Справа № 278/2300/15-к
В И Р О К
Іменем України
28 квітня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000804, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Базар Народицького району Житомирської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
07.04.2004 Миронівським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
25.11.2004 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4-х років позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України визначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
06.11.2007 Малинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком і визначено остаточне покарання у виді 5-ти років 6-ти місяців позбавлення волі;
04.02.2014 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
29 червня 2015 року близько 21 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля ставка по вул. Житомирській в с. Гадзинка Житомирського району та області, де між ним та ОСОБА_8 на ґрунті особистих неприязних стосунків виник конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_6 витягнув з кишені власних штанів розкладний ніж, взяв його у праву руку та наніс ним один удар в область живота ОСОБА_8 , спричинивши таким чином потерпілому тілесні ушкодження проникаюче колото-різане поранення черевної стінки у вигляді колото-різаної рани по передній поверхні живота зліва, раневий канал якої проникав в черевну порожнину з ушкодженням тонкої кишки, що призвело до внутрішньо-черевної кровотечі, утворення гематоми низхідного відділу брижі товстої кишки та масивної зачеревинної гематоми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Обвинувачений ОСОБА_9 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та показав, що 29 червня 2015 року близько 18 години він перебував у магазині с. Глибочиця, де розпивав пиво із співмешканкою ОСОБА_10 та друзями. Йому зателефонувала дружина ОСОБА_11 та просила під`їхати на ставок в с. Гадзинка порозмовляти.
Обвинувачений разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на автомобілі останнього приїхали до ставка в с. Гадзинка, де на березі знаходились ОСОБА_14 та її брат ОСОБА_15 , з яким у обвинуваченого були погані стосунки, останній влаштовував бійки із обвинуваченим. Марина розпочала сварку із співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_10 . ОСОБА_16 в цей час запропонував обвинуваченому відійти у бік «порозмовляти». Вони з ОСОБА_16 відійшли у бік, де останній зажадав від обвинуваченого, щоб той припинив піклуватися про спільних із ОСОБА_17 дітей, почав погрожувати з цього приводу. Останній був фізично сильнішим за обвинуваченого. Після погроз ОСОБА_16 раптово наніс обвинуваченому удар ліктем в голову. Обвинувачений «машинально» вихопив із задньої кишені брюк ніж, який носив завжди із собою, та одразу наніс ОСОБА_16 цим ножем один удар в ліву частину тулуба. Від удару ОСОБА_16 схопився за бік та пішов назад до місця, де вони відпочивали із ОСОБА_17 .
Після удару обвинувачений поклав ніж у ту ж кишеню брюк та пішов до автомобіля. Наступного дня обвинувачений добровільно видав ніж працівникам міліції. Наполягає на тому, що наніс удар «машинально» як відповідь на удар ОСОБА_16 . У вчиненому кається.
Свої показання обвинувачений деталізував під час слідчого експерименту (а.п. 93-96).
Не зважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своє вини, його винуватість у вчиненні зазначеного діяння підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.
Свідок ОСОБА_11 показала, що 29.06.2015 вона із своїм братом ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 відпочивали на березі озера у с. Гадзинка, де святкували день народження ОСОБА_19 , вживали спиртні напої, в тому числі й ОСОБА_8 .
До того вечора ОСОБА_15 постійно чіплявся до її чоловіка ОСОБА_6 та ініціював із ним бійки.
В той вечір свідок за телефоном запропонувала ОСОБА_6 прибути на ставок, щоб порозмовляти.
ОСОБА_22 приїхав на ставок із якимись особами та своєю співмешканкою ОСОБА_23 , що обурило свідка, і вона почала сваритись із ОСОБА_22 . Тоді ОСОБА_15 покликав ОСОБА_22 у бік «порозмовляти», а свідок залишилась сваритись із ОСОБА_23 .
Як спілкувались ОСОБА_16 із ОСОБА_22 та про що, свідок не бачила й не чула, почула, що хтось закричав, а тоді побачила, як до них повертався ОСОБА_16 , його тулуб був у крові. Він пройшов декілька метрів та впав. Свідок викликала швидку, що в цей час робив ОСОБА_22 вона не бачила, однак той нікуди не тікав, а через деякий час сів в машину, на який приїхав, та залишив місце події. Ножа в руках ОСОБА_22 свідок не бачила.
Свідок ОСОБА_19 показала, що того вечора перебувала на березі ставку у с. Гадзинка разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 , святкували день народження свідка, під час чого вживали спиртні напої, в тому числі й ОСОБА_16 .
Пам`ятає, що в той вечір на ставок приїхав ОСОБА_22 з трьома особами (двома чоловіками та жінкою). ОСОБА_22 з названими особами вийшов із машини, при цьому тримав у руці ніж. З цим ножем він підійшов до ОСОБА_24 . Тоді ОСОБА_15 запросив його порозмовляти, і вони вдвох відійшли у бік, ОСОБА_22 при цьому тримав ніж в руці. Як спілкувались ОСОБА_22 із ОСОБА_16 свідок не бачила та про що спілкувались не чула. Однак побачила, як ОСОБА_16 тримався рукою за живіт, а потім впав. Після цього на місце події прибула фельдшер, свідок за діями ОСОБА_22 в цей час не спостерігала. Свідку відомо, що між ОСОБА_16 та ОСОБА_22 до цього випадку були бійки.
Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 показали, що в той вечір відпочивали на ставку в с. Гадзинка разом із ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , а також ОСОБА_19 .
ОСОБА_17 зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_6 та сварилась із ним.
Через 10-20 хвилин на ставок приїхав ОСОБА_22 із дівчиною та двома хлопцями. Почалася сварка між ОСОБА_22 та ОСОБА_17 , після чого ОСОБА_15 із ОСОБА_22 відійшли у бік. Як вони розмовляли та про що свідки не бачили та не чули. Однак, бачили, як ОСОБА_16 повертався та тримався рукою за живіт, потім втратив свідомість та впав, після чого йому було надано медичну допомогу. Свідки не бачили ножа в руках ОСОБА_22 .
Свідок ОСОБА_10 показала, що в той вечір за пропозицією її співмешканця ОСОБА_6 разом з ним, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на автомобілі останнього приїхали на ставок в с. Гадзинка, де в той час відпочивала компанія, в якій була присутня дружина ОСОБА_6 . ОСОБА_22 ( ОСОБА_27 . Остання одразу почала сварку із свідком. В цей час ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_22 та відвів його у бік на 15 метрів порозмовляти. Чула, як ОСОБА_16 кричав на ОСОБА_22 , та бачила, як ОСОБА_16 наніс один удар правим ліктем ОСОБА_22 в обличчя. В цей момент до свідка кинулась битись ОСОБА_28 . Після цього свідок бачила, як ОСОБА_16 побіг до них із ОСОБА_17 та раптово впав, ОСОБА_22 в цей час йшов за ОСОБА_16 . Свідок приймала участь у наданні ОСОБА_16 медичної допомоги. Згодом ОСОБА_22 повідомив свідку, що наніс удар ножем ОСОБА_16 після того, як той вдарив його. Ножа у ОСОБА_22 свідок в той вечір не бачила.
Свої показання свідок деталізувала під час слідчого експерименту та продемонструвала, як після нанесення ОСОБА_16 удару ОСОБА_22 останній дістав із задньої кишені «викідний» ніж та наніс цим ножем ОСОБА_16 один удар в ліву частину тулуба (а.п. 105-108).
Свідок ОСОБА_12 показав, що 29.06.2015 він за пропозицією свого сусіда ОСОБА_6 разом із ним, його співмешканкою ОСОБА_10 та з іншим сусідом на машині останнього поїхали на ставок в с. Гадзинка.
Коли вийшли з автомобіля та з ОСОБА_22 і ОСОБА_29 спустились до ставка, свідок бачив відпочиваючу компанію, в якій були присутні дружина ОСОБА_22 та її брат ОСОБА_16 . Коли вони з ОСОБА_22 та ОСОБА_29 підійшли до цієї компанії, до них підбігла дружина ОСОБА_22 та почала сваритись із обвинуваченим та ОСОБА_29 , ОСОБА_16 сварився із обвинуваченим. Бачив, як ОСОБА_16 із ОСОБА_22 відійшли у бік, а всі інші залишились на місці. Далі свідок бачив, як до цього місця повернувся ОСОБА_16 , в нього була рана живота. Тоді хтось з присутніх викликав швидку. Ножа в той вечір у ОСОБА_22 свідок не бачив, а також того, яким чином були спричинені тілесні ушкодження ОСОБА_16 .
Свідок ОСОБА_13 показав, що в той вечір він на прохання ОСОБА_23 підвіз її, її співмешканця ОСОБА_6 та їх сусіда ОСОБА_12 на ставок в с. Гадзинка на власному автомобілі. Коли приїхали на ставок, ОСОБА_29 , ОСОБА_22 та ОСОБА_30 вийшли з автомобіля та пішли до ставка, а свідок залишився біля автомобіля. Чув, що на березі ставка відбувалась якась сварка, однак того, що там відбувалось, свідок не бачив. Приблизно через півгодини до його автомобіля повернулись ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_22 та повідомили, що останній поранив ОСОБА_31 . Ножа у ОСОБА_22 в той вечір свідок не бачив.
Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного діяння також підтверджується даними:
- протоколу огляду місця події від 29.06.2015 з фототаблицею до нього, під час якого оглянуто місце вчинення злочину ділянку місцевості в с. Гадзинка Житомирського району (а.п. 8-10);
- протоколу огляду місця події від 30.06.2015, під час якого поблизу будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_6 добровільно видав ніж, яким він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 29.06.2015 (а.п. 11-12);
- висновку судово-медичної експертизи від 2.07.2015 № 1324, відповідно до якого у ОСОБА_6 будь-яких видимих тілесних ушкоджень на обличчі та волосистій частині голови не виявлено (а.п. 17);
- висновку судово-медичної експертизи від 8.07.2015 № 1349, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено проникаюче колото-різане поранення черевної стінки у вигляді колото-різаної рани по передній поверхні живота зліва, раневий канал якої проникав в черевну порожнину з ушкодженням тонкої кишки, що призвело до внутрішньо-черевної кровотечі, утворення гематоми низхідного відділу брижі товстої кишки та масивної зачеревинної гематоми, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Вищевказане поранення органів черевної порожнини ОСОБА_8 утворилось від дії гострого предмета, травмуючим механізмом утворення була сукупна колючо-ріжуча дія гострого предмета (а.п. 22-23);
- виписки № 310 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29.06.2015, відповідно до якої оглянутий в цей день в 23 год. 55 хв. в обласному наркологічному диспансері Житомирської облради ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 68);
- протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2015, під час якого потерпілий ОСОБА_8 продемонстрував, як 29.06.2015 на березі озера в с. Гадзинка ОСОБА_6 дістав із задньої кишені брюк складений ніж та наніс цим ножем потерпілому один удар в ліву частину тулуба. Потерпілий уточнив, що він при цьому ОСОБА_6 ніяких ударів не наносив (а.п. 101-104);
- протоколу відібрання зразків для експертизи від 16.07.2015, відповідно до якого у ОСОБА_8 отримано зразки крові (а.п. 90);
- висновку судово-медичної експертизи від 29.07.2015 № 168/ц, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_8 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анити-А ізосерологічної групи системи АВО (а.с.п. 89-90);
- висновку судово-медичної експертизи від 7.08.2015 № 161/ц, відповідно до якого в слідах на лезі ножа знайдена кров особи чоловічої статі, в якого міститься антиген В ізосерологічної групи АВО, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_8 (а.с.п. 50-52).
Суд критично оцінює показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_10 про те, що перед нанесенням ОСОБА_6 удару ножем ОСОБА_8 останній наніс один удар обвинуваченому ліктем у голову, внаслідок чого, на думку захисника, у обвинуваченого виник стан необхідної оборони. Такі показання обвинуваченого та свідка спростовуються даними висновку судово-медичної експертизи від 2.07.2015 № 1324, відповідно до якого у ОСОБА_6 будь-яких видимих тілесних ушкоджень на обличчі та волосистій частині голови не виявлено, та даними протоколу слідчого експерименту, проведеного із потерпілим ОСОБА_8 , під час якого останній, демонструючи нанесення йому удару ножем ОСОБА_6 , заперечив нанесення ударів останньому.
Суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена і кваліфікує його діяння за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, є умисним тяжким злочином проти здоров`я особи.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює, однак займається суспільно корисною працею.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений добровільно видав ніж знаряддя вчинення злочину працівникам міліції наступного дня після його вчинення. Разом з тим, враховуючи часткове визнання вини обвинуваченим, суд не визнає його каяття щирим.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , суд визнає рецидив злочинів та вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи наведене, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , наявність однієї пом`якшуючої та двох обтяжуючих покарання обставин, позицію державного обвинувача, санкцію ч. 1 ст. 121 КК України, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді позбавлення волі. Крім того, враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин під час іспитового строку, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України суд частково приєднує невідбуту частину покарання, призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 4 лютого 2014 року.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Управління фінансів Житомирської районної державної адміністрації про стягнення з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілого, враховуючи повне визнання обвинуваченим позову, і що таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи й інтереси інших осіб, підлягає задоволенню в повному обсязі.
Даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ складений ніж, як знаряддя вчинення злочину, що не представляє матеріальної цінності, підлягає знищенню.
Приймаючи до уваги ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого визнано винним обвинуваченого, призначене покарання, суд вважає за необхідне обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки вважає, що існує ризик переховування обвинуваченого від виконання покарання, а більш м`який запобіжний захід не зможе відвернути цей ризик.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 4 лютого 2014 року, визначивши ОСОБА_6 за сукупністю вироків остаточне покарання у виді п`яти років шести місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили обрати обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду.
Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з дня взяття його під варту і до дня набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов прокурора задовільнити в повному обсязі. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави в особі Управління фінансів Житомирської районної державної адміністрації 8 635 (вісім тисяч шістсот тридцять п`ять) грн. 97 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 .
Речовий доказ: складений ніж, вилучений під час огляду місця події і переданий на зберігання до Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1