Дата документу Справа № 330/1166/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1469/16 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 330/1166/16-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.125 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000496, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тімірязєве Джанкойського району АР Крим, громадянина України, освіта середня-спеціальна, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 09 лютого 2004 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ст.15, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;
2) 29 вересня 2004 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
3) 18 серпня 2010 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 17 квітня 2014 року умовно-достроково;
4) 10 червня 2016 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт;
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України;

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 18 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин, за який його засуджено оскаржуваним вироком, 22.05.2016р., тобто до постановлення щодо нього попереднього вироку від 10.06.2016р., а тому йому повинно бути призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК України. Однак суд, в порушення положень кримінального закону, призначив обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Тому просить під час апеляційного розгляду дослідити вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 10.06.2016р., вирок в частині призначення покарання змінити, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Якимівського районного суду від 10.06.2016р., остаточно призначити покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора, що її подав; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 18 липня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 10 червня 2016 року, остаточно призначено 240 годин громадських робіт.
Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 22 травня 2016 року, приблизно о 03 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля двору домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході сварки з ОСОБА_8 умисно наніс останній декілька ударів рукою по обличчю та тулубу, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_8 закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №66 від 22 червня 2016 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричини короткочасний, понад 6, але не більше 21 доби, розлад здоров`я, синці правої і лівої верхніх кінцівок, садна тулубу і лівої нижньої кінцівки, ділянка травматичного набряку м`яких тканин поперекової області, садна тулубу і лівої нижньої кінцівки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися.
Судом першої інстанції діїОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України.

Доводи прокурора про те, що районний суд неправильно призначив остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , замість призначення йому покарання за сукупністю злочинів, призначив покарання за сукупністю вироків, є обґрунтованими, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання йому призначається за сукупністю злочинів, за правилами, передбаченими частинами 1 - 3 цієї статті.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскаржуваним вироком при визначенні ОСОБА_6 остаточного покарання із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України, судом було враховано покарання, призначене Якимівським районним судом Запорізької області від 10 червня 2016 року, яким його було засуджено до 200 годин громадських робіт.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, за який ОСОБА_6 засуджено оскаржуваним вироком, вчинено ним 22 травня 2016 року, тобто до постановлення вищевказаного вироку Якимівським районним судом Запорізької області.

За таких обставин, при призначенні ОСОБА_6 остаточного покарання, суду належало керуватися ч. 4 ст. 70 КК України, яка передбачає призначення покарання за сукупністю злочинів, а не ст. 71 КК України, яка встановлює правила призначення покарання за сукупністю вироків.

Виходячи з наведеного, вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 18 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням судом кримінального закону.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 18 липня 2016 року відносно ОСОБА_6 , змінити.

Виключити з вироку рішення суду про призначення ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

У решті вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: