У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_5.,
суддів ОСОБА_6., ОСОБА_7.

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 17 листопада 2016 року клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку на подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього,

у с т а н о в и л а:

ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 березня 2011 року вирок Апеляційного суду Черкаської області від 6 грудня 2010 року залишено без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника - без задоволення.

9 листопада 2016 року ОСОБА_4 подав заяву про перегляд зазначеного рішення касаційного суду на підставі неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм закону України про кримінальну відповідальність (п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК). На підтвердження вказаної підстави для перегляду заявник додав дві ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2016 року та ухвалу Верховного Суду України від 19 серпня 2009 року.

Клопотання про поновлення процесуального строку заявник обґрунтовує тим, що він має початкову освіту, позбавлений вчасної кваліфікованої правової допомоги в умовах відбуванням покарання у виді довічного позбавлення волі, і доступ до порівнюваного рішення суду від 19 серпня 2009 року отримав лише в липні 2016 року. Названі обставини заявник вважає поважними причинами пропущення строку та просить його поновити.

Заслухавши доповідача та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що підстави для його задоволення відсутні.

Згідно зі ст. 113 КПК, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов'язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК.

Строк подання заяви про перегляд судового рішення Верховним Судом визначено у ст. 447 КПК. Зокрема, заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 або 2 ч. 1 ст. 445 КПК, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення оскаржуваного судового рішення або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання на підтвердження відповідної підстави для перегляду, якщо воно ухвалено пізніше. У разі пропущення строку суд може його поновити, якщо причини пропущення будуть визнані поважними. До поважних причин належать такі, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк у зв'язку з обставинами, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Як убачається з даного судового провадження, ОСОБА_4 вже звертався до Верховного Суду України з приводу перегляду судового рішення щодо нього. Заяву аналогічного змісту було подано в межах процесуального строку, однак при її перевірці суддею-доповідачем 2 вересня 2016 року виявлено низку недоліків та надано строк для їх усунення до 2 жовтня 2016 року. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 450 КПК, виконання заявником вказівок судді-доповідача означало би визнання виправленої заяви такою, що подана у день її первинного подання. Проте заявник не усунув недоліків заяви протягом визначеного строку, тому ухвалою судді від 11 жовтня 2016 року заяву було повернуто заявникові.

При повторному зверненні до Верховного Суду України заявник, маючи право послатися для порівняння на рішення касаційного суду в інших справах, які були б ухвалені раніше, ніж за три місяці до подання заяви, надає для підтвердження підстави для перегляду судові рішення, що ухвалені за межами строку подання заяви. Наведені ж у клопотанні про поновлення строку обставини не відповідають критеріям поважних причин пропущення процесуального строку, відтак підстави для його поновлення відсутні.

Що стосується посилань заявника на відсутність кваліфікованої правової допомоги, то в ухвалі судді від 11 жовтня 2016 року ОСОБА_4 вже було роз'яснено, що право на безоплатну вторинну правову допомогу особам, засудженим до покарання у виді позбавлення волі, передбачено відповідним законом. Для реалізації цього права слід звертатися до центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги за місцем перебування засудженого.

Згідно з ч. 6 ст. 447 КПК, у разі відмови в поновленні строку заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду.

На підставі наведеного, керуючись ст. 447 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_4 у поновленні строку на подання заяви про перегляд судових рішень щодо нього.

Заяву ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7