Справа № 206/1107/16-к
Провадження № 1-кп/206/79/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" червня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000070 від 16.01.2016 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.01.2011 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки , на підставі ст.. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки;

-25.09.2012 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки , на підставі ст.. 71 КК України частково приєднано покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі за попереднім вироком . 27.03.2015 року звільнився умовно-достроково на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.03.2015 року, не відбутий строк 1 рік 4 місяці,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, 15.01.2016 року приблизно о 23 год. 15 хв. , знаходився по вул. Василя Симоненко в м. Дніпропетровську, де побачив раніше не знайомих неповнолітніх ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які йшли йому на зустріч.

В цей момент у обвинуваченого раптово виник злочинний умисел , спрямований на власне незаконне збагачення за рахунок відкритого викрадення майна, належного ОСОБА_8 , реалізуючи який , ОСОБА_7 підійшов до потерпілого поблизу буд. АДРЕСА_2 , та, знаходячись у безпосередній близькості з ОСОБА_11 на відстані витягнутої руки, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів , з метою відкритого заволодіння чужим майном, застосував до потерпілого ОСОБА_11 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, тобто наніс останньому один удар кулаком правої руки в область шиї з правої сторони , та , схопивши руками ОСОБА_11 за куртку спереду, правою ногою підсік його ноги, внаслідок чого потерпілий, втративши рівновагу, впав спиною на землю з висоти власного зросту.

ОСОБА_7 , оцінивши той факт, що неповнолітній потерпілий перебуває у безпорадному стані, та не в змозі йому протистояти, розуміючи, що він переважає потерпілого фізично, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, почав обшукувати потерпілого ОСОБА_8 , який на той час лежав на землі, та продовжуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи, що вони містять відкритий характер безпосередньо для потерпілого ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривка вихопив з правої руки потерпілого мобільний телефон марки «IPhone-5s», золотого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , пам`ять 16 гб., з сім-карткою мобільного оператору «Київстар» НОМЕР_3 , загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №673-16 від 08.02.2016 року 10383,50 грн., таким чином відкрито заволодівши вказаним майном ОСОБА_8 .

З викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник, обернувши його на свою користь, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на суму 10383 грн. 50 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину при вищезазначених обставинах не визнав, пояснивши суду, що 15.01.2016 року він разом зі знайомим близько 12 години ночі повертався додому , а позаду них йшли дві жінки - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Він побачив потерпілого ОСОБА_8 , який знаходився в стані алкогольного сп*яніння, якого він знав візуально як мешканця населеного пункту .Потерпілий йшов разом з дівчиною, між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 голосно висловлювався на адресу дівчини нецензурною лайкою. Намагаючись заспокоїти потерпілого, він штовхнув останнього , в цей час у Клочко випав з рук мобільний телефон , він, обвинувачений, його підібрав, оскільки потерпілий порвав йому куртку та телефон потрібен був в якості застави , наміру грабувати потерпілого не мав , він повідомив ОСОБА_8 , що буде чекати його біля кафе «Ласунчик» , де і поверне йому телефон. Далі в ході судового розгляду обвинувачений визнав себе винним частково, однак не за вказаних в обвинувальному акті обставин, вважаючи, що телефон він отримав без застосування протиправних дій.
Потерпілий ОСОБА_8 підтвердив обставини , викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив суду, що 15.01.2016 року близько півночі повертався додому разом зі своєю дівчиною ОСОБА_14 . Вони йшли по вул. В. ОСОБА_15 та розмовляли на підвищених тонах, і в цей час до нього підбіг якийсь чоловік, як в подальшому було встановлено - обвинувачений ОСОБА_16 , з яким було ще