ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2602/1292/12
провадження № 1/753/43/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2014 р. Дарницький районний суду м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2
Заруби ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южно-Сахалінськ, Російської Федерації-
у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Василівка, Запорізької області-
у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.27, п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Виноградів, Закарпатської області-
у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дарницьким районним судом м. Києва розглядається кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні злочинів передбачених ч.5 ст.27, п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.27, п.п. 6,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.27, п.12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.3 ст.289 КК України.
В судовому засіданні 22.05.2014 року захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про зміну підсудному ОСОБА_10 запобіжного заходу із тримання під вартою на будь-який інший не пов`язаний із позбавленням волі. В обґрунтування свого клопотання захисник зазначила, що суд розв`язуючи клопотання 20 та 26 березня 2014 року не дав у повній мірі належної оцінки клопотанням, які були заявлені. Зокрема судом не з`ясовано у яких відносинах між собою перебувають підсудний ОСОБА_10 та особи, які заявили клопотання про передачу його на особисту поруку, з метою встановлення можливості цих осіб впливати на поведінку підсудного. Окрім того захисник вважає, що не надана належна оцінка клопотанням про передачу ОСОБА_10 на поруки колективу парафії «Святої Трійці» Запорізької єпархії Української православної церкви Київського Патріархату та колективу парафіян Хрестовоздвиженської парафії Сімферопольської і Кримської єпархії Української православної церкви, та клопотанню архієпископа Августина правлячого архієрея Білоцерківської єпархії Української православної церкви Також судом не враховано стан здоров`я підсудного ОСОБА_10 , який багато років хворіє захворюванням хребта, що супроводжується частим гострим больовим синдромом, та рядом інших хронічних захворювань, потребує оперативного лікування, яке у повній мірі не може отримати в умовах Київського СІЗО. У своєму клопотанні захисник також зазначила, що той факт, що ОСОБА_10 під час досудового слідства по цій кримінальній справі перебував у розшуку є формальним та не може братися судом до уваги, оскільки жодних викликів ОСОБА_10 до правоохоронних органів не було. Крім того, приймаючи рішення про зміну запобіжного заходу, суд у відповідності до ст.149-1 КПК 1960 року може покласти на підсудного один чи декілька обов`язків, для забезпечення його правильної процесуальної поведінки. Просила повторно розглянути раніше заявлені клопотання про передачу ОСОБА_10 на поруки, нових клопотань при цьому не надала.
Також повторно про передачу ОСОБА_10 на особисту поруку, заявила клопотання - ведучий майстер сцени та відома телеведуча ОСОБА_12 , яка зазначила, що із підсудним ОСОБА_10 вони є друзями, вона йому довіряє та може гарантувати про своєчасне прибуття його за першим викликом та виконання ним процесуальних рішень суду.
Підтримав та просив задовольнити заявлене клопотання підсудний ОСОБА_10 , звернув увагу суду на стан свого здоров`я, презумпцію невинуватості та зазначив, що у разі відмови у задоволенні клопотання справа набуде розголосу.
Також підтримали та просили задовольнити заявлене клопотання захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_6 та підсудні ОСОБА_9 і ОСОБА_11 .
У задоволенні клопотань про зміну ОСОБА_10 запобіжного заходу заперечувала потерпіла ОСОБА_13 та наголосила на тяжкості злочинів, які інкримінуються ОСОБА_10 та на мірі покарання, яка може загрожувати йому у разі доведення його вини. ОСОБА_10 під час досудового слідства по цій кримінальній справі перебував у розшуку, також він перебував у розшуку і до цього. Залучення підсудним ОСОБА_10 та його захисником представників громадськості, які є близькими друзями підсудного, розцінює як тиск на неї та на суд. Окрім того вислови ОСОБА_10 в її адресу також розцінює, як погрози та тиск.
Також у задоволенні клопотань про зміну підсудному ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на інший не пов`язаний із позбавленням волі заперечувала прокурор, зазначивши, що з моменту вирішення судом питання про можливість зміни підсудному ОСОБА_10 запобіжного заходу пройшов незначний час, та підстав для його зміни на даний момент немає.
