Справа № 740/4468/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/319/2016
Категорія - ч. 2 ст. 186 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

захисника адвоката ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001623,

щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Богданка Шосткінського району Сумської області, громадянки України, неодруженої, непрацюючої, яка зареєстрована по АДРЕСА_1 , а проживала по АДРЕСА_2 , вважається несудимою в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченої у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_10 засуджена:

- за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судово-трасологічних експертиз в сумі 1 104 грн. 84 коп.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_11 05 тис. грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_12 10 тис. грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_13 8 731 грн. 71 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_14 28 тис. грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_15 05 тис. грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_8 13 тис. грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн. моральної шкоди, а всього стягнуто 15 тис. грн.

Стягнуто із ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_16 12 300 грн. матеріальної шкоди.

У задоволенні цивільних позовів по відшкодуванню моральної шкоди потерпілій ОСОБА_11 на суму 5 тис. грн., потерпілій ОСОБА_12 на суму 5 тис. грн.., потерпілій ОСОБА_13 на суму 5 тис. грн., потерпілій ОСОБА_15 на суму 5 тис. грн., потерпілій ОСОБА_8 на суму 08 тис. грн., потерпілій ОСОБА_16 на суму 05 тис. грн. відмовлено.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Як встановив суд:

1) 12 листопада 2014 року близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , під приводом ворожіння зайшла до будинку по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні будинку, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, вступила в довірливі відносини з потерпілою, повторно, заволоділа її грошовими коштами в сумі 5 000 гривень та, маючи можливість вільно розпоряджатися викраденими грошима, з місця скоєння злочину зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

2) 09 березня 2015 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , під приводом ворожіння зайшла до будинку по АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_14 , перебуваючи в приміщенні будинку, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, вступила в довірливі відносини з потерпілою, повторно, заволоділа її грошовими коштами в сумі 28 000 гривень та, маючи можливість вільно розпоряджатися викраденими грошима, з місця скоєння злочину зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_14 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

3) 06 червня 2015 року близько 10 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , під приводом ворожіння зайшла до будинку по АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_15 , перебуваючи в приміщенні будинку, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, вступила в довірливі відносини з потерпілою, повторно, заволоділа її грошовими коштами в сумі 5 000 гривень та, маючи можливість вільно розпоряджатися викраденими грошима, з місця скоєння злочину зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_15 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

4) 11 червня 2015 року близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , під приводом ворожіння зайшла до будинку по АДРЕСА_6 , де проживає ОСОБА_12 , перебуваючи в приміщенні будинку, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, вступила в довірливі відносини з потерпілою, повторно, заволоділа її грошовими коштами в сумі 10 000 гривень та, маючи можливість вільно розпоряджатися викраденими грошима, з місця скоєння злочину зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

5) 16 червня 2015 року близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , під приводом ворожіння зайшла до будинку по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_16 , перебуваючи в приміщенні будинку, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, вступила в довірливі відносини з потерпілою, повторно, заволоділа її грошовими коштами в сумі 12 300 гривень та, маючи можливість вільно розпоряджатися викраденими грошима, з місця скоєння злочину зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_16 матеріальної шкоди на вищевказану суму.

6) 27 червня 2015 року близько 15 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , під приводом ворожіння зайшла до будинку по АДРЕСА_7 , де проживає ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні будинку, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, повторно, застосувавши до потерпілої ОСОБА_8 фізичне насильство, яке виразилося у нанесенні удару кулаком в обличчя, ОСОБА_10 вихопила у потерпілої з рук згорток, в якому знаходилися гроші в сумі 13 000 гривень та, маючи можливість вільно розпоряджатися викраденими грошима, з місця скоєння злочину зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на вищезазначену суму.

7) 27 серпня 2015 року близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_10 , під приводом ворожіння зайшла до будинку по АДРЕСА_8 , де проживає ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні будинку, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, вступила в довірливі відносини з потерпілою, повторно, заволоділа її грошовими коштами в сумі 6 600 гривень та 100 доларами США, що згідно курсу валюти НБ України становить 2 131, 71 гривень, та, маючи можливість вільно розпоряджатися викраденими грошима, з місця скоєння злочину зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 8 731, 71 гривень.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду змінити, дії ОСОБА_10 перекваліфікувати з частини 2 статті 186 КК України на частину 2 статті 190 КК України, міру покарання знизити, зазначаючи, що сама ОСОБА_10 заперечує факт застосування нею фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_8 , яка з приводу завдання їй удару кулаком в обличчя в лікарню не зверталася і ніяким іншим чином застосування фізичної сили не підтверджене. Обвинуваченій ОСОБА_10 потерпілі добровільно віддавали свої гроші, а епізод пограбування не характерний для поведінки останньої. На думку захисту потерпіла обмовляє обвинувачену за те, що остання видурила у неї гроші.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, зазначаючи, що застосування насильства до потерпілої ОСОБА_8 не доведене та просив перекваліфікувати дії ОСОБА_10 по епізоду грабежу на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 , який заперечував проти доводів сторони захисту, мотивуючи тим, що потерпіла говорить правду, що спочатку її ударили, а потім гроші вирвали з рук, фізичний біль різновид насильства, характерний для грабежу, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_10 в шести епізодах повторного заволодіння чужим майном шляхом обману, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним та перевіреним під час судового розгляду доказам, і ніким не оспорюються.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 27 червня 2015 року на подвір`я потерпілої ОСОБА_8 , що в АДРЕСА_7 , зайшла тоді невідома жінка, обвинувачена ОСОБА_10 , яка сказала, що вона з Почаївського монастиря і зможе зарадити горю потерпілої, у якої чотири роки тому помер один син, другий син - зловживає спиртним. На вимогу ОСОБА_10 ОСОБА_8 передала 13 000 грн., які для проведення ритуалу були загорнуті в газету та покладені під подушку. Потерпілу обвинувачена відправила в темний кут іншої кімнати щоб стукала кулаком по ньому, після чого наказала, взяти подушку з грішми, замотаними в газету та йти в коридор, а потім на вулицю. На подвірї загавкала собака, після чого ОСОБА_10 завдала удару кулаком в обличчя ОСОБА_8 , вихопила у тієї з рук гроші, кинула газети в обличчя та вибігла з двору. Від удару потерпіла впала, ударилася ногою, надірвала рукав піджака та забруднила одяг.

Відразу після пограбування, до потерпілої зайшла сусідка ОСОБА_17 , яка була допитана судом першої інстанції в якості свідка і підтвердила, що чула крики, а тому вирішили зайти до ОСОБА_8 , яку побачила в забрудненому одязі, з надірваним рукавом піджака, забитою ногою. ОСОБА_8 їй розповіла, що жінка ромської національності пообіцяла допомогу в життєвих негараздах, за що вимагала передачі усіх наявних в неї коштів, а коли вона не захотіла їх віддавати, одержала удар кулаком в обличчя від якого упала, забила ногу, за цей час жінка вирвала з рук гроші та втекла.

Потерпіла разом із свідком викликали працівників міліції та медичну сестру. По зовнішньому вигляду та за родимкою на носі потерпіла впізнала ОСОБА_10 як по фотознімках, так і під час судового розгляду.

Відповідно до статті 190 КК України шахрайство це заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, при якому потерпілий добровільно віддає своє майно обвинуваченому. У даному випадку потерпіла ОСОБА_8 не віддавала гроші під впливом обману, навпаки тримала їх у руках, тоді як у обвинуваченої ОСОБА_10 увірвався терпець і вона відібрали гроші силою.

Версія захисника, що потерпіла ОСОБА_8 , обмовляє ОСОБА_18 із помсти за забрані гроші, виглядає невірогідною.

Обвинувачена ОСОБА_10 під час судового засідання заперечувала факт перебування в господарстві потерпілої ОСОБА_8 , тоді як потерпіла в подробицях розповіла про обставини викрадення у неї коштів, про характер та момент застосування фізичного насильства. Наслідки насильства бачила сусідка свідок ОСОБА_17 . Жодних підстав не вірити потерпілій та свідку, колегія суддів не вбачає.

Відкрите викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, розцінюється як злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України. Заподіяння удару і фізичного болю є саме тим насильством, яке не створює небезпеки для життя та здоров`я потерпілого і характерне при вчиненні грабежу.

Отже, висновки суду про винуватість ОСОБА_10 в пограбуванні потерпілої ОСОБА_8 , відповідають фактичним обставинам справи, зібраним і перевіреним під час судового засідання доказам, і підстав для сумнівів в оцінці доказів, колегія суддів не вбачає.

З огляду на обставини подій кримінальних правопорушень, які були вчинені щодо осіб похилого віку, кількість епізодів, навмисну форму вини, корисливий мотив, відсутність реальної можливості у обвинуваченої відшкодування матеріальної шкоди, призначене судом покарання за сукупністю злочинів у виді мінімально-допустимого, відповідає меті покарання виправлення та перевиховання особи, а також принципам законності, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Разом з тим, у зв`язку із змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ до ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування терміну попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з розрахунку одному дню попереднього увязнення відповідають два дні позбавлення волі, обвинуваченій ОСОБА_10 належить провести таке зарахування.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 18 січня 2016 року щодо ОСОБА_10 , без змін.

Засудженій ОСОБА_10 на підставі положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати час її попереднього ув`язнення з 01 вересня 2015 року по 03 березня 2016 року в строк відбуття покарання з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженої, яка перебуває під вартою, в той же самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_19 ОСОБА_20 ОСОБА_21