АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/65/16 Справа № 185/8646/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000099, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 лютого 2013 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянин України, пенсіонер, інвалід 3 групи, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

засуджений за ч.2 ст.191 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права займати в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах або організаціях незалежно від форми власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов Донецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів про відшкодування матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_9 судові витрати на проведення судово-економічної експертизи у сумі 7 360 грн.

Відповідно до вимог закону вирішено питання про долю речових доказів,

ВСТАНОВИЛА:
Обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду першої інстанції і закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення. Вважає, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, допущено істотні порушення кримінального процесуального законодавства. Зазначає, що не має спеціальної економічної освіти, не є бухгалтером, тому необачно допустився помилки при підписанні акту від 05 січня 2012 року прийому-передачі виконаних робіт за надання послуг ТОВ «Оздоровчий табір «ЛІДЕР» за проживання та харчування учасників конференції з нагоди відзначення в Україні Міжнародного дня інвалідів, але завдані збитки у розмірі 6 000 грн. він відшкодував. Не відповідають матеріалам кримінального провадження, на думку апелянта, і висновки суду про безпідставне нарахування та сплату добових та вартості бронювання квитків, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України № 176 від 07 березня 2012 року «Про затвердження порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на фінансову підтримку громадських організацій інвалідів та ветеранів, заходи з відвідування військових поховань і військових пам`ятників та з увічнення Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 років», на яку посилається суд, передбачено відшкодування витрат учасникам заходів на проїзд, харчування та оплату вартості в межах встановлених норм. Термін «добові» визначено в абзаці 6 «Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон», затвердженій Наказом Міністерства фінансів України № 59 від 13 березня 1998 року. Тобто добові витрати це видатки на харчування та фінансування інших особистих потреб фізичної особи. Виконання вимог закону щодо нарахування та виплати добових на харчування не більше 30 грн. на одну особу підтверджено актом ревізії та висновком економічної експертизи. Право виплати вартості бронювання квитків на проїзд передбачено п.7 Постанови Кабінету Міністрів України № 98 від 02 лютого 2011 року «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, які направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів», яким передбачено, що державним службовцям, а також іншим особам, що направляються підприємствами, установами, організаціями, що повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок коштів бюджетів, за наявності підтверджуючих документів відшкодовуються витрати на проїзд ( у тому числі на перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) до місця відрядження і назад. Крім того, Міністерство соціальної політики, як головний розпорядних державних коштів за бюджетною програмою, через підпорядковану йому Державну службу з питань інвалідів, ретельно вивчивши акт Дніпропетровської фінансової інспекції, спростувала висновки ДФІ щодо необґрунтованого відшкодування добових та витрат на бронювання квитків. Зазначеним доказам суд першої інстанції ніякої оцінки не дав та в порушення вимог ст. 374 КПК України не вказав чому надав перевагу одним доказам та не врахував інші. ОСОБА_9 зазначає, що і висновки суду щодо винуватості обвинуваченого у замовленні та виготовленні поліграфічної продукції з нагоди відзначення в України Міжнародного дня інваліда також не відповідають матеріалам кримінального провадження. Участь Спілки в проведенні даного заходу була передбачена затвердженим наказом Міністерства соціальної політики Календарним планом на 2012 рік, в розділі 2 анкети (фінансування заходу) чітко зазначено витрати на виготовлення поліграфічної продукції. Підставою для проведення цього заходу було рішення Ради ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» від 21 лютого 2012 року, це питання було обговорено та узгоджено і на засіданні Ради та Контрольно-ревізійної комісії Спілки 11 жовтня 2012 року, узгоджено витрати на проведення п`яти заходів, у тому числі і на виготовлення поліграфічної продукції, на загальну суму 283 140 грн. Зазначене, на переконання апелянта, спростовує висновки суду про те, що ОСОБА_9 самостійно прийняв рішення про фінансування виготовлення поліграфічної продукції та розтратив державні кошти.

Згідно з вироком суду обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винуватим та засуджено за те, що 18.02.1998 року у Єдиному Державному реєстрі підприємств та організацій України зареєстровано громадську організацію (юридичну особу) Всеукраїнська спілка громадських організацій«Спілка шахтарів-інвалідів України», (далі Спілка).
Відповідно до рішення 5-го З`їзду ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» від 25.04.2012 року, Головою Спілки обрано ОСОБА_9 . Відповідно до п.4.7 Статуту ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України», затвердженого установчим З`їздом Спілки від 19.11.1997 року та зареєстрованого Міністерством юстиції України 18.02.1998 року, Голова ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» має право: першого підпису фінансових документів, представляти Спілку без довіреності у державних, громадських та інших організаціях, підприємствах, об`єднаннях у стосунках з фізичними особами як в Україні, так і за кордоном; у межах своєї компетенції користуватися оперативною та фінансовою самостійністю, розпоряджатися майном Спілки на підставі рішень З`їзду та Ради; складати від імені Спілки угоди, підписувати зобов`язання; розподіляє обов`язки між своїми заступниками та контролює їх виконання, тобто виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарчі функції, внаслідок чого є службовою особою.
На підставі спільного наказу Міністерства соціальної політики України та Міністерства фінансів України №145/355 від 19.03.2012 року «Про затвердження паспорта бюджетної програми на 2012 рік», з метою реалізації соціального захисту та соціального забезпечення інвалідів, ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» у 2012 році були виділені кошти з державного бюджету України у розмірі 500000 гривень. У березні 2012 року, у зв`язку з висловленням Радою ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» недовіри Голові Спілки ОСОБА_10 , на підставі листа Спілки №05 від 22.02.2012 року направленого в Державну службу з питань інвалідів та ветеранів України,фінансування ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» було призупинено. 27.09.2012 року на засіданні робочої групи Державної служби з питань інвалідів та ветеранів України прийнято рішення про відновлення фінансування ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» у 2012 році. Протягом 2012 року, відповідно до реєстру повідомлень №№1-3 та №№31-38, через Управління Державної казначейської служби у м. Донецьку Донецької області, на підставі затверджених кошторису доходів і видатків та планів асигнувань із загального фонду державного бюджету на 2012 рік та згідно розподілів відкритих асигнувань, Донецьким обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів на рахунок Спілки перераховано кошти у загальній сумі 470000 гривень. У 2012 році Спілкою використано бюджетних коштів на загальну суму 452286,29 гривень. Залишок коштів у сумі 17713,71 гривень повернутий до державного бюджету. Отримані бюджетні кошти використані ВСГО«Спілка шахтарів-інвалідів України» на: матеріальне заохочення працівників Спілки 163197 гривень; нарахування на матеріальне заохочення 11776,22 гривень; придбання предметів, матеріалів 41125,3 гривень; оплату послуг (окрім комунальних) 914,76 гривень; окремі заходи по реалізації державних (регіональних) програм, не віднесені до заходів розвитку 235273,01 гривень.
У період листопада грудня 2012 року, отримавши кошти державного бюджету, які були виділені Спілці з метою реалізації соціального захисту та соціального забезпечення інвалідів, Голова ВСГО«Спілка шахтарів-інвалідів України» ОСОБА_9 , діючи навмисно, всупереч інтересам та Статуту Спілки, зловживаючи своїм службовим становищем, розтратив бюджетних грошових коштів на загальну суму 116507,57 гривень, чим завдав державі матеріальних збитків.
Так, ОСОБА_9 виконував обов`язки Голови ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України», а головою Спілки ОСОБА_9 обраний 25.04.2012 року відповідно до рішення 5-го З`їзду ВСГО «Спілки шахтарів-інвалідів України» від 25.04.2012 року. відповідно до пунктів 4.2, 4.8 Статуту Спілки.
У відповідності до календарного плану заходів з питань соціального захисту ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» на 2012 рік, Спілкою проведені наступні заходи: засідання Ради ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України», у м. Києві, у період з 21 по 23.02.2012 року; 5-ий позачерговий З`їзд ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України», у м. Києві, у період з 25 по 27.04.2012 року; засідання Ради ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України», у м. Києві, у період з 11 по 12.10.2012 року; семінар на тему «Нові вимоги до формування та функціонування громадських організацій в зв`язку зі змінами в законодавстві України та необхідність внесення необхідних змін до статутів громадських організацій», у м. Києві, у період з 13 по 14.11.2012 року; конференція з нагоди відзначення в Україні Міжнародного Дня інваліда, відзначення шахтарів-інвалідів активістів організації, розширене засідання Ради Спілки, участь у державному заході до Дня інваліда в «Українському Домі», у м. Києві, у період з 03 по 05.12.2012 року. Відповідно до вимог підпункту 11 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України №176 від 07.03.2012 року «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на фінансову підтримку громадських організацій інвалідів та ветеранів, заходи з відвідування військових поховань і військових пам`ятників та з увічнення Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 років», бюджетні кошти спрямовуються на оплату відряджень працівників громадської організації та відшкодування учасникам заходу витрат на проїзд, харчування та оплату вартості проживання (відшкодування учасникам заходів добових та бронювання квитків не передбачено). Порушуючи вказану вимогу, ОСОБА_9 , умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, прийняв рішення про нарахування та виплату учасникам вищезазначених заходів Спілки, у кількості 88 осіб, відшкодування добових та витрат по бронюванню квитків, що призвело до розтрати бюджетних грошових коштів на загальну суму 13481 гривень.
Крім того, у відповідності до календарного плану заходів з питань соціального захисту ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» на 2012 рік, Спілкою, у період з 03 по 05 грудня 2012 року, у м. Києві, проведені конференція з нагоди відзначення в Україні Міжнародного Дня інваліда, відзначення шахтарів-інвалідів активістів організації, розширене засідання Ради Спілки, участь у державному заході до Дня інваліда в «Українському Домі». Відповідно до анкети (програми) вказаного заходу, підставою для його проведення є рішення Ради ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» від 21.02.2012 року. Однак на згаданому засіданні Ради Спілки питання проведення вищезазначеного заходу не розглядалося. Крім того, анкетою (програмою) вказаного заходу передбачені витрати на проживання та харчування 98 учасників. 12.11.2012 року ОСОБА_9 уклав договір №1/2 між ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» та ТОВ «Оздоровчий табір «Лідер», згідно якого ТОВ «Оздоровчий табір «Лідер» забезпечує проживання 98 осіб на протязі 1,5 доби (з 03 по 04.12.2012 року) і 21 особи на протязі 1 доби (з 04 по 05.12.2012 року), а також харчування 98 осіб 03 і 04.12.2012 року та 21 особи 05.12.2012 року. Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт від 05.12.2012 року, підписаного від імені Спілки ОСОБА_9 , ТОВ «Оздоровчий табір «Лідер», розташований за адресою: м. Київ, Пуща-Водиця, вул. Юнкерова, 16, надав послуги по проживанню 98 осіб протягом 1,5 доби (з 03 по 04.12.2012 року) і 21 особи протягом 1 доби (з 04 по 05.12.2012 року), а також харчуванню 98 осіб 03 і 04.12.2012 року та 21 особи 05.12.2012 року, на загальну суму 33390 гривень. За вказівкою ОСОБА_9 , платіжним дорученням №3 від 28.11.2012 року Спілкою здійснена оплата ТОВ «Оздоровчий табір «Лідер» за надані послуги. Однак у дійсності, у період 03-04.12.2012 року, в ТОВ «Оздоровчий табір «Лідер» проживало і харчувалося не 98 осіб, а 78 осіб учасників заходу Спілки. В результаті безпідставної та незаконної оплати за проживання і харчування в ТОВ «Оздоровчий табір «Лідер» у період 03-04.12.2012 року 20 невідомих або неіснуючих осіб, ОСОБА_9 умисно, всупереч інтересам та Статуту Спілки, зловживаючи своїм службовим становищем, розтратив бюджетних грошових коштів на загальну суму 6000 гривень.
Крім того, відповідно до календарного плану заходів з питань соціального захисту ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» на 2012 рік, Спілкою, у період з 03 по 05 грудня 2012 року, у м. Києві, проведені конференція з нагоди відзначення в Україні Міжнародного Дня інваліда, відзначення шахтарів-інвалідів активістів організації, розширене засідання Ради Спілки, участь у державному заході до Дня інваліда в «Українському Домі». Відповідно до анкети (програми) вказаного заходу, для забезпечення його проведення передбачені витрати на виготовлення поліграфічної продукції у сумі 98711 гривень, а підставою для проведення цього заходу є рішення Ради ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» від 21.02.2012 року. Однак, на згаданому засіданні Ради Спілки питання проведення вищезазначеного заходу не розглядалося, необхідність, доцільність та обґрунтування виготовлення поліграфічної продукції на засіданнях Ради Спілки не обговорювалися. Не зважаючи на це ОСОБА_9 , 29.11.2012 року, від імені ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» уклав договір №2 з ТОВ «Науково-виробнича фірма «MARCH-А», згідно якого вказане підприємство зобов`язалося виготовити поліграфічну продукцію, а саме: календарі настінні у кількості 2000 штук та каталоги робіт художників у кількості 500 штук, на загальну суму 98711 гривень. Відповідно до видаткової накладної №МЧ-0001136 від 10.12.2012 року, ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» отримала від ТОВ НВФ «MARCH-А» календарі настінні у кількості 2000 штук та каталоги робіт художників у кількості 500 штук. Платіжним дорученням №13 від 18.12.2012 року ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» заплатила ТОВ НВФ «MARCH-A» за поліграфічну продукцію кошти у сумі 98711 гривень. Однак зазначена поліграфічна продукція для забезпечення проведення заходів ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» не використовувалася. У дійсності ініціатором та замовником виготовлення вказаної поліграфічної продукції була Державна Служба з питань інвалідів та ветеранів України, з якою ТОВ НВФ «MARCH-A» погоджувався зовнішній вигляд та зміст цієї продукції, та яка безоплатно отримала від ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» в особі ОСОБА_9 , відповідно до акту прийому-передачі поліграфічної продукції від 03.12.2012 року, календарі настінні у кількості 2000 штук та каталоги робіт художників у кількості 500 штук. Оприбуткування отриманої поліграфічної продукції на рахунках Державної Служби з питань інвалідів та ветеранів України не проводилося, оплата у будь-якій формі Спілці за надану поліграфічну продукцію не здійснювалася. З зазначеної кількості календарів та каталогів художників членами ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» було отримано лише 40 штук настінних календарів на суму 1684,43 гривень. Своїми самовільними діями ОСОБА_9 порушив п.4.5 Статуту Спілки, відповідно до якого затвердження основних статей витрат відноситься до компетенції Ради Спілки і не може здійснюватися одноособово Головою Спілки, а також порушив вимоги підпункту 2 пункту 6 Постанови Кабінету Міністрів України №176 від 07.03.2012 року «Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на фінансову підтримку громадських організацій, інвалідів та ветеранів, заходи з відвідування військових поховань і військових пам`ятників та з увічнення Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 років», відповідно до якого бюджетні кошти спрямовуються на здійснення заходів з реалізації завдань, визначених статутом громадської організації, тобто, згідно п.2.2 Статуту Спілки, для збільшення рівня соціального та матеріального захисту безпосередньо учасників ВСГО «Спілка шахтарів-інвалідів України» та їх членів. В результаті вчинення безпідставних, необґрунтованих та незаконних дій по замовленню, оплаті та передачі поліграфічної продукції, ОСОБА_9 умисно, всупереч інтересам та Статуту Спілки, зловживаючи своїм службовим становищем, розтратив бюджетних грошових коштів на загальну суму 97026,57 гривень.
Всього Голова Всеукраїнської спілки громадських організацій «Спілка шахтарів-інвалідів України» ОСОБА_9 , у період листопада грудня 2012 року, отримавши кошти державного бюджету, які були виділені Спілці з метою реалізації соціального захисту та соціального забезпечення інвалідів, діючи навмисно, всупереч інтересам та Статуту Спілки, зловживаючи своїм службовим становищем, розтратив бюджетних грошових коштів на загальну суму 116507,57 гривень, чим завдав державі матеріальної шкоди.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати вирок суду першої інстанції як незаконний та необґрунтований та закрити кримінальне провадження за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, позицію захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, думку прокурора ОСОБА_6 щодо залишення вироку суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіркою доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 , який оспорює фактичні обставини кримінального провадження, зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що вони заслуговують на увагу з огляду на наступне.

За вимогами п.п. 1,2 ч.1 ст. 91 КПК України обставинами, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, за винятком випадків доказування стороною, що їх подає, належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, що характеризують обвинуваченого.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду першої інстанції має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, відповідати вимогам, зазначеним у статтях 373, 374 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

Формулювання обвинувачення повинно ґрунтуватися на обставинах, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, факти, які впливають на ступінь його тяжкості, тощо.

Правова кваліфікація дій особи повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частину, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак.

Крім того, дані положення випливають з п. (а) ч.3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно з якою кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2008 року, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п.1 ст. 6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного і попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25 липня 2000 року, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детально прописано: « Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступніть детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч.3 ст. 6 Конвенції.»

Однак ці вимоги закону під час досудового розслідування та судового розгляду не були виконані, адже у мотивувальній частині вироку суд не виклав належним чином формулювання обвинувачення, за яким засудив ОСОБА_9 за ч.2 ст. 191 КК України. Зокрема, частиною 2 статті 191 КК України встановлено кримінальну відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Тобто дана стаття передбачає кримінальну відповідальність за три окремих форми заволодіння чужим майном.

Між тим, у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, за ч.2 ст. 191 КК України, зазначено, що ОСОБА_9 розтратив державні кошти шляхом зловживання службовим становищем. Тим самим не визначено у чому полягає розтрата як форма заволодіння державними коштами, а у чому зловживання службовим становищем, тобто не розкрита об`єктивна сторона даного злочину по кожному із епізодів.

Крім того, за епізодом розтрати бюджетних коштів на бронювання квитків та оплату добових учасникам засідання Ради спілки у м.Києві у період з 21 лютого по 23 лютого 2012 року, п`ятого позачергового з`їзду Спілки у м.Києві з 25 квітня по 27 квітня 2012 року, засідання Ради Спілки у м.Києві 11-12 жовтня 2012 року, семінару у м.Києві 13-14 листопада 2012 року, конференції з нагоди Дня інвалідів у м.Києві не розкрито об`єктивну сторону злочину із зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину. Незрозуміло коли і де ОСОБА_9 приймав рішення про оплату добових та бронювання квитків, яким чином, де, коли і кому ці грошові кошти були перераховані, не відмежовано суми на оплату добових та на бронювання квитків. Також не розкрито і суб`єктивну сторону злочину, за який засуджений ОСОБА_9 , не зазначено чи був у ОСОБА_9 єдиний умисел на заволодіння бюджетними коштами або таке рішення він приймав до, під час чи після проведення зазначених в обвинуваченні заходів, не викладено мотивів вчинення злочинніх дій ОСОБА_9 .

За епізодом розтрати шляхом зловживання службовим становищем бюджетних коштів на оплату проживання учасників розширеного засідання Ради спілки також не зазначено коди у ОСОБА_9 виник умисел на заволодіння бюджетними коштами, у чому полягала розтрата, а у чому зловживання службовим становищем, не викладено мотиви вчинення злочину. Є незрозумілим чи було відомо ОСОБА_9 під час попередньої оплати проживання учасників зазначеного заходу, що фактично буде проживати на 20 осіб менше.

Аналогічні порушення щодо викладення об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину допущено судом і при викладенні обставин розтрати ОСОБА_9 бюджетних коштів шляхом зловживання службовим становищем за епізодом виготовлення та реалізації поліграфічної продукції з нагоди святкування Дня інваліда.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що всупереч положенням, передбаченим ч.4 ст. 374 КПК України, у вироку місцевого суду не міститься формулювання обвинувачення за ч.2 ст. 191 КК України, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину, форми вини і мотивів, що унеможливлює якісний і повний його захист, позбавляє можливості перевірити правильність застосування кримінального закону щодо кваліфікації дій ОСОБА_9 .

Наведені порушення вимог кримінального процесуального закону відповідно до змісту ст. 412 КПК України є істотними, оскільки призводять до порушення права обвинуваченого ОСОБА_9 на захист та ставить під сумнів законність, обґрунтованість і вмотивованість ухваленого вироку.

Відповідно до вимог частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України. Приймаючи до уваги той факт, що згідно з діючим КПК України зазначені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування судового рішення, але не зазначені як підстави для призначення нового судового розгляду за положеннями ст. 415 КПК України, колегія суддів, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме вимог п.п.1,2 ст. 7, ст. ст.8, 9 КПК України, згідно з якими до них відноситься верховенство права та законність, вважає за необхідне скасувати вирок суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Оскільки підставами для скасування вироку суду першої інстанції стали істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, колегією суддів не перевіряються доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 щодо відсутності в його діях складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України. За вимогами частини 2 статті 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 підлягають перевірці при новому розгляді кримінального провадження судом першої інстанції.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року, яким ОСОБА_9 був засуджений за ч.2 ст. 191 КК України, скасувати.

Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4