ПОСТАНОВА 25 жовтня 2016 року м. Київ Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області на вирок Лисянського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 червня 2014 року щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ВСТАНОВИВ: У касаційній скарзі управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області просить перевірити вказані судові рішення у касаційному порядку. В силу ч. 2 ст. 387 КПК України 1960 року, зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ст. 350 КПК України 1960 року, відповідно до якої в скарзі, крім іншого, зазначаються вказівки на те, у чому полягає незаконність судових рішень, доводи на обґрунтування такої позиції, а також конкретне прохання з урахуванням того, яке рішення може ухвалити суд касаційної інстанції. Скаржник має вказати на конкретні істотні порушення закону, що є підставами для скасування чи зміни судових рішень, які, на його думку, допущені судом першої та апеляційної інстанцій при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. Відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року, підставами для скасування вказаних судових рішень касаційним судом є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК України 1960 року) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого (ст. 372 КПК України 1960 року). Однак, начальник управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області вказаних вимог процесуального закону не дотримався. Так, касаційна скарга не містить належного обґрунтування незаконності оскаржуваних судових рішень та необхідності їх скасування на підставах, передбачених ст. 398 КПК України 1960 року, з огляду на положення статей 370, 371, 372 цього Кодексу. При цьому, начальник управління Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області, по суті, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та однобічність і неповноту судового слідства, що відповідно до ч. 1 ст. 398 КПК України 1960 року не є предметом перевірки у касаційному порядку. Згідно зі ст. 388 КПК України 1960 року, справа не витребовується, якщо скарга, відповідно до вимог статей 350, 398 КПК України 1960 року, не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції. Керуючись ст. 388 КПК України 1960 року та п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, ПОСТАНОВИВ: Відмовити управлінню Пенсійного фонду України в Пирятинському районі Полтавської області у витребуванні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 , ОСОБА_3 для перевірки в касаційному порядку. Відмова у витребуванні справи не перешкоджає витребуванню справи при повторному надходженні скарги за умови усунення зазначених у цій постанові недоліків і якщо вона надійде в межах строку, визначеного ст. 386 КПК України 1960 року, або не пізніше одного місяця з дня одержання копії постанови про відмову у витребуванні справи (скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущений цей місячний строк при повторному зверненні до суду). Постанова оскарженню не підлягає. Суддя ОСОБА_1