Справа № 405/5383/16-к
1-кп/405/206/16
УХВАЛА
20 липня 2016 року Ленінського районного суду міста Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду м. Кропивницький у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 18.04.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005002, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сирове Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, який одружений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 23.02.2010 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна. Звільнений 16.04.2014 року на підставі ухвали Казанковського районного суду Миколаївської області від 06.06.2014 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 4 місяці 17 днів,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, маючого середньо- спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий, останній раз: 05.05.2011 року Маловисківським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 15,ч. 1 ст. 308 КК України до позбавленням волі на строк 5 років, 15.10.2013 року звільнений з Казанковської ВК № 93 Миколаївської області,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 ,
встановив:
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні подано клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що обвинувачений, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, будучи звільненим від відбування попереднього покарання умовно-достроково, повторно, вчинив новий умисний злочин проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих кримінальних правопорушень, офіційно не працює, отже, офіційного та постійного джерела доходу не має, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки, тому є ризики вчинення нових кримінальних правопорушень та переховування від суд, яким можливо запобігти тільки шляхом запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_3 , висловились проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та послались на доцільність зміни обраного запобіжного заходу на домашній арешт у певний період доби за адресою: АДРЕСА_5 .
Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора.
Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вищезазначеного клопотання прокурора.
Слід зазначити, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував, що вчинив крадіжку майна по чотирьом інкримінованих епізодах.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Серйозність висунутого проти ОСОБА_3 обвинувачення, свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також беручи до уваги дані про його особу, обставини кримінального провадження, є підставами для твердження, що обвинувачений може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Захисник і обвинувачений стверджували, що злочин ОСОБА_3 вчинив під впливом тяжких сімейних обставин, а саме за відсутності коштів на лікування дружини. При цьому у теперішній час дружина ОСОБА_3 також перебуває в лікарні, на її лікування також потрібні кошти, яких зі слів обвинуваченого у нього немає. Дитину обвинуваченого ОСОБА_4 , 17.08.2015 року перевели з лікарні під належний нагляд до дитячого закладу будинок немовляти м. Кропивницький.
В м. Кропивницький ОСОБА_3 не має роботи, а отже у нього відсутнє постійне джерело доходу та кошти на лікування дружини, а також на своє існування, та утримання дитини.
Обвинувачений ОСОБА_3 має не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, будучи звільненим від відбування покарання умовно-достроково, повторно, вчинив умисний злочин проти власності, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів, тобто суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому суд ураховує, що у разі наявності ризиків, практика ЄСПЛ допускає можливість застосування до особи виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Так, у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, ЄСПЛ вказав, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.
З приводу доводів сторони захисту щодо врахування мотиву вчинення ОСОБА_3 злочину, а саме тяжкі сімейні обставини, викликані неможливістю оплатити лікування дружини, під час підготовчого судового засідання судом встановлено, що обвинувачений зареєстрований як фізична особа підприємець, має близьких родичів, що в сукупності дає підстави для висновку, що вчинення умисного тяжкого злочину не було тією крайньою необхідністю, за допомогою якої потрібно було вирішувати свої сімейні обставини.
При цьому звертає увагу, що згідно обвинувального акту, злочин ОСОБА_3 вчинив за попередньою змовою групою осіб, а кількість викраденого майна та обставини вчинення кримінального правопорушення, свідчить про ретельну підготовку до його вчинення. Тим більше, що на час підготовчого судового засідання завдана потерпілим матеріальна шкода не відшкодована.
Доводи сторони захисту про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби за адресою: АДРЕСА_5 , суд вважає необґрунтованими з таких підстав.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що за даною адресою обвинувачений проживав декілька тижнів без реєстрації, даних про правомірність, проживання ОСОБА_3 у даному житлі на відповідній правовій підставі, передбаченою діючим законодавством України (найм і таке інше), захисником не надано, а обвинуваченим не доведено. Зазначене позбавляє можливості суду, застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту, відповідно до положень ст. 181 КПК України.
З огляду на викладене, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_3 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_3 .
Отже, застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою за обставин даного кримінального провадження та серйозності висунутого проти ОСОБА_3 обвинувачення, з урахуванням встановлених ризиків, на думку суду, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
На підставі викладеного, керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд,
постановив:
Задовольнити клопотання прокурора щодо продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17.09.2016 року включно.
Копію даної ухвали направити до Кіровоградської установи виконання покарань № 14 УДПтС в Кіровоградській області для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1