Справа № 386/682/16-к
Провадження № 1-кп/386/96/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2016 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ кримінальне провадження № 1-кп/386/96/16, зареєстроване в ЄРДР за № 0000398 від 05.08.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ Голованівського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта професійно-технічна , не одруженого, не військовозобов`язаного, пільг та утриманців не має, стан здоров`я задовільний, судимого 29.12.2015 року Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 180 годин громадських робіт,тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, із захисником від 15.08.2016 року

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в ухиленні від відбування громадських робіт, тобто в невиконанні обов`язку, щодо відбування покарання вчиненого особою, засудженою до цього виду покарання обвинувальним вироком суду, який набув законної сили, тобто вчиненні кримінального правопорушення при таких обставинах :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вироком Голованівського районного суду від 29 грудня 2015 року за ч. 2 ст. 125 КК України було призначено покарання у вигляді 180 годин громадських робіт. 02.02.2016 року ОСОБА_4 поставлено на облік в кримінально-виконавчу інспекцію, де він був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання. За направленням Голованівського РВ КВІ УДПтС України в Кіровоградській області від 12.02.2015 року ОСОБА_4 направлено для відбування покарання за місцем його приписки до Троянської сільської ради, де для останнього визначено місце виконання суспільно корисних робіт на території Троянської сільської ради. 16.02.2016 року розпорядженням Троянського сільського голови № 23 «Про прийняття на громадські роботи засудженого ОСОБА_4 » сільським головою Троянської сільської ради ОСОБА_6 , ОСОБА_4 прийнятий до сільської ради для відбування покарання з вказаного часу та відповідальним за відбування ОСОБА_4 громадських робіт було призначено касира Троянської сільської ради ОСОБА_7 ..
В подальшому ОСОБА_4 прибув до Троянської сільської ради, де був ознайомлений із розпорядженням Троянського сільського голови № 23 від 16.02.2016 про прийняття його як засудженого на громадські роботи, а також з графіками його виходу на роботи за лютий та березень 2016 року, де чітко та зрозуміло вказано точне місце, дату, час та вид робіт, які він зобов`язаний виконати.
Відповідно до встановленого графіку в період з 16 лютого 2016 року по 10 березня 2016 року ОСОБА_4 зобов`язаний відбути призначене йому покарання. Так, в період з 16 лютого 2016 року по 10 березня 2016 року ОСОБА_4 згідно графіку, відпрацював 12 годин громадських робіт.
Згідно з поданою апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_8 на вирок Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2015 року, за яким ОСОБА_4 було засуджено до покарання у вигляді громадських робіт, в період часу з 10.03.2016 року по 16.06.2016 року відпрацювання громадських робіт ОСОБА_4 були призупиненні.
16.06.2016 року громадські роботи ОСОБА_4 , згідно ухвали Апеляційного суду Кіровоградської області від 30.05.2016 року були відновленні.
Відповідно до встановленого графіку в період з 16 червня 2016 року по 03 серпня 2016 року ОСОБА_4 зобов`язаний відбути призначене йому покарання. Так, в період з 16 червня 2016 року по 03 серпня 2016 року ОСОБА_4 згідно графіку, відпрацював 24 години громадських робіт.
В подальшому ОСОБА_4 , з метою ухилення від відбування покарання, з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання в період з 16.02.2016 року по 03.08.2016 року, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування такого виду покарання, без поважних на те причин, до подальшого відбування громадських робіт не приступив. Не відпрацьованих залишилось 144 години громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними, протиправними діями, які виразились в ухиленні від відбування громадських робіт, тобто в невиконанні обов`язку, щодо відбування покарання вчиненого особою, засудженою до цього виду покарання обвинувальним вироком суду, який набув законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.389 КК України.
12.08.2016 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру.

15.08.2016 року між начальником Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 , із захисником ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості згідно до вимог п.2 ч.1 ст.468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі підозри в судовому засіданні, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст. 389 КК України, узгодженого покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць, на підставі ст..71 КК України, за правилами ст.. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2015 року у вигляді 180 годин громадських робіт, що в перерахунку на дні арешту відповідає 18 дням та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів арешту, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, обмежень оскарження вироку, передбачених ч.2 ст.473 КПК України, наслідків умисного невиконання угоди, зазначених в ст.476 КПК України.

18.08.2016 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, разом з угодою про визнання винуватості надійшов до суду для розгляду.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України визнав повністю та пояснив, що 29.12.2015 року його було засуджено Голованівським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.

02.02.2016 року він був поставлений на облік в КВІ Голованівського району та ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання. За направленням Голованівського РВ КВІ УДПтС України в Кіровоградській області від 12.02.2016 року його було направлено для відбування покарання за місцем реєстрації до Троянської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Крім цього, 02.02.2016 року працівниками Голованівського РВ КВІ йому було повідомлено, що 16.02.2016 року йому потрібно з`явитись до сільської ради с. Троянка для початку відпрацювання громадських робіт.
16.02.2016 року він з`явився до сільської ради, йому було повідомлено, що відповідальним за відбуття покарання у вигляді громадських робіт призначено ОСОБА_7 яка працює на посаді юрист-консульт і вона буде спостерігати за тим щоб він не ухилявся від відбування вказаного покарання. Відразу 16.02.2016 року його було ознайомлено з графіком робіт на лютий 2016 року, де було зазначено види робіт та час робіт а саме з 09 по 13 годину. В лютому місяці він відпрацював лише три дні а саме з 16 по 18.02.2016 року включно. Інші дні в місяці він не відпрацьовував так як взнав від сільських жителів ,що потерпілий в кримінальному провадженні за яким його було засуджено до вказаних громадських робіт має намір подати рішення суду до Апеляційного суду м. Кіровоград для його оскарження, та в потерпілих ОСОБА_10 є намір посадити його до в`язниці за рішенням Апеляційного суду, тому він вже не мав бажання так як дійсно думав що його посадять. На початку березня місяця 2016 року він був ознайомлений з табелем невиходу на громадські роботи за лютий 2016 року, тоді ж був ознайомлений з графіком робіт на березень місяць 2016 року та попереджений що в разі ухилення від відбування громадських робіт він може понести більш суворе покарання за ч.2 ст.389 КК України. З 1 по 10 березня 2016 року він також не відпрацьовував громадські роботи із-за причини такої ж як і в лютому 2016 року. Крім цього ,ще однією причиною не відпрацювання громадських робіт в лютому та березні 2016 року було те що він неофіційно працював у фермара в с. Ємилівка. В квітні місяці 2016 року він ознайомився з табелем за березень 2016 року.
09.06.2016 року йому ОСОБА_7 було повідомлено, що з 16.06.2016 року громадські роботи відновлюються та він повинен приступити до їх відпрацювання. Тоді ж він ознайомився з графіком робіт на червень 2016 року. В червні місяці 2016 року він взагалі не відпрацьовував громадські роботи, так як працював неофіційно в саду с. Троянка . В липні 2016 року він почав відпрацьовувати громадські роботи лише з 19 числа, коли і був ознайомлений з табелем за червень місяць 2016 року та з графіком робіт на липень 2016 року. З 19 по 31.07.2016 року він відпрацював лише 24 години з визначених йому 84 години. З 01 по 03 серпня 2016 року він також громадські роботи не відпрацьовував, так як бажав заробити грошей на життя. Він знав що за не відпрацювання громадських робіт він можу понести більш суворе покарання.. Свою вину в не відпрацюванні громадських робіт в повному обсязі визнаю повністю. Ніяких заяв усних чи письмових з приводу причини не відпрацювання громадських робіт до сільської ради з до кримінально-виконавчої інспекції він не надавав.
Він розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення , вид та міру передбаченого угодою покарання .

Угоду про визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, просить її затвердити.

Прокурор вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані досудовим слідством по ч. 2 ст. 389 КК України , вина його повністю доведена зібраними в процесі досудового слідства доказами, угода про визнання винуватості, укладена з ОСОБА_4 , відповідає вимогам закону, тому її необхідно затвердити, ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому узгоджене угодою покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць; на підставі ст..71 КК України, за правилами ст.. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду від 29.12.2015 року у вигляді 144 годин громадських робіт, що в перерахунку на дні арешту відповідає 18 дням, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів арешту.

Захисник ОСОБА_5 також вважає , що угоду про визнання винуватості необхідно затвердити .

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов до висновку, що угода підлягає затвердженню виходячи з наступного :

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 , ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

В пункті першому ч. 3 ст. 314 КПК України зазначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Ст. 474 цього Кодексу також встановлено, що якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, то розгляд щодо угоди проводиться під час підготовчого судового засідання.

Згідно ст. 475 КПК України якщо суд переконається , що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання .

Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковано по ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт, тобто в невиконанні обов`язку, щодо відбування покарання вчиненого особою, засудженою до цього виду покарання обвинувальним вироком суду, який набув законної сили.

Суд, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт, угоду про визнання винуватості , матеріали досудового розслідування дійшов до висновку, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, кримінальне провадження свідчить про наявність обставин та фактичних підстав для визнання винуватості і його дії суд кваліфікує по ч. 2 ст. 389 КК України .

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, тому укладена між підозрюваним та прокурором угода про визнання винуватості не суперечить положенням ч.2, 4 ст. 469 КПК України , за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України та ч. 2 ст. 389 КК України, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого сторонами покарання та наслідків невиконання угоди .

Суд не має сумнівів в тому, що обвинувачений цілком розуміє , що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а обвинувачений має права, визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України та розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди , передбачені ст. 473 КПК України, зокрема , характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи ,які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, він цілком розуміє свої права ,передбачені ч. 5 ст. 474 цього Кодексу.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним , тобто не є наслідком примусу, застосування насильства , погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин , ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в затверджені угоди судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд, згідно ст. 66 КК України, не встановив.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, суд не встановив.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості , укладеної між прокурором та підозрюваним і захисником, визнання обвинуваченого винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України,обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 314,373,374,468,469,470,472,473,474,475 КПК України , суд
У х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості , укладену 15.08.2016 року між сторонами кримінального провадження начальником Голованівського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_4 , із захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 1-кп/386/96/16, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000398 від 05.08.2016 року за ч.2 ст. 389 КК України .

На підставі затвердженої сторонами кримінального провадження угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити ОСОБА_4 покарання по ч. 2 ст. 389 КК України, узгоджене прокурором, підозрюваним та захисником в угоді про визнання винуватості від 15.08.2016 року, у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст.71 КК України, за правилами ст.. 72 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29.12.2016 року у вигляді 144 ( сто сорок чотири) годин громадських робіт, що в перерахунку на дні арешту відповідає 18 дням та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів арешту.

Обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою , взяти під варту після набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховувати з моменту затримання, після вступу вироку в законну силу.. Матеріали досудового провадження на 115 арк., витребувані судом, долучити до матеріалів судового провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення , засудженому з дня отримання копії вироку .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку .

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Учаснику судового провадження , який не був присутній в залі судового засідання , копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1