І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.08.2016 року м.Тростянець
Тростянецький районний суд Сумської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
потерпілого - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, без постійного місця реєстрації, постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 10.12.2012 р. за ч.2 ст.289,ч.3 ст.185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
- 06.10.2015 р. за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі, судимості відбув повністю, судимості не зняті і не погашені,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.3 ст.186, ч.2 ст.309 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 25.11.2011 р. за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, судимість відбув повністю, судимості не зняті і не погашені,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15,ч.3 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Тростянецького районного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.15,ч.3 ст.186, ч.2 ст.309 КК України, ОСОБА_5 ч.2 ст.15,ч.3 ст.186 КК України, під час розгляду якого прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 2 місяців, оскільки обвинувачені можуть бути етаповані в наступне судове засіданні не раніше 30 серпня 2016 року, строк їх тримання закінчиться о 14 годині 29 вересня 2016 року, коли головуючий в провадженні перебувати у щорічній відпустці, а в даний час закінчити провадження не видається за можливе. При цьому прокурор вказала, що не зважаючи на те, що вже допитані обвинувачені, потерпілий та свідки, ризики, які передбачені ст.177 КПК України не змінилися, продовжують існувати, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою його підзахисному, оскільки, ризики, передбачені ст.177 КПК України змінилися. Крім того, пояснив, що для відшкодування завданої шкоди потерпілим необхідно щоб обвинувачений перебував на свободі.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримав думку свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.
Потерпілий ОСОБА_7 щодо запобіжного заходу обвинувачному ОСОБА_5 просив змінити на більш м`який, а щодо обвинуваченого ОСОБА_4 пояснив, що залишає вирішення цього питання на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд провадження без його участі, а тому суд вважає за можливе вирішити це питання в його відсутність.
Суд, вислухавши думку учасників судового рогляду, вивчивши матеріали провадження, вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню.
Так, відповідно до ч.1,2 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. 2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.
Відповідно до ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Ухвалами Тростянецького районного суду Сумської області від 07.06.2016 року та від 01.08.2016 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вже двічі продовжувався запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 4 серпня 2016 року та до 14 години 29 вересня 2016 року (а.с.39,97).
Підставами для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стало те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, після вчинення якого вдалися до втечі, що свідчить про наявність ризику ухилення від суду, можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Крім було враховано, що обвинувачені раніше судимі, не мають постійного місця роботи, неодружені, не мають міцних соціальних зв`язків, їх незадовільний майновий стан, а також їх молодий вік, задовільний стан здоров`я.
Даючи оцінку вказаним ризикам на час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим строком до 2 місяців, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України змінилися, а тому слід змінити запобіжні заходи обвинуваченим у виді тримання під вартою на більш м`який у виді домашнього арешту з огляду на таке.
Відповідно до Конвеції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах "Нечипорук і Йонкало проти України", "Харченко проти України" та "Лабіта проти Італії", обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання про те, чи є тримання під вартою обгрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватись в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.
Так, на даний час допитані потерпілі, свідки, майже досліджені документи в провадженні. Вказане свідчить про те, що обвинувачені вже не зможуть незаконно впливати на потерпілих, свідків.
Також, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 в ході досудового слідства щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, в ході судового розгляду кримінального провадження свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за обставин визначених в обвинувальному акті визнав, а обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково. Вказане свідчить про те, що обвинувачені не мають наміру перешкоджати встановленню істині в провадженні або перешкоджати іншим чином.
З огляду на положення ч.1 ст.178 КПК України суд при вирішенні питання щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу, крім ризиків, передбачених ст.177 КПК України, також враховує в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими закінченого замаху на вчинення умисного кримінального правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, у разі визнання їх винуватості у кримінальному правопорушенні; їх молодий вік, добрий стан здоров`я, характеристику за місцем проживання.
Отже, з огляду на зазначене, враховуючи, крім вищевказаного, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинувачених винними: ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, які є злочинами тяжкої та середньої тяжкості; ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 КК України, який є тяжким злочином; враховуючи дані про осіб обвинувачених, зважаючи на необхідність забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, необхідність запобігання ризику того, що обвинувачені зможуть вчинити інше кримінальне правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності обставин, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведеність прокурором наявності обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, суд вважає за необхідне змінити обрані відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжні захохи у виді тримання під вартою, на більш м`який, а саме домашній арешт, з покладанням на них обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст.176,177,178,194,331 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора, що здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим відмовити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , звільнивши його з під варти в залі суду.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , звільнивши його з під варти в залі суду.
Покласти на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 наступні обов`язки:
а) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
б) заборонити цілодобово залишати місце постійного проживання (житло), а саме ОСОБА_4 будинок за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_5 будинок за адресою: АДРЕСА_2 ;
в) не відлучатися за адміністративні межі м.Тростянець Сумської області без дозволу суду.
Строк дії ухвали визначити 60 (шістдесят) днів, обравши запобіжні заходи у виді домашнього арешту ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строком до 17 жовтня 2016 року (включно).
Роз`яснити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на них зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя