Справа № 372/2192/16-к
Провадження 1-кс-451/16
ухвала
Іменем України
12 вересня 2016 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання ТОВ «М-Квадро» про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:
До Обухівського районного суду надійшло клопотання представника ТОВ «М-Квадро» ОСОБА_4 про скасування арешту майна, а саме щодо навантажувач фронтального марки SDLG, серійний номер LG956L, д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору; напівпричіп синього кольору, самоскид марки BERGER, серії НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ; тягач вантажний синього кольору марки МАЗ, д.н.з. НОМЕР_4 ; самоскид червоного кольору марки «HOWO», модель ZZ3407-S2867 д.н.з. НОМЕР_5 . Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 05.09.2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, та накладено арешт на майно, що перебуває у власності ТОВ «М-Квадро», а саме навантажувач фронтального марки SDLG, серійний номер НОМЕР_6 , д.н.з. НОМЕР_1 , жовтого кольору; напівпричіп синього кольору, самоскид марки BERGER, серії НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 ; тягач вантажний синього кольору марки МАЗ, д.н.з. НОМЕР_4 ; самоскид червоного кольору марки «HOWO», модель ZZ3407-S2867 д.н.з. НОМЕР_5 . Заявник вважає, що арешт на майно ТОВ «М-Квадро», накладено необгрунтовано, безпідставно, а тому підлягає скасування відповідно до ст. 174 КПК України, оскільки ТОВ «М-Квадро», немає жодного відношення до кримінального провадження, вказані транспортні засоби не містять на собі жодних слідів злочину, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували саму подію злочину, відсутні докази про те, що земельна ділянка на якій проводився обшук перебуває у користуванні ПАТ «Центренерго», слідчим не вказано та не зазначено доказів про розмір заподіяної матеріальної шкоди по кримінальному провадженні, відсутні докази про вартість майна, а також відсутні докази, які б підтверджували склад вказаного злочину.

Заслухавши представника заявника, який підтримав клопотання з вищевказаних підстав, та прокурора, який заперечив щодо скасування арешту, та зазначив що клопотання є необґрунтованим та безпідставним, оскільки транспортні засоби про які зазначає заявник є речовими доказами і арешт був накладений з метою їх збереження, по даному кримінальному провадженні слідчим призначено ряд судових експертиз пов`язаних з даними транспортними засобами, а тому потреба у застосуванні арешту майна ще не відпала.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши заявника, та прокурора прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 ч. 1,2,6 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000626 від 17.08.2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що при постановлені ухвали Обухівського районного суду Київської області від 05.09.2016 року у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого підстави для арешту майна, а саме з метою запобігання можливим фактам подальшого відчуження нерухомого майна сторонніми особами, а його арешт передбачає заборону особам, у володінні яких перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчим суддею при накладенні арешту враховано достатність доказів, наданих слідчим, що вказують на можливість вчинення злочину. При накладенні арешту на майно слідчий суддя переконався в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В судовому засіданні встановлено, що ТОВ «М-Квадро», не довів, що в подальшому в застосуванні накладенню арешту на майно, відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, оскільки тривають слідчі дії, пов`язані з проведенням судових експертиз з даними транспортними засобами.

За таких обставин клопотання не підлягає задоволенню.

Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ТОВ «М-Квадро» про скасування арешту майна, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя