Справа № 755/5904/16-к
В И Р О К
іменем України
"15" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали у кримінальному провадженні №0001696 від 06.02.2016 року по обвинуваченню: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, українка, освіта середня, заміжня, зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судима: 05.03.2007 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;27.04.2010 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнилася 15.03.2013 по відбуттю строку покарання

у вчиненні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 06.02.2016 року приблизно о 12 год. 40 хв. ОСОБА_3 перебувала в приміщенні ТРЦ «Скаймол», що за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, буд. 2-Т де в неї виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Скаймол», що за адресою: м. Київ, пр. Ватутіна, буд. 2-Т, з корисливих спонукань, маючи на меті незаконне збагачення, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до громадянки ОСОБА_6 та шляхом вільного доступу з кишені верхнього одягу останньої, повторно, таємно викрала її особисте майно, а саме: мобільний телефон, марки «Huawei mate 7», вартістю 12 500 гривень, в якому знаходилася сім-картка оператора «Лайф», матеріальної цінності не представляє.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, а викраденим розпорядилась на власний розсуд чим спричинила матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на суму 12 500 гривень.

Будучи допитаною в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнали повністю, надала покази, підтвердила обставини скоєння злочину, викладені в установочній частині вироку, щиро розкаялася в скоєному.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненому злочині, ОСОБА_3 просила суд визнати недоцільним дослідження доказів, так як повністю погоджується з досудовим розслідуванням справи.

Покази обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння нею змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченою не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_3 роз`яснено.

Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні злочину за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вона своїми умисними діями вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття, вагітність на час розгляду справи.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації, позитивну характеристику за місцем проживання, дані, щодо стану здоров`я, невстановленість судом наявності зв`язків з антигромадськими елементами, спосіб життя, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті, виражає допустимі соціальні зв`язки; відсутність будь-яких претензій (майнових/моральних) у потерпілої; ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), а саме: їх класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотиви і мету, способи, стадії вчинень, характери і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, та вважає, за необхідне, при наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винноїпри призначенні покарання за 185 КК України, суд вважає, що його виправлення можливо без ізоляції від суспільства і до обвинуваченої можливо застосування ст.ст. 75,79 КК України - звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1-го року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 79 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 , обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з"являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва.
С у д д я :