Справа № 567/964/16-к
УХВАЛА
07 листопада 2016 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000335 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Нетішин Хмельницької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України є таким, що немає судимості,

у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

встановив :
відповідно до обвинувального акту від 12.10.2016 р., ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 05.06.2016 р. з 08:11 год. по 09:32 год., знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме грошових коштів у сумі 500 грн., діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, в короткий проміжок часу, вчиняючи тотожні діяння, використовуючи при цьому мобільний телефон, який потерпіла надала йому у тимчасове користування та реквізити банківської платіжної картки доступу № НОМЕР_1 до особового рахунку відкритого ПАТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_4 , за допомогою інтернет ресурсу "LiqPay" та мобільного номеру, до якого авторизований банківський особовий рахунок потерпілої, здійснив два перекази грошових коштів, зокрема: 300 грн. о 08:11 год. та 200 грн. о 09:32 год. на власну банківську платіжну картку доступу № НОМЕР_2 до особового рахунку, відкритого ПАТ "АкцентБанк" на ім`я ОСОБА_4 , в послідуючому розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Діючи повторно, а саме 05.06.2016р. о 15:06 год., 30.06.2016р. з 00:08 год. по 00:14 год., 30.06.2016р. о 01:56 год., 31.07.2016р. о 18:07 год., 01.08.2016р. о 00:56 год., ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, діючи неодноразово, шляхом вчинення тотожних діянь, використовуючи при цьому мобільний телефон, який потерпіла надала йому у тимчасове користування та реквізити банківської платіжної картки доступу № НОМЕР_1 до особового рахунку відкритого ПАТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_4 , за допомогою інтернет ресурсу "LiqPay" та мобільного номеру, до якого авторизований банківський особовий рахунок потерпілої, здійснив переказ грошових коштів, загальною сумою 2100 грн. на власну банківську платіжну картку доступу № НОМЕР_2 до особового рахунку, відкритого ПАТ "АкцентБанк" на ім`я ОСОБА_4 , в послідуючому розпорядився вказаними грошовими коштами на власний розсуд.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_4 , вказуючи на те, що не бажає притягувати свого брата ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, відмовилась від угоди про примирення та звернулась до суду із заявою про відмову від обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України та просить закрити кримінальне провадження та не затверджувати зазначену угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що наявні підстави для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення, яке здійснюється у формі приватного обвинувачення та просить не затверджувати угоду про примирення з цих же підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заяву ОСОБА_4 .

Заслухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, суд виходить з наступного.

12.10.2016 року між потерпілою та обвинуваченим було укладено угоду про примирення за умовами якої сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 рік, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді двох років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу і відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

За умовами зазначеної угоди про примирення сторони визначили обов`язки, які мають бути покладені на ОСОБА_4 в разі її затвердження, зокрема обов`язки, передбачені п.2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України. Однак згідно положень статті 76 КК України (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1254-VI від 14.04.2009 в редакції Закону № 1492-VIII від 07.09.2016р.) частина 1 ст.76 пунктів 3, 4 не містить. Крім того, сторонами не визначено терміну іспитового строку, який мав би бути встановлений ОСОБА_4 в разі затвердження даної угоди про примирення.

За вказаних обставин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що умови угоди про примирення в частині призначення покарання, яке повинен понести обвинувачений в разі її затвердження, не відповідають вимогам КК України, та сторони в судовому засіданні відмовились від її затвердження, то в затвердженні угоди про примирення слід відмовити.

Водночас, розглядаючи в порядку п.2 ч.3 ст.314, п.7 ч.1 ст.284 КПК України питання про можливість закриття кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ст. 185 КК України (крадіжка, крім крадіжки вчиненої організованою групою), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого.

Потерпілою у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , яка звернулась із заявою про відмову від обвинувачення свого рідного брата ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України та закриття кримінального провадження. Рішення про відмову від обвинувачення є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу чи погроз.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 2 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України.

За таких обставин суд вважає, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити та кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України закрити у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи викладене, керуючись п.7 ч.1 ст.284, ст.ст. 314, 370-372, 477 КПК України, суд -

ухвалив:
відмовити в затвердженні угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч.2 ст. 185 КК України.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України закрити, у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу через Острозький районний суд Рівненської області до апеляційного суду Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1