АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 654/1316/16-к
Провадження № 11-кп/791/607/16 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: застосування ст. 72 КК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Херсонської області матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року,

ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою, задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України та зараховано йому в строк відбування покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2015 року, строк попереднього ув`язнення з 18.03.2015 року по 18.04.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погодившись з ухвалою суду засуджений ОСОБА_7 подав на неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на те, що під час відбування покарання за вищевказаним вироком, він був етапований до СІЗО № 3 м. Дніпропетровська, де в подальшому був засуджений вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2015 року.

Зважаючи на викладене, просить зарахувати йому строк покарання і строк перебування в СІЗО № 3 м. Дніпропетровська з розрахунку, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Законом України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", який набрав чинності 24.12.2015 року, частину 5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Прикінцевих положень цього Закону, він застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Як вбачається з вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.03.2015 року, протоколу про затримання особи та розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, ОСОБА_7 був затриманий 18.03.2015 року та в цей же день взятий під варту. Вирок щодо нього набрав законної сили 18.04.2015 року.

За таких обставин, в даному випадку, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" розпочалося з моменту затримання ОСОБА_7 - 18.03.2015 року і закінчилося з моменту набрання вироком законної сили 18.04.2015 року, у зв`язку з цим підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін перебування засудженого в ізоляторі тимчасового тримання/слідчому ізоляторі з дня затримання до дня набрання вироком законної сили, тобто з 18.03.2015 року по 18.04.2015 року, про що вірно було зазначено в ухвалі суду першої інстанції.

За вищевказаних обставин апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а отже підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2016 року, якою задоволено клопотання засудженого про застосування до нього положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26.11.2015 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності після її проголошення і оскарженню не підлягає.
Головуючий: (підпис)
Судді: (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом :
Суддя: