Провадження № 1-кс/185/1263/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2014 року м. Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , законного представника підозрюваного ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 в присутності підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене із старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного

неповнолітнього ОСОБА_7 15.04.1997 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.07.2014 року Павлоградським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3, до чотирьох років обмеження волі та на підставі ст. 104, 75 КК України від відбуття покарання звільненим з випробувальним терміном два роки, та підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,-

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , -

В С Т А Н О В И В :

Дане клопотання вмотивовано тим, що неповнолітній ОСОБА_7 15.04.1997 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше засуджений за вчинення навмисного корисливого кримінального правопорушення 23.07.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 104, 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном два роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, під час не відбутого терміну покарання на території міста Павлограда Дніпропетровської області, повторно, скоїв корисливе кримінальне правопорушення.

Так, неповнолітній ОСОБА_7 , 06.10.2014 року близько 12.15 годині, перебуваючи на вул. Озерна м. Павлограда Дніпропетровської області, діючи із корисливих намірів, з метою заволодіння майном малолітнього ОСОБА_8 06.01.2004 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом обману, під вигаданою підставою зателефонувати, неповнолітній ОСОБА_7 попросив у малолітнього ОСОБА_8 його мобільний телефон марки «Nокіа N95» ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-картою мобільного оператора «МТС» номером НОМЕР_2 заздалегідь не маючи наміру повертати вказане майно власнику, тим самим склав у малолітнього ОСОБА_8 неправильне уявлення про вищевказаний факт та викликав у останнього впевненість про обов`язок виконати його прохання, ввів останнього в оману. В свою чергу, малолітній ОСОБА_8 , виходячи із довіри до неповнолітнього ОСОБА_7 та помилкової впевненості в правильності та добросовісності його дій, будучи введеним в оману обманом неповнолітнього ОСОБА_7 , погодився виконати його прохання та передав останньому мобільний телефон марки «Nокіа N95».

Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, повторно, неповнолітній ОСОБА_7 06.10.2014 року о 12.20 годині взявши в руки мобільний телефон почав тікати в бік по вулиці Цілинна м. Павлограда Дніпропетровської області. Однак малолітній ОСОБА_8 усвідомлюючи, що неповнолітній ОСОБА_7 , відкрито викрав його майно, з метою повернення викраденого назад, став кричати неповнолітньому ОСОБА_7 , але неповнолітній ОСОБА_7 на зауваження малолітнього ОСОБА_8 не відреагував, усвідомлюючи, що потерпілий розуміє протиправний характер його дій, але ігноруючи цю обставину, з метою утримання викраденого при собі, зник з місця скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв малолітньому потерпілому ОСОБА_8 згідно висновку товарознавчої експертизи майнової шкоди в сумі 350 грн. (згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 317/38 від 30.10.2014року).

Таким чином, ОСОБА_7 , 1997 року народження підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчинене повторно, тобто кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, оскільки неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 раніше засуджений за вчинення навмисного корисливого кримінального правопорушення 23.07.2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 104, 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном два роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, під час не відбутого терміну покарання повторно, скоїв корисливе кримінальне правопорушення, тяжкий злочин у відношенні малолітньої особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, не має місця роботи, як постійного джерела прибутку.

Обрання щодо неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, так як зібрані на нього характеризуючи дані вказують на його схильність до вчинення нових тяжких злочинів, та можливого переховування від досудового розслідування, оскільки при вчиненні злочину щодо малолітньої особи ОСОБА_7 не реагував на прохання малолітнього потерпілого припинити злочинні дії та відмовитись від них, окрім того з місця вчиненого злочину зник, майном потерпілого розпорядився на свій розсуд, що вказує на наявність ризиків, передбачених до п.1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003087 від 06.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України

31 жовтня 2014 року о 11:05 годині неповнолітньому ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а саме відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчиненого повторно.

31 жовтня 2014 року о 11:35 годині неповнолітньому ОСОБА_7 вручено копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання слідчий та прокурор з приводу підстав зазначених в ст. 177 ч. 1 КПК України підтвердили вищенаведене та наполягали на задоволенні клопотання.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 в присутності свого законного представника ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 не оспорюючи обґрунтованості підозри, та своєї провини у вчинені зазначеного кримінального правопорушення, просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Прокурором доведено, що відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , 1997 року народження провадиться досудове розслідування, і йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України. Також, висунута підозра обґрунтована доказами, зібраними в порядку передбаченому КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Окрім цього, слідчим суддею враховуються також положення ч.2 ст.492 КПК України, відповідно до якої, затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Приймаючи рішення, слідчим суддею враховується те, що підозрюваний є неповнолітнім - 1997 року народження, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, з"являється на виклик до службовою особою тощо.

Всі вищенаведені обставини були в достатній мірі враховані слідчим суддею , а тому приходжу до висновку про достатність для підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту для забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також для запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 , 492 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене із старшим прокурором Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

неповнолітнього ОСОБА_7 15 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.07.2014 року Павлоградським міськрайонним судом за ст. 185 ч.3, до чотирьох років обмеження волі та на підставі ст. 104, 75 КК України від відбуття покарання звільненим з випробувальним терміном два роки, - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_7 15 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 15 ІНФОРМАЦІЯ_1 електронний засіб контролю.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_7 15 ІНФОРМАЦІЯ_1 на строк два місяці, тобто до 31 грудня 2014 року:

- не залишати місце постійного проживання - за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово, крім випадків необхідності прибуття за викликом до службової особи, у зв`язку із проведенням досудового слідства по даному кримінальному провадженню;

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час.

- носити застосований електронний засіб.

Зобов`язати орган внутрішніх справ негайно поставити на облік ОСОБА_7 15 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_7 15 ІНФОРМАЦІЯ_1 домашнього арешту покласти на слідчого в провадженні якого перебуває справа.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, та може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1