У Х В А Л А
04 листопада 2016 року Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження від 13 жовтня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:
01.11.2016 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження № 0006877. В своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає, що 13 жовтня 2016 року старший слідчий СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 виніс постанову про закриття кримінального провадження за № 0006877, відомості про яке було внесено до ЄРДР 11.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.120 ч.3 КК України. Копію постанови ОСОБА_4 отримав електронною поштою від представника. Скаржник вважає вказану постанову протизаконною, протиправною, тому що за основу прийняття взяті суперечливі між собою свідчення осіб, які не зацікавлені в розкритті злочину і надані свідками з метою приховати об`єктивну сутність події злочину і заплутати слідство. Скаржник зазначає, що 24.11.2015 року постановою слідчий ОСОБА_3 призначив комісійно-судово-медичну експертизу. Експертна комісія визнала, що такі травматичні ушкодження як синці і садна на обличчі могли утворитись внаслідок ударів кулаком та ногою і прямо вказали на відсутність ушкоджень носа, що є підтвердженням факту отримання даних травматичних ушкоджень потерпілим в іншому місці, а не в результаті контакту лицьовою частиною голови з твердою плоскою поверхнею. Покази рідних загиблого та мешканців гуртожитку підтверджують факти неприязного відношення братів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_8 . З цієї причин ОСОБА_8 не хотів проживати з братами ОСОБА_9 і підшукував собі квартиру. В показах ОСОБА_10 від 17.09.2014 року засвідчений факт того, що ОСОБА_8 був позбавлений можливості перебувати в кімнаті з 19.00 години 11.11.2013 року(незадовго до смерті того вечора) в зв`язку з тим, що в кімнаті брати ОСОБА_9 і ОСОБА_11 , як потім з`ясувалось, пиячили; через конфліктну ситуацію ОСОБА_8 змушений був піти з кімнати тим самим у нього не було можливості відпочити, прийняти їжу і ліки, т.я. він хворів і приймав ліки. Він збирався йти в іншу кімнату, а не свою. Покази братів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з самого початку суперечливі між собою і з показами кожного з них окремо відповідно черговості їх надання. З показів ОСОБА_12 вона прийшла в кімнату вночі, після чого виникла бійка. Внаслідок побиття окуляри злетіли, кров з порожнини носа попала на передню поверхню грудини, про що свідчить пляма крові на футболці, отже він знаходився у вертикальному положенні. Країло ОСОБА_13 та ОСОБА_7 і ОСОБА_11 були в нетверезому стані - цей факт вони засвідчили на одночасному допиті. В своїх показах ОСОБА_11 засвідчила, що в кімнаті виникла справжня бійка і коли вона вийшла з кімнати, за нею вийшов ОСОБА_8 . ОСОБА_8 був в окулярах. Брати ОСОБА_14 та ОСОБА_7 також засвідчили, що ОСОБА_8 вийшов з кімнати в окулярах і через декілька секунд «стрибнув» з балкону. Окулярів на місці падіння не було, а вони були в кімнаті і їх передали ОСОБА_4 співмешканці по кімнаті. ОСОБА_4 окуляри передав разом з речами надав слідству в якості речових доказів. З висновків судмедексперта перед настанням смерті ОСОБА_8 на протязі до 30 хвилин перебував без свідомості. З показів ОСОБА_15 відразу, як ОСОБА_8 «скочив» з балкону, він до нього спустився, щоб йому «допомогти», але ОСОБА_8 вже не дихав. Це свідчить про те,що свідомість він втратив за кілька десятків хвилин до цього, тобто в кімнаті. Свідок ОСОБА_16 , який знаходився на балконі другого поверху показав, що повз нього «пролетіло» тіло людини, від якого ніяких звуків ні в повітрі, ні під час падіння не було. Навіть при падінні крику не було, як реакції на неймовірний біль. Брати ОСОБА_14 та ОСОБА_7 в своїх перших свідченнях приховали присутність ОСОБА_12 і ОСОБА_7 в кімнаті і стверджували, що ОСОБА_13 в кімнаті був наодинці з ОСОБА_8 , а в дійсності вони також були в кімнаті після чого втекли. З висновку судмедексперта падіння сталося задньою частиною голови. В такому разі в комплекс травматичних ушкоджень входить перелом тіл шийних хребців і ушкодження між хребцевих дисків, але вони відсутні,що вказує на те, що перелом кісток основи і склепіння черепу виник не від падіння, а від локального удару тупим предметом по потиличній ділянці голови. Це також підтверджує відсутність деформації кісток черепу і ушкодження на контра латеральний поверхні (протилежній від удару) які обов`язково мали місця при падінні з висоти. Значна відстань знаходження трупа від зовнішньої стіни забудови та положення трупа відносно забудови (паралельно зовнішній стіни) свідчить про факт скидання тіла з висоти. Скаржник вважає, що слідчий ОСОБА_3 не забезпечив ефективного розслідування, постанова про закриття кримінального провадження № 0006877 є протизаконною і протиправною та просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області про закриття кримінального провадження №0006877 у зв`язку з невиконанням ухвали суду від 22.09.2015 року та зобов`язати орган досудового слідства провести комплексну судово-медико-криміналістичну експертизу(виконати ухвалу суду від 22.09.2015 року) та фізико-математичну експертизи, відповідно до винесеної постанови слідчим ОСОБА_17 на її призначення.

В судовому засіданні представник скаржника захисник ОСОБА_5 скаргу підтримав за викладених у ній обставин та зазначив, що 22.09.2015 року слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області було скасовано постанову слідчого про закриття даного кримінального провадження, зобов`язано слідчого провести одночасний допит свідків та за його результатами вирішити питання про проведення судової медико-криміналістичної експертизи. Проте, проведений одночасний допит свідків не усунув розбіжних показів між ними, а проведена експертиза не надала відповіді на всі питання потерпілого. Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 13.10.2016 року підлягає до скасування.

Скаржник ОСОБА_4 до суду не з`явився. Про день та час розгляду скарги в суді був належним чином повідомлений. В скарзі зазначив про проведення розгляду скарги без його участі та в присутності його представника захисника ОСОБА_5 .

Прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури суду не з`явився. Про день та час розгляду скарги в суді був належним чином повідомлений. Причину неявки до суду не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оглянувши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0006877, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 листопада 2013 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 120 КК України, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

В ході досудового розслідування встановлено, що 11.11.2013 року, о 00 год. 15 хв., до чергової частини Білоцерківського 2-го МВМ ГУМВС України в Київській області надійшло телефонне повідомлення від лікаря КШМД Чміль про те, що 11.11.2013 року, о 00 год. 10 хв., при виїзді за адресою: АДРЕСА_1 , констатована смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: смерть до приїзду, суїцид.

Під час досудового розслідування були допитані наступні свідки: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Слід зазначити, що відповідно до ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.09.2015 року слідчого було зобов`язано провести одночасний допит свідків братів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_12 за участі потерпілого ОСОБА_4 . За результатами даного допиту розглянути заяву потерпілого ОСОБА_4 щодо проведення комплексної судової медико-криміналістичної експертизи. На виконання вищевказаної ухвали слідчим 18.11.2015 року (т. 2, а. 258-259 кримінального провадження) було проведено одночасний допит свідків. За клопотанням ОСОБА_4 11.01.2016 року було проведено комісійну судово-медичну експертизу в Київському обласному бюро СМЕ (т. 2, а. 267-276). Також відповідно до постанови слідчого від 20.02.2016 року по кримінальному провадженню було призначено та 07.10.2016 року проведно комплексну медико-криміналістичну експертизу Державною установою «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ Україна». Згідно із висновком експерта від 07.10.2016 року за № 181/16 (т. 2, а. 312-325 кримінального провадження) всі виявлені у ОСОБА_4 ушкодження складають комплекс прижиттєвої відкритої черепно-мозкової травми, що за своїми об`ємом, характером, локалізацією та механізмом могла утворитись від дії тупого предмету з переважаючою контактуючою поверхнею при падінні тіла з висоти, не могла утворитись « …внаслідок удару ногою… » та « …внаслідок падіння з висоти власного зросту з положення стоячи з послідуючим ударом об тверду поверхню…», а утворення її «…внаслідок удару тупим предметом з плоскою поверхнею (сковорода, розділ очна ставка) по потиличній поверхні …» малоймовірне. Судово-медичних даних на відповіді на питання «…В якому початковому статистичному положенні перебував ОСОБА_4 перед падінням з висоти…Чи було тілу надано початкового прискорення та яка його сила…Чи можливе падіння ОСОБА_4 з горизонтально статистичного положення з наданням тілу початкового прискорення…В якому положенні знаходився ОСОБА_4 в момент отримання ушкоджень у вигляді синців під повіками і садна над лівою верхньою повікою…» немає.

У своїй скарзі ОСОБА_4 зазначає, що слідчим не проведено фізико-математичної експертизи за його клопотанням, проте з 22.09.2015 року з моменту скасування слідчим суддею постанови слідчого про закриття кримінального провадження від 10.03.2015 року і по 13.10.2016 року скаржником не було заявлено такого клопотання. Це підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0006877.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: на рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження за № 0006877 відомості про яке було внесено до ЄРДР 11.11.2013 року за ознаками злочину, передбаченого ст.120 ч.3 КК України, приходжу до висновку, що скаржнику слід відмовити в задоволенні скарги на постанову старшого слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 , оскільки слідчий, на думку суду, вжив всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст. 2 КПК України. За даних обставин оскаржувана постанова може вважатися законною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 від 13 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0006877 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, для скаржника протягом п`яти днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1