Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/300/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - 187 (86, 86-1, 142) Доповідач у суді ІІ-ї інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.08.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2016 року, якою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.12.2010 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі; 14.08.2014 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 04.02.2016 року звільнено по відбуттю строку виконання покарання, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
продовжено строк тримання під вартою на 30 днів, до 15.00 годин 04.09.2016 року включно,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Кіровоградського ВП ГУНП України в Кіровоградській області ОСОБА_9 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 строк тримання під вартою терміном на 30 діб.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 09.05.2016 року, приблизно о 00 год. 30 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , поруч з квартирою АДРЕСА_2 умисно спільно заволоділи майном ОСОБА_12 , завдавши останньому тілесні ушкодження, небезпечні для життя потерпілого в момент їх заподіяння, внаслідок яких останній знаходиться в непритомному стані в Кіровоградській обласній лікарні з забоєм головного мозку, лінійним переломом скроневої кістки справа, садна та гематоми голови.

Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування до ОСОБА_6 виду запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту з носінням електронного браслета, посилаючись на відсутність нових ризиків, не проведення з ним інших слідчих дій, його хворобою та, що сама по собі тяжкість злочину, у вчинені якого він підозрюється, не є підставою для його тримання під вартою.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо його підзахисного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висунута ОСОБА_6 підозра у вчинені кримінального правопорушення є необґрунтована та незаконна, так як ґрунтується на показаннях його підзахисного вибитих шляхом катування та інших незаконних методів. Також зазначає про не існування ризиків, на які посилається слідчий у клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, що ОСОБА_6 має тяжке захворювання нирок, стан здоров`я якого погіршився після його побиття під час досудового слідства, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні перебуває хвора матір та неповнолітній брат інвалід дитинства. Посилаючись на зазначене та ряд рішень Європейського суду з прав людини відповідно яких сама по собі тяжкість злочину не є підставою для ймовірності існування ризиків чи тримання особи під вартою, проси задовольнити апеляцію.

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляції, висновок прокурора, який просив апеляційні скарги захисника та підозрюваного залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляцій в межах, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що у слідчого Кіровоградського ВП ГУНП України в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0005926, внесене до ЄРДР 09.05.2016 року за ч. 4 ст. 187 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, у вчинені якого 10.05.2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_6 , підкорюючись правомірному наказу працівника правоохоронного органу був затриманий о 15.00 годині 09 травня 2016 року.
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.05.2016 року стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 15.00 год. 07.07.2016 року.

Відповідно до Ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 05.07.2016 року, підозрюваному ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою на 30 днів до 15.00 год. 06.08.2016 року.

Завершити досудове розслідування до вказаного часту не представляється можливим так як досудовому слідству для повноти, об`єктивності досудового розслідування вказаного кримінального провадження та притягнення до кримінальної відповідності всіх осіб, які його вчинили, необхідно: долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судово молекулярно-генетичних експертиз; виконати вимоги ст. 290 КПК України щодо надання доступу до матеріалів провадження підозрюваним та їхнім захисникам й ознайомити з кримінальним провадженням; надати доступ до матеріалів кримінального провадження; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

01.08.2016 року відповідно до постанови заступника прокурора Кіровоградської області досудове розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 10 вересня 2016 року.

При розгляді клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя правильно дійшов висновку про те, що внесене на розгляд клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду, оскільки витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, результати довідок з ломбардів, обставини зафіксовані в протоколах огляду місця подій, знаряддя злочину, зміст протоколів допиту свідків і зміст відеозапису слідчого експерименту в сукупності містять достатньо даних про наявність обґрунтованої підозри по відношенню до ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 187 КК України. Злочин, по якому пред`явлено ОСОБА_6 повідомлення про підозру є: закінченим, особливо тяжким, умисним, вчинений за попередньою змовою групою осіб, посягає на найвищі суспільні інтереси як-то життя та здоров`я людини, що заподіяло тяжкі наслідки.

Слідчий суддя також врахував особу ОСОБА_6 , який підозрюється у застосуванні насильства, що шкоду не відшкодовано, коло можливих співвиконавців не встановлено. Врахував і тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні злочину - до 15 років позбавлення волі. За таких умов слідчий суддя дійшов правильного висновку, що відносно підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

У даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, захист прав потерпілого, тощо (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Також слідчий суддя вірно взяв до уваги наявність у матеріалах клопотання даних, які підтверджують існування ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто дають достатні підстави вважати, що у разі застосування ОСОБА_6 виду запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука), вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Слідчий суддя також врахував доводи прокурора про те, що ОСОБА_6 після подій, в яких він підозрюється, вчиняв свідомі дії спрямовані на приховування знарядь злочину, предметів посягання, залишив місце пригоди, не надав першої медичної допомоги потерпілому, тобто переховувався й активно перешкоджав встановленню істини по справі приховував речові докази, відтак щодо нього не може бути обраний менш суворий вид запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Також слідчий суддя врахував, що відсутність законного джерела доходу та непогашена судимість за тотожний злочин свідчать про ризик можливість продовження підозрюваним вчинення злочину, або вчинення нового злочину, впливу на потерпілого очевидців та їх родичів, що негативно позначиться на розумних строках, так-як це затягне ухвалення остаточного рішення. Перебування можливих співвиконавців на волі є передумовою для впливу на свідків, тощо. Протягом 3 місяців після звільнення, ОСОБА_6 підозрюється у повторному вчинені злочину, що об`єктивно вказує на те, що останній не сформував стійких соціальних цінностей, не дотримується принципу мирного володіння майном, тобто запропоноване слідчим клопотання попередить вчинення останнім можливих нових злочинів та повністю забезпечить виконання покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що оцінка належності та допустимості доказів і кваліфікуючих ознак злочину, з точки зору достатності, є прерогативою суду, тому твердження сторони захисту про недоведеність дій підозрюваного, не є предметом дослідження на даній стадії. При вирішенні цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що слідчий і виконав.

Колегія суддів також погоджується із твердженням слідчого судді про те, що доводи сторони захисту та підозрюваного щодо неможливості продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу як то домашній арешт, в зв`язку з хворобою ОСОБА_6 , є необґрунтовані, оскільки до суду не надано відповідної довідки з медичної установи щодо неможливості перебування підозрюваного в умовах Кіровоградської УВП № 14. Доводи сторони захисту про те, що у підозрюваного маються тілесні ушкодження, начебто нанесені співробітниками поліції є предметом розслідування відповідного кримінального провадження.

Також, слідчим суддею правильно зазначено про ймовірну можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, використавши можливість неналежного здійснення контрольно-пропускного режиму з материкової частини України в АР Крим та в зону проведення Антитерористичної операції, тобто, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

Отже вищезазначеними дослідженими судом матеріалами справи спростовуються доводи апелянтів про відсутність в матеріалах провадження будь-яких доказів про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, та оскільки доводи апеляційних скарг свого підтвердження не знайшли, колегія суддів підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді не вбачає.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 04.08.2016 року, якою ОСОБА_6 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2