Вирок
Іменем України
03.03.2016 року Франківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2015 року на підставі обвинувального акту, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Кліцко Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, раніше судженого: 09.10.2014 року Франківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, 04.03.2015 року Городоцьким районним судом Львівської області за ч.2 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_5

захисника- ОСОБА_6

обвинувачених- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акту обвинувачується у тому, що 03.01.2015 року, приблизно о 04:20 год., ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшли до нежитлового приміщення, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП " ОСОБА_7 ", що по АДРЕСА_4 . Тоді, ОСОБА_8 , ліктем правої руки розбив скло вікна приміщення, після чого проник всередину, а ОСОБА_3 , залишився на вулиці, з метою попередження у разі небезпеки. ОСОБА_8 , перебуваючи всередині приміщення, таємно викрав з полиці стабілізатор напруги марки «SVEN» моделі «Pro 600» вартістю 1056,60 гривень та зі столу гриль-контактний марки «REMTAMAKITA» моделі «R-76» вартістю 2450,00 гривень та передав викрадене майно через вікно ОСОБА_3 , після чого вони покинули місце вчинення злочину.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнали у повному обсязі, визнали всі фактичні обставини, які їм пред`явлено згідно обвинувального акту, щиро покаялися у вчиненому, підтвердили вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах та просили їх суворо не карати.

В зв`язку з тим, що обвинувачені вину у вчиненому визнали і в суду нема підстав вважати, що вони себе обмовили, об`єм дослідження доказів по справі, суд у відповідності з ст. 349 КПК України, із згоди учасників процесу, обмежив допитом обвинувачених, дослідженням даних, характеризуючих особи обвинувачених, роз`яснивши їм наслідки застосування даної статті. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинувачених суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, оскільки вони за попередньою змовою групою осіб вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченим, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Для обвинуваченого ОСОБА_3 , обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, сприяння органам досудового розслідування.

Для обвинуваченого ОСОБА_4 , обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття у скоєному, сприяння органам досудового розслідування.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 - вчинення злочину повторно.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що він вчинив тяжкий злочин, в той же час раніше судженим не був та до кримінальної відповідальності не притягувався, являється особою молодого віку, щиро розкаюється у вчиненому та сприяв органам досудового розслідування у швидкому розкритті злочину, за місцем проживання характеризується позитивно.

З огляду на наведені обставини, суд дійшов висновку про те, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим суд вважає за можливе обрати йому покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі і на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги те, що у відповідності до вироку Городоцького районного суду Львівської області від 04 березня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання - чотири роки позбавлення волі.

26 травня 2015 року Апеляційним судом Львівської області винесено ухвалу, якою вирок Городоцького районного суду Львівської області від 04 березня 2015 року відносно ОСОБА_4 , залишено без змін.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження №0000009 від 03.01.2015 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, інкримінований їм злочин був вчинений 03.01.2015 року.

У відповідності до вироку Городоцького районного суду Львівської області, інкримінований ОСОБА_4 злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК України був вчинений 14.01.2015 року.

Тобто злочин, за який ОСОБА_4 засуджений Городоцьким районним судом Львівської області хронологічно вчинений пізніше ніж злочин за вчинення якого Франківським районним судом розглядається кримінальне провадження №0000009 від 03.01.2015 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

З огляду на викладене вище а також із врахуванням особи обвинуваченого, який згідно із матеріалів кримінального провадження та документів, наданих стороною захисту, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, скарг про порушення громадського порядку на останнього не поступало, за час перебування у Львівському слідчому ізоляторі УДПС України у Львівській області порушень режиму утримання та правил поведінки осіб взятих під варту не допускав, свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно зізнався у вчиненому та вказав місце знаходження викрадених речей, суд дійшов висновку про можливість призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за правилами статей 70, 72 Кримінального кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Згідно із ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України до постановлення вироку Городоцького районного суду Львівської області у кримінальному провадженні відносно останнього за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. За своєю суттю злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за який ОСОБА_4 є засудженим являється тяжчим за злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а по хронології подій був вчинений пізніше.

У такому випадку, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, тяжкість вчиненого злочину, особу винного, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому остаточне покарання обвинуваченому слід призначити відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин до ухвалення вироку Городоцького районного суду Львівської області від 04.03.2015 року, яким його засуджено до 4 років позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання з речовим доказом вирішити у відповідності із вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Остаточне покарання призначити ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців, більш суворим покаранням у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів покарання, частково відбуте ОСОБА_4 за вироком Городоцького районного суду Львівської від 04.03.2015 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного затримання 14.01.2015 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 589,68 грн. (п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 68 коп.) стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в дохід держави в солідарному порядку /а.с. 82-86, 90-93/.

Речові доказ у справі, а саме: стабілізатор напруги марки «SVEN» чорного кольору та гриль-контактний марки «REMTAMAKITA» моделі «R-76» - залишити потерпілій ОСОБА_7 /а.с.139-140/; електронний носій (диск) з відео файлом залишити в матеріалах кримінального провадження; дорожню сумку синього кольору марки «FARAWAY» без ручки, ручку від дорожньої сумки чорного кольору залишити засудженому ОСОБА_3 /а.с.99/.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м. Львова: ОСОБА_1