АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні 17 листопада 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року,

за участю: прокурора представника ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт у кримінальному провадження № 0002060 на автомобіль «MERCEDES- BENZ GL-450», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , шляхом заборони особі у володінні якої перебуває майно та іншим особам розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином та використовувати його, вилучення та передачі вказаного автомобіля на відповідальне зберігання ДП МВС України «Інформ- ресурси».

В обґрунтування ухвали слідчий суддя зазначає, що з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, наявні підстави для накладення арешту на майно, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, перетворення та відчуження цього майна.

Не ухвалу слідчого судді представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «MERCEDES-BENZ GL-450».
Адвокат вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді, необґрунтованою, безпідставною, постановленою з порушенням норм процесуального права та такою, що грубо порушує права ОСОБА_5 як добросовісного набувача.
Адвокат стверджує, що ОСОБА_5 придбала зазначений автомобіль у ОСОБА_10 після постановлення оскаржуваної ухвали, про існування якої їй відомо не було, та зареєструвала право власності на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ GL- 450» на себе в Територіальному сервісному центрі № 8046 Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Зазначає, що ОСОБА_5 не знала та не могла знати, що зазначений автомобіль відчужується на її користь незаконно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив рішення слідчого судді залишити буз змін, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 05 лютого 2013 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002060, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 36, ч. 1 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що приблизно на початку квітня 2016 року ОСОБА_11 вступив у злочину змову з ОСОБА_12 та невстановленими слідством особами щодо несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальної машини (комп`ютера) та автоматизованих систем банківських установ з метою отримання та підробки конфіденційної інформації, що становить банківську таємницю, та використовуючи шкідливі комп`ютерні програми неодноразово робили спроби втрутитися в комп`ютери та автоматизовані системи банківських установ, але не змогли подолати систему банківського захисту.
Крім того, ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та невстановленими особами протягом 14-15 липня 2016 року через відділення АТ «Ощадбанк» у м. Києві, шляхом обману за підробленими паспортами заволоділи депозитними коштами вкладників банківських установ, які виплачуються АТ «Ощадбанк» за дорученням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на суму понад 590 000 грн., що є особливо великим розміром.

Крім того, ОСОБА_11 15 січня 2016 року придбав у власність автомобіль «MERCEDES-BENZ GL-450» номер кузова НОМЕР_1 за грошові кошти, які отримані внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, чим вчинив легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

18 серпня 2016 року повідомлено про підозру ОСОБА_11 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 361 КК України.

20 серпня 2016 року ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, ГСУ НПУ розслідується кримінальне провадження № 0005405 за підозрою ОСОБА_11 у скоєнні злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням зазначеного провадження встановлено, що ОСОБА_11 в період з березня по грудень 2015 року за попередньою змовою групою осіб вчинив заволодіння, шляхом шахрайства грошовими коштами громадян, на загальну суму понад 1 млн. грн. і за вказаними фактами останньому 27 серпня 2016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.

Автомобіль «MERCEDES-BENZ GL-450», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 було придбано ОСОБА_11 у власність 15 січня 2016 року за грошові кошти отриманні останнім внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, тому зазначений автомобіль відноситься до речей нажитих кримінально протиправним шляхом та підлягає у відповідності до ст.96-1 КК Україниспеціальній конфіскації.

Таким чином, автомобіль MERCEDES-BENZ GL-450», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 є доходом від майна одержаного внаслідок вчинення злочину.
Відповідно до інформаційного листа ЦБДР МВС України, автомобіль «MERCEDES-BENZ GL-450», номер кузова НОМЕР_1 27 серпня 2016 року знятий з обліку для реалізації, власником ОСОБА_15 .
Встановлено, що 07 липня 2016 року ОСОБА_11 формально відчужив автомобіль раніше знайомому ОСОБА_15 (договір купівлі-продажу № 860/10/8045/2016), проте фактично продовжував ним користуватись до обрання запобіжного заходу.

А тому у слідства виникла необхідність в арешті вказаного автомобілята передачі цього транспортного засобу на відповідальне зберігання ДП МВС України «Інформ - ресурс»

10 жовтня 2016 року слідчий слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «MERCEDES- BENZ GL-450», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , із забороною особі у володінні якої перебуває майно та іншим особам розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином та використовувати його, вилучення та передачі цього автомобіля на відповідальне зберігання ДП МВС України «Інформ-ресурси».

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0002060 про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого та дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на автомобіль марки «MERCEDES- BENZ GL-450», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно на яке слідчий просить накласти арешт відповідає вимогам ст. 170 КПК України, а тому з метою попередження відчуження, втрати або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню на нього необхідно накласти арешт.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно. Крім того, особи, які причетні до вчинення кримінальних правопорушень можуть здійснити продаж або передачу майнових прав на вказаний автомобіль, що призведе до його втрати або настання інших шкідливих наслідків, які негативно вплинуть на хід досудового розслідування.

Також слід зазначити, що слідчий суддя, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, накладення арешту на майно, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень прав власника майна та необґрунтованого обмеження прав власності не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційних скаргах обставини, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 117, 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчої групи ГСУ НП України ОСОБА_8 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , та накладено арешт у кримінальному провадження № 0002060 на автомобіль «MERCEDES- BENZ GL-450», 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , шляхом заборони особі у володінні якої перебуває майно та іншим особам розпоряджатися вказаним майном будь-яким чином та використовувати його, вилучення та передачі вказаного автомобіля на відповідальне зберігання ДП МВС України «Інформ-ресурси», - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/3843/2016 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_16 Доповідач: ОСОБА_1