У Х В А Л А

06 листопада 2013 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Ковалевська Л.М., при секретарі -Омельчук С.А., з участю прокурора Фастівської міжрайонної прокуратури-Бакаєвої А., скаржника ОСОБА_1, розглянув скаргу ОСОБА_1 на постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні реєстраційний № 0000013,

Перевірив надані матеріали заяви та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться скарга ОСОБА_1 на постанову про відмову у визнанні потерпілим по кримінальному провадженню реєстраційний № 0000013, в якій скаржник посилається на те, що слідчий Таратутенко О.В. навмисно відмовив ОСОБА_1 у визнанні його потерпілим з метою перешкоджання в праві на відвід слідчого, в праві заявляти клопотання, в тому числі і про проведення експертиз на підтвердження факту вчинення завідомо неправдивих показів гр.ОСОБА_2

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, просив скасувати постанову про відмову у визнанні потерпілим від 18.01.2013 року.

Прокурор вважає, що підстави для задоволення скарги відсутні, до того ж на даний час набрав законної сили вирок Фастівського міськрайонного суду від 13.03.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_1 за ч.2 ст. 345 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали скарги та кримінального проавдження, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Судом встановлено, що 18 січня 2013 року слідчим Фастівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000013.

У вказаній постанові слідчий Таратутенко О.В., відмовляючи ОСОБА_1 у визнанні його потерпілим, посилається на те, що заява ОСОБА_1 від 15.01.2013 року не містить даних про спричинення йому будь-якої шкоди та в ній не вказано, в чому саме вона виражається.

В поданій заяві за підписом ОСОБА_1 (а.с.3) міститься інформація щодо гр. ОСОБА_2, який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, як на стадії досудового слідства, допитаний в якості свідка слідчим прокуратури, так і попереджений за ст. 384 КК України в судовому засіданні Фастівського міськрайонного суду, на думку ОСОБА_1, дав неправдиві покази щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_4 та просить: зареєструвати заяву, розпочати досудове розслідування, залучити його (ОСОБА_1) до кримінального провадження як потерпілого, повідомивши, що докази викладеного та клопотання про витребування доказів будуть подані після реєстрації даної заяви.

Заява ОСОБА_1 від 15.01.2013 року згідно довідки про прийняття і реєстрацію заяви була зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за реєстраційним № 0000013.

Оскаржувана постанова була винесена 18 січня 2013 року.

Відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Станом на день розгляду поданої ОСОБА_1 скарги, набрав законної сили вирок Фастівського міськрайонного суду від 13.03.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 345 ч.2 КК України.

Свідок ОСОБА_2 був допитаний у судовому засіданні при розгляді вищезазначеної кримінальної справи, сумніву у правдивості його показань під час розгляду справи встановлено не було. Згідно змісту цих показань вони цілком співпадають з тими, що ОСОБА_2 давав в вересні і жовтні 2011 року в рамках іншої кримінальної справи і приєднані до матеріалів кримінального провадження, які були вивчені в судовому засіданні (а.с.89-99 матеріалів кримінального провадження № 0000009). Вказане провадження згідно постанови старшого прокурора Фастівської міжрайонної прокуратури об»єднало в собі кримінальні провадження в тому числі і № 0000013.

Вищевказане кримінальне провадження № 0000009 відповідно до постанови від 11 лютого 2013 року закрито у зв»язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України. Дана постанова була оскаржена до слідчого судді і ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні цієї скарги. На даний час вказана постанова слідчого судді теж була оскаржена ОСОБА_1 до Апеляційного суду Київської області і ухвалою від 07.10.2013 року залишена без змін.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Отже, з огляду на вищевикладене, вбачається, що постанова слідчого прокуратури від 18.01.2013 року є вмотивованою і достатньо обгрунтованою, оскільки подана ОСОБА_1 заява дійсно не містить даних про спричинення йому будь-якої шкоди в розумінні ч.1 ст.55 КПК України, до того ж, Апеляційний суд Київської області погодився з тим, що доводи ОСОБА_1 щодо визнання його потерпілим не носять юридично обгрунтований характер, і оскільки в діях, в тому числі і ОСОБА_2, встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України, то і надання ОСОБА_1 статусу потерпілого, згідно ст.55 КПК України є безпідставним.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 55, 110, 303,306,309 КПК України,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні реєстраційний № 0000013 -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Л.М.Ковалевська