Справа № 480/3/16-к
Провадження № 1-кп-480/62/16
Вирок
Іменем України
2 лютого 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за обвинуваченням: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уроженця смт.Чутове, Полтавської області, громадянина України, освіта загальна середня, не одруженого, матроса, механік-водій-електрик взводу управління командира гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.408 КК України, -
Встановив:
09.03.2015 року ОСОБА_5 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби за мобілізацією.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.04.2015 року № 85 матрос ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду механіка- водія-електрика взводу управління командира гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону даної військової частини.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2015 року № 283 в період часу з 04.06.2015 року по 30.10.2015 року на 235 загальновійськовому полігоні « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АДРЕСА_2 проводилося бойове злагодження підрозділів даної військової частини.
Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_5 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.
15.06.2015 року близько 19 год. 00 хв. матрос ОСОБА_5 діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, самовільно залишив табірний збір військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » АДРЕСА_2 та продовжував незаконно перебувати поза його межами до 11 год. 00 хв. 22.10.2015 року, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби.
22.10.2015 року близько 11 год. 00 хв. матрос ОСОБА_5 на вимогу співробітників ІНФОРМАЦІЯ_4 з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону, та після проведення слідчих дій останній був направлений до військової частини НОМЕР_1 .
Однак, матрос ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на ухилення від військової служби та невиконання покладених на нього обов`язків щодо проходження військової служби, 22.10.2015 року до 22 год. 00 хв. не з`явився до військової частини НОМЕР_1 та направився до Чутівського району Полтавської області, де був затриманий 16.12.2015 року о 12 год. 00 хв. на підставі ухвали слідчого судді працівниками Чутівського відділення Карлівського відділу поліції ГУНП в Полтавській області.
В судовому засіданні ОСОБА_6 визнав себе винними повністю і суду пояснив, що, дійсно, в період з червня 2015 року по жовтень 2015 року самовільно залишив місце служби, на навчальному полігоні в АДРЕСА_2 , де він проходив військову службу.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною вину обвинуваченого в інкримінованосу йому діянні. Це підтверджується сукупністю наступних доказів.
Відповідно до наказу № 85 від 26.04.2015 року командира військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду механіка- водія-електрика взводу управління командира гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону даної військової частини.
Згідно наказу № 283 від 29.05.2015 року командира військової частини НОМЕР_1 , матрос ОСОБА_5 з метою забезпечення бойового злагодження вибув на табірний до НОМЕР_2 - загальновійськового Широколанівського полігону в АДРЕСА_2 .
Як вбачається з корінця повістки від 15.09.2015 року ОСОБА_5 був викликаний на 20.09.2015 року до військової прокуратури Миколаївського гарнізону, про що він розписався 15.09.2015 року.
17.12.2015 року згідно протоколу слідчого військової прокуратури Миколаївського гарнізону Піденного регіону України ОСОБА_5 був затриманий працівниками Чутівського ВП ГУНП України в Полтавській області, на підставі ухвали Центрального районного суду м.Миколаєва від 21.10.2015 року яким було наданно дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_6 належить кваліфікувати за ч.3 ст.408 КК України самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При обранні покарання суд враховує, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, повністю визнав свою вину і в скоєному розкаявся.
На підставі викладеного , суд вважає, що ОСОБА_6 слід ізолювати від суспільства, та призначити у відношенні нього покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням вимог ч.5 ст.72 КК України.
Крім того, враховуючи щире каяття обвинуваченого, активне сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, суд вважає, що у відношенні ОСОБА_5 можливо застосувати ст.69 КК України і призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією статті.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України суд,-
Ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч.3 ст.408 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України три роки позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 17 грудня 2015 року.
У строк відбуття призначеного судом покарання, зарахувати ОСОБА_5 , тримання під вартою з 17 грудня 2015 року по 2 лютого 2016 року включно з розрахунку , що одному дню тримання під вартою відповідає два дні позбавлення волі.
На вирок може бути подана апеляція до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: