Справа №336/7229/15-к
Пр. №1-кп/336/62/2016
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
31 березня 2016 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаного кримінального провадження, які надійшли до суду з обвинувальними актами, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001726 від 11.04.2015 року, №0001989 від 29.04.2015 року, №0002008 від 13.05.2015 року, відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді суду знаходиться об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою, оскільки строк дії попередньої ухвали закінчується 08.04.2016 року. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, які кримінальним законодавством віднесено до злочинів середньої тяжкості та тяжких.

Прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, раніше неодноразово засуджений, може переховуватися від суду. Зазначені ризики є актуальними, обставини, що характеризують особу ОСОБА_5 , не змінилися. Також, прокурор зауважив, що відносно ОСОБА_5 Комунарським районним судом м.Запоріжжя 10.03.2016 року винесено обвинувальний вирок, яким особу засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, запобіжний захід до набрання вироком чинності залишений без змін.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою не заперечували.

Потерпілі в судовому засіданні присутні не були, надали заяви про розгляд справ за їх відсутності, потерпіла ОСОБА_7 , яка неодноразово повідомлялась про проведення судового засідання, не з`явилась, що не перешкоджає розгляду клопотання.

Суд вирішує питання про доцільність продовження строку дії запобіжного заходу у відповідності до глави 18 КПК України. Заслухавши думки учасників процесу, суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора слід задовольнити, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України") після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, суду у разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Крім того, у п. 33 рішення ЄСПЛ від 11.04.2013 у справі "Вєренцов проти України" ЄСПЛ зазначив, що відповідно до його усталеної практики, яка відображає принцип, пов`язаний з належним відправленням правосуддя, у рішенні судів мають адекватно зазначатися підстави, на яких вони ґрунтуються. Ступінь застосування цього обов`язку наводити підстави може змінюватися залежно від характеру рішення та повинен визначатися з огляду на обставини справи (див. п. 26 рішення ЄСПЛ у справі "Гарсія Руіс проти Іспанії").

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При цьому, судом також враховано практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.08.2015 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді утримання під вартою строком на 60 діб. Строк дії запобіжного заходу востаннє продовжено до 08.04.2016 року.

Суд дійшов висновку про наявність суттєвих ризиків та достатніх підстав, які свідчать про необхідність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, що відповідає ч.1 ст. 197 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які віднесені до злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, раніше неодноразово засуджений за вчинення злочинів, зокрема, проти власності, що свідчить про наявність обґрунтованої підозри у можливості продовження кримінальної протиправної поведінки. Актуальність зазначеного ризику не зникла.

Крім того, ОСОБА_5 до затримання не мав постійного місця роботи, та джерела доходів, що свідчить про високий ризик можливості вчинення інших протиправних діянь. За станом здоров`я обвинувачений може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі.

Встановлено, що Комунарським районним судом м.Запоріжжя 10.03.2016 року винесено обвинувальний вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання засудженому у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишений без змін.

Продовження строку дії запобіжного заходу забезпечить можливість особистої участі обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження.

Судом визнано обґрунтованим та доцільним продовжити утримання обвинуваченого під вартою, оскільки клопотання прокурора відповідає вимогам статей 184, 199 КПК України, крім того, встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є реальними та виправдовують обмеження волі обвинуваченого.

Керуючись ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 336, 350, 369-372, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурорів задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, - з 31.03.2016 року по 29.05.2016 року.
Копію ухвали надіслати Запорізькому слідчому ізолятору, вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та прокурорам.

Ухвала суду не оскаржується та підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1