Розглянувши заявлене у судовому засіданні клопотання, заслухавши думки учасників процесу з цього приводу, вивчивши матеріальної кримінальної справи, суд приходить до наступного висновку.
У судовому засіданні 20.03.2014 року судом розглянуто клопотання ОСОБА_8 про зміну ОСОБА_10 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший не пов`язаний із позбавленням волі, клопотання колективу парафії «Святої Трійці» Запорізької єпархії Української православної церкви Київського Патріархату, клопотання колективу парафіян Хрестовоздвиженської парафії Сімферопольської і Кримської єпархії Української православної церкви, клопотання про передачу ОСОБА_10 на особисту поруку народної артистки СРСР та героя України - ОСОБА_14 , ведучого майстра сцени та відомої телеведучої ОСОБА_12 , архієпископа Августина правлячого архієрея Білоцерківської єпархії Української православної церкви та клопотання сусідів, які проживають у будинку по АДРЕСА_1 . Всі ці клопотання були заявлені в судовому засіданні захисником ОСОБА_8 та розв`язані судом у нарадчій кімнаті, що підтверджується ухвалою від 20.03.2014 року.
Окрім того у судовому засіданні 26.03.2014 року було розв`язано клопотання ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 про передачу їм під особисту поруку підсудного ОСОБА_10 , про що постановлена ухвала від 26.03.2014 року, інших клопотань про зміну запобіжного заходу підсудному ОСОБА_10 до суду не поступало, також інших клопотань не надано у судовому засіданні і захисником ОСОБА_8 .
Щодо твердження захисника, що судом при розв`язанні клопотань не з`ясовано у яких відносинах між собою перебувають підсудний ОСОБА_10 та особи, які заявили клопотання про передачу його на особисту поруку, з метою встановлення можливості цих осіб впливати на поведінку підсудного то у відповідності до ст. 16-1 КПК 1960 року розгляд справ в судах відбувається на засадах змагальності. При розгляді справи в суді функції обвинувачення, захисту і вирішення справи не може покладатися на один і той же орган чи на одну і ту ж особу. Обвинувачення в суді здійснює прокурор. Захист підсудного здійснює сам підсудний, його захисник або законний представник. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Тому клопотання заявлене в суді повинно бути аргументовано та належним чином обґрунтоване особою яка його заявляє чи то сторона обвинувачення чи захисту, а отже захисник ОСОБА_8 заявляючи клопотання про зміну підсудному ОСОБА_10 запобіжного заходу із тримання під вартою на особисту поруку повинна належним чином обґрунтувати спроможність поручителів позитивно впливати на процесуальну поведінку підсудного та забезпечити виконання ним процесуальних рішень суду.
У відповідності до ст.152 КПК в редакції 1960 року особиста порука полягає у відібранні від осіб, що заслуговують довір`я, письмового зобов`язання про те, що вони ручаються за належну поведінку та явку обвинуваченого за викликом і зобов`язуються при необхідності доставити його в органи дізнання, досудового слідства чи в суд на першу про те вимогу.
Поручитель повідомляється про суть справи, по якій обирається запобіжний захід, а також попереджається про те, що коли обвинувачений, щодо якого обраний даний запобіжний захід, ухилиться від слідства і суду, то на поручителя може бути накладене грошове стягнення до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно із ст.274 КПК в редакції 1960 року під час розгляду справи, суд при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід, щодо підсудного.
У відповідності до ч.1 ст.148 КПК в редакції 1960 року запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Згідно ст.150 КПК в редакції 1960 року при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у статті 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.155 КПК в редакції 1960 року взяття під варту як запобіжний захід може бути застосовано у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
При вирішенні заявлених у судовому засіданні клопотань суд враховує обставини, щодо віку, стану здоров`я, сімейного та матеріального стану, виду діяльності, місця проживання та інші обставини, що характеризують підсудного.
Так, ОСОБА_10 22.02.1972 ІНФОРМАЦІЯ_3 , має вищу освіту, одружений, має на утриманні малолітню доньку та батьків похилого віку, до затримання працював генеральним директором ТОВ «Укрнафтогазпроектодобування», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , в 1999 році нагороджений міжнародною нагородою «Золотий Меркурій» за особистий внесок у розвиток вітчизняної економіки та нагороджений орденом ОСОБА_16 , хворіє на ряд хронічних захворювань, позитивно характеризується за місцем проживання, посередньо характеризується за час перебування у Київському СІЗО, раніше не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше.
Окрім обставин щодо віку, стану здоров`я, сімейного та матеріального стану, виду діяльності, місця проживання підсудного, інших обставин, що характеризують його особу, суд бере до уваги також те, що ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні ряду умисних, корисливих злочинів у тому числі і двох особливо тяжких, один із яких - умисне вбивство з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, при доведені провини за які йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або найвища міра покарання, яка передбачена кримінальним законом - довічне позбавлення волі з конфіскацією майна.
Також суд враховує, той факт, що ОСОБА_10 на стадії досудового слідства, а саме 26.08.2009 року був оголошений у розшук та затриманий в порядку ст.115 КПК в редакції 1960 року лише 16.10.2009 року, окрім цього ОСОБА_10 перебував у розшуку і по інших кримінальних справах, в тому числі і поза межами території України.
Приймаючи рішення по заявлених в судовому засіданні клопотаннях суд виходить із того, що у відповідності до ст.21 Закону України «Про попереднє ув`язнення, адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема, забезпечити осіб, взяти під варту, медичним обслуговуванням. Таким чином, обов`язок по збереженню здоров`я особи, яка перебуває під вартою в умовах слідчого ізолятора покладається на керівника слідчого ізолятора.
Разом із тим, розв`язуючи заявлені клопотання суд не може не взяти до уваги ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 07.06.2012 року згідно якої Апеляційний суд з огляду на конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання в тому числі і у виді довічного позбавлення волі не вбачає підстав для зміни їм запобіжного заходу.
Крім того, при вирішенні заявлених клопотань, судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка сформульована зокрема у рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року та свідчить про те, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.
Обставинами, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини є тяжкість злочину проти життя та здоров`я особи, які Конституцією України визнаються найвищими соціальними цінностями, та передбачена законом найвища міра покарання - у виді довічного позбавлення волі, також такими обставинами є незворотній, непоправний та найважчий злочинний наслідок діянь, які інкримінуються ОСОБА_10 - смерть людини, крім цього такими обставинами є факти неодноразового перебування ОСОБА_10 у розшуку в тому числі і на території іноземної держави.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії» від 25.04.2000 року стосовно небезпеки того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, то чеські суди зокрема відзначили, що заявник вже ухилявся від кримінального процесу в Німеччині, що він мав численні ділові зв`язки за кордоном і що йому загрожувало відносно суворе покарання. На думку Суду, таке мотивування є достатнім і таким, що має стосунок до справи та переважає доводи, запропоновані заявником.
У рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суду з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з врахуванням низки інших реальних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховуватися від правосуддя. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти.
Особиста порука належить, до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підсудного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за нього поручилися. Поручителями можуть бути особи, які заслуговують на довіру суду. Невід`ємною умовою передання особи під особисту поруку є особисті чи службові зв`язки з особою, за яку вони поручилися і здатні морально впливати на її поведінку.
Разом з тим враховуючи авторитет поручителя ОСОБА_12 та твердження останньої про наявність між нею та підсудним ОСОБА_10 дружніх відносин, при конкретних обставинах кримінальної справи, тяжкості обвинувачення, мірі покарання, та інших обставинах, не може бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки.
Всі вищеперераховані обставини у їх сукупності дають підстави зробити висновок, що на даний момент немає достатніх підстав для зміни ОСОБА_10 запобіжного заходу із тримання під вартою на особисту поруку, оскільки лише запобіжний захід у виді тримання під вартою взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку підсудного ОСОБА_10 , запобігти спробам ухилятися від суду, перешкоджати встановленню істини у кримінальній справі та забезпечити виконання ним процесуальних рішень суду.
Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.148,152,155,156,165 КПК 1960 року,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_8 про зміну підсудному ОСОБА_10 запобіжного заходу із тримання під вартою на будь-який інший відмовити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_12 про передачу їй на особисту поруку підсудного ОСОБА_10 відмовити.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_10 залишити без змін тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді: