОСОБА_11 , тому не виключена можливість походження цього антигена в слідах на футболці /об.№№ 2, 3, 4/ за рахунок крові потерпілої.
Відповідно до висновку експерта №235 від 21 квітня 2015 року (а.с.89-92) в слідах (об.№1, 2, 3) на двох відрізках лінолеуму, вилучених при огляді місця події, знайдена кров людини. Антиген В властивий крові потерпілої малолітньої ОСОБА_11 , отже, не виключена можливість походження крові в слідах на вирізках лінолеуму від неї.
Згідно висновку експерта №43 від 30 квітня 2015 року (а.с.67-70) в мазках-відбитках та змиві з статевого члена підозрюваного ОСОБА_10 /об.№1, 2/ знайдені тільки без`ядерні епітеліальних клітин статеву та групову належність яких встановити не виявляється можливим, в зв`язку з відсутністю ядер, придатних для цитологічного дослідження. В мазках-відбитках та змиві з статевого члена підозрюваного ОСОБА_10 /об. №1, 2/ кров не знайдена.

З висновку експерта №42 від 30 квітня 2015 року (а.с.94-98) вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту пальців рук малолітньої ОСОБА_11 /об. №№1, 2/ виявлені тільки без`ядерні епітеліальні клітини людини, статеву та групову належність яких встановити не виявляється можливим, в зв`язку з повною відсутністю ядер, придатних для цитологічного дослідження. В піднігтьовому вмісті пальців рук малолітньої ОСОБА_11 /об. №№1, 2/ кров не знайдена.

Дослідивши в судовому засіданні всі обставини кримінального правопорушення, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також їх сукупності, суд вважає про наявність достатніх підстав для висновку, що мав місце факт зґвалтування, з об`єктивної сторони яке полягає у статевих зносинах обвинуваченого ОСОБА_10 з малолітньою ОСОБА_20 , 2008 р.н., які поєднуються із погрозою застосування фізичного насильства та використання безпорадного стану малолітньої потерпілої особи.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» №5 від 30.09.2015 року зґвалтування вважається закінченим злочином з моменту початку статевих зносин, при цьому не має значення, чи закінчила винна особа статевий акт у фізіологічному розумінні.

Судом встановлено, що в момент вчинення кримінального правопорушення дії обвинуваченого ОСОБА_10 характеризуються прямим умислом, він усвідомлював, що вчиняє природній статевий акт з потерпілою ОСОБА_11 , 2008 р.н., погрожуючи їй фізичної розправою та використовуючи її безпорадний стан, оскільки остання в силу свого малолітнього віку не розуміла характер і значення вчинюваних з нею дій (психічна безпорадність) та не могла чинити опір (фізична безпорадність). Незважаючи на дані обставини обвинувачений продовжував свої протиправні дії та бажав це зробити.

Вказані факти обвинувачений ОСОБА_10 не заперечував, як під час досудового розслідування, так і під час допиту в судовому засіданні.

Згідно акту судово-психіатричного експерта №86 від 14.05.2015 року (а.с. 63-66) ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак психічних розладів не виявляє. Психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані, коли міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує
Підсумовуючи досліджені та перевірені в ході судового провадження сукупність доказів, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України - зґвалтування, тобто статеві зносини з погрозою застосування фізичного насильства та з використанням безпорадного стану малолітньої потерпілої доведена повністю. Його дії кваліфіковано вірно.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_10 , згідно ст. 67 КК України, судом також не встановлено.
Частиною 3 статті 103 КК України визначено, що при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65 - 67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 - представник Перечинської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ст. - ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_10 навчався в Перечинській ЗОШ-інтернат І-ІІ ст. з 02.02.2015 року. Був зарахований на навчався в перший клас у віці чотирнадцяти років, навчався за програмою інтенсивної педагогічної корекції дітей із затримкою психічного розвитку. У школі він був спокійним учнем, навчався неохоче, перебував на внутрішкільному обліку порушників дисципліни.
З пояснень свідка ОСОБА_18 в судовому засіданні слідує, що ОСОБА_10 навчається в Перечинській ЗОШ-інтернат І-ІІ ст., характеризується, як особа, яка нічим не цікавиться. Під час навчання постійно чіплявся до дівчат.
Згідно пояснень представника служби у справах дітей виконавчого комітету Ужгородській міській раді ОСОБА_8 обвинувачений ОСОБА_10 перебуває на обліку служби у справах дітей з 2010 року, як дитина позбавлена батьківського піклування. Ніяких скарг та нарікань на нього не надходило.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд, в складі колегії суддів, виходить із вимог ч.3 ст.102 КК України, згідно якої покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, може бути призначене на строк від шести місяців до десяти років, за виключенням вчинення неповнолітнім особливо тяжкого злочину, поєднаного з умисним позбавленням життя людини, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, як характеризуючі дані приймає до уваги його характеристики по місцю проживання та навчання, він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є неповнолітнім, виховувався без батьків, та приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе за умови відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч.4 ст.152 КК України, оскільки, на думку суду, таке покарання буде відповідати вимогам ст.ст.50, 65 КК України, сприяти виправленню засудженого, а також запобігати вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Суд, в складі колегії суддів, не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 ст.69 КК України, оскільки останній вчинив особливо тяжкий злочин щодо малолітньої ОСОБА_11 , із використанням її безпорадного стану та погрозою застосування фізичного насильства.
Цивільний позов в кримінальному провадженні - не заявлено.
Витрати на залучення експерта по кримінальному провадження №0001132 відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ч.9 ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд, в складі колегії суддів,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10 рахувати з моменту його фактичного затримання 06 квітня 2015 року.
Речові докази по кримінальному провадженню:
- 2 відрізки лінолеуму з наявними на них слідами крові, а також зразок лінолеуму, бриджі джинсові, сірого кольору, колготки сірого кольору, труси блакитного кольору, на яких наявна речовина бурого кольору, зовні схожа на кров, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд на протязі 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3