№ 202/7488/16-к
Провадження № 1-кс/0202/2303/2016
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

30 листопада 2016 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000063, зареєстрованому в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань 23.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна.
Згідно матеріалів клопотання 23.11.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.11.2016 року посадові особи ТОВ «Стейт Ойл» з використанням належної підприємству АЗС з логотипом «БРСМ-Нафта», розташованої за адресою: м. Дніпро, вул. Журналістів, 16, здійснили реалізацію незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме бензину марки А-95. На території Дніпропетровської області невстановленими особами через мережу АЗС з логотипом «БРСМ-Нафта» здійснюється реалізація недоброякісних паливно-мастильних матеріалів (бензинів різних марок, ДП) які незаконно виготовляються в невстановлених на цей час містах.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2016 року було надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
28.11.2016 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено паливно-мастильні матеріали.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що вилучені паливно-мастильні матеріали мають першочергове значення для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню та є речовими доказами у кримінальному провадженні. Незастосування арешту щодо вилученого майна призведе до пошкодження, псування, зникнення, знищення, використання, перетворення, пересування, або передачі вилученого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України огляд (обшук) проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Згідно п. 7 ст. 236 КПК України, вилучені в ході обшуку речі та документи, що не входять в перелік, у відношенні яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Постановою слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 28.11.2016 року, в порядку ст. 98, 110, КК України, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , паливно-мастильні матеріали визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000063, зареєстрованому в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань 23.11.2016 року.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки слідчим було доведено наявність підстав передбачених КПК України для накладання арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 170, 172, 236, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000063, зареєстрованому в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань 23.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 Кримінального кодексу України- задовольнити.
Накласти арешт на майно, що вилучене в ході обшуку за адресою:
АДРЕСА_1 , а саме на паливно-мастильні матеріали марок: А -95 Е5 - 28788 літрів; А-92 Е5 - 10241 літрів; А - 95Е-50 зимове - 15879 літрів; А - 95 Е - 14651 літрів; ДП - 13440 літрів; ДП -3 Євро - 3117 літрів.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому СВ ФР Лівобережної ОДПІ м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1