У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ справа 274/3939/15-к
провадження: 1-кп/0274/367/15
м. Бердичів
02.03.2016 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/3939/15-к про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Копище Олевського району Житомирської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні 3 неповнолітніх дітей, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ч. 3 ст. 407 КК України,
за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4
захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5
обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,
20 березня 2014 року солдат ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією на особливий період та направлений для подальшого проходження служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 60 від 20 березня 2014 року солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу частини та того ж дня, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) № 2 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду старшого майстра ремонтного відділення бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти.
Відповідно до статей 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.
Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог статей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та Законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.
Однак, солдат ОСОБА_3 , під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вирішив стати на злочинний шлях та ухилитися від військової служби.
Реалізуючи задумане, 29 березня 2014 року військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 67 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, перебуваючи на території вказаної військової частини, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період без дозволу командування та інших поважних причин, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, самовільно залишив територію військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та до 19 травня 2014 року проводив час на власний розсуд, службові обов`язки не виконував.
Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнається винуватим, передбачена ч. 3 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 20 березня 2014 року був мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_3 та призваний на військову службу. Відправлений до військової частини в АДРЕСА_2 . Через 10 днів до них підійшов командир роти, прізвища якого не пам"ятає та повідомив, що у кого сімейні проблеми, то той може їхати до дому. Йому виддали військовий квиток, він отримав цивільний одяг та поїхав до дому. Через деякий час в сільську раду за місцем проживання з вйськової частини прийшов лист. Сільський голова повідомив про необхідність його повернення до військової частини. Він повернувся, продовжував службу, а 19 червня 2014 року був звільнений. Коли їхав до дому 29 березня, то ніяких документів про перебування його у відпустці чи відрядженні, йому не надавали. Поїхав в зв"язку із усною згодою командира роти.
Крім визнання вини обвинуваченим, його винуватість повністю підтверджується сукупністю й інших зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів:
-даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 2 від 20.03.14, відповідно до якого рядового ОСОБА_3 вважати призначеним старшим майстром відділення бронетанкової техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти (т. 1, а.п. 12);
-даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 60 від 20.03.14, відповідно до якого рядового ОСОБА_3 з обіду 20.03.14 зараховано до списків особового складу частини на котлове забезпечення частини (т. 1, а.п. 9, 13):
- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 68 від 01.04.14, в якому військовозобов`язаного рядового ОСОБА_3 постановлено вважати таким, що самовільно залишив частину (т. 1, а.п. 10);
- даними витягу з наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 32 від 19.05.14, відповідно до якого військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період рядового ОСОБА_3 вважати таким, що 17.05.14 повернувся до військової частини після самовільного залишення частини (т. 1, а.п. 11).
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини - польова пошта В НОМЕР_3 № 54 від 19.06.2014 року, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період рядового ОСОБА_3 , звільненого наказом командира 26 артбригади від 19.06.2014 року № 41 - ПМ з військової служби у запас, відповідно до ч.8 ст.26 п."г"- через сімейні обставини, відповідно до Закону України "Про військовий обов"язок і війсьокову службу", з 19.06.2014 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, знято з котлового забезепечення частини з 19.06.2014 року та направлено на військовий облік в розпорядження військового комісара Олевського РВК. ( а.п.8).
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, оскільки після вчинення злочину, діяння вчинене останнім перестало бути суспільно небезпечним, так як в зв"язку із внесенням змін до Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу", ОСОБА_3 був звільнений з військової служби в запас.
Заявлене захисником клопотання підтримав обвинувачений ОСОБА_3 .
Прокурор заперечив проти задоволення клопотання. Вважає, що на момент вчинення діяння обвинуваченим, подія злочину була. Підстав для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 на підставі ст. 48 КК України не вбачається.
Вислухавши думку учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, наказом командира 26 артбригади від 19.06.2014 року № 41 - ПМ ОСОБА_3 звільнений з військової служби у запас, відповідно до ч.8 ст.26 п."г" Закону України "Про військовий обов"язок і війсьокову службу"- через сімейні обставини. Наведені обставини дають суду підстави вважати, що внаслідок зміни обстановки, вчинене обвинуваченим діяння втратило суспільну небезпечність, оскільки в подальшому в зв"язку із змінами внесеними у законодавство, ОСОБА_3 не може бути суб"єктом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, хоча на момент вчинення таким був, а тому суд задовольняє клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України.
Керуючись ст.48 КК України, ст.ст. 284, 286, 350, 369, 371,372, 376 ч.2 КПК України, суд, -
Керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.407 ч.3 КК України в звязку із зміною осбановки.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закрити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий: