Провадження 1-кс/127/4207/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Переорки, Вінницького району, Вінницької області, непрацюючої, з вищою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, на теперішній час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
31.05.2016, слідчий СВ ВВП ГУ НП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_5 до Вінницького міського суду Вінницької області, для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000523 від 17.12.2013, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в ході якого виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, попередньо увійшовши в довіру, шляхом отримання в борг незначних сум грошових коштів, які своєчасно повертала та, маючи на меті заволодіння грошовими коштами у особливо великих розмірах, будучи фізичною особою підприємцем, створивши у потерпілого уяву про свою фінансову стабільність та платоспроможність, достовірно знаючи, що її підприємницька діяльність не приносить прибутків, які б дозволили забезпечити виконання взятих на себе фінансових зобов`язань, не маючи у власності будь-якого нерухомого чи іншого майна, яке б могло слугувати гарантією забезпечення його зобов`язань, тобто достовірно знаючи, що не має постійного джерела прибутку, вчинила шахрайські дії за наступних обставин.

Відповідно до укладеного письмового договору позики грошей від 07.11.2011 з потерпілим ОСОБА_7 , у приміщенні офісу ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_2 , під приводом ведення власного бізнесу, отримала від останнього у позику грошові кошти в сумі 130 000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 07.11.2011 становило 1 037 400 гривень, а умови повернення грошових коштів до 07.11.2012 року. Однак ОСОБА_9 , заздалегідь не маючи наміру виконувати взятих на себе зобов`язань та відповідного джерела прибутку, достовірно знаючи, що не зможе виконати взятих на себе зобов`язань до вказаного строку, грошових коштів після 07.11.11 не повернула навіть частково, від своїх зобов`язань відмовилась.

Таким чином, ОСОБА_9 умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами ОСОБА_8 на загальну суму 1 037 400 (один мільйон тридцять сім тисяч чотириста) гривень, завдавши потерпілому матеріальну шкоду в особливо великих розмірах, яка на час вчинення злочину у 2204,88 (1 037 400 / 470,5) (дві тисячі двісті чотири цілих вісімдесят вісім десятих) рази перевищує неоподатковуваний мінімумів доходів громадян.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України - незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), що вчинене у особливо великих розмірах.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення зібрані у матеріалах кримінального провадження № 0000523. Підозрювана ОСОБА_5 вчинила особливо тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років; не має постійного місця роботи та джерела доходів, неодноразово не з`являлась на виклики слідчого та про причини неявки не повідомляла, за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 не проживає.

У ході досудового розслідування, слідчим, якому доручено здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, ОСОБА_10 неодноразово направлялись повідомлення про виклик до ВВП ГУНП України у Вінницькій області. Однак на вказані виклики ОСОБА_9 не з`являлась, про причини неявки не повідомляла. На телефонні дзвінки не відповідає.

Таким чином встановити місце знаходження ОСОБА_5 не представилось можливим. У зв`язку з цим є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176, 187, 188 КПК України, слідчий просить суд клопотання задовольнити та надати дозвіл на затримання підозрюваної з метою її доставки в суд для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор в закритому судовому засіданні просив суд клопотання слідчого задовольнити, пояснив, що підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, та на теперішній час переховується від органів досудового розслідування.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 189 ч. 2, 3 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

З долучених до матеріалів клопотання доказів не вбачається, що підозрювана ОСОБА_5 неодноразово не з`являлась на виклики слідчого до приміщення ВВП ГУНП у Вінницькій області, а також те, що остання за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) не проживає.

Дані відомості, які наведені в клопотанні суперечать матеріалам долучених до цього ж клопотання. Зокрема, в клопотанні зазначено, що підозрювана ОСОБА_5 за місцем реєстрації ( АДРЕСА_1 ) не проживає, натомість з долученого до матеріалів клопотання доказу, а саме, «Відстеження пересилання поштових відправлень» №103, вбачається, що поштове відправлення вручено особисто адресату, через що залишається не підтвердженим та не спростованим той факт чи дійсно підозрювана проживає чи не проживає за місцем своєї реєстрації, що в свою чергу не дає підстав достеменно стверджувати чи спростовувати ту обставину, що підозрювана ОСОБА_5 ухиляється чи не ухиляється від слідства та суду.

Крім того, під час судового розгляду клопотання не знайшло свого підтвердження той факт, що підозрювана ОСОБА_5 не відповідає на неодноразові телефоні дзвінки слідчого, у зв`язку з тим, що слідчий не зміг надати суду підтверджуючі цьому докази.

Інших належних доказів, які б свідчили про переховування підозрюваної ОСОБА_5 в матеріалах клопотання відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що клопотання слідчого СВ ВВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , є недоведеним та необґрунтованим, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 189, 190, КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВВП ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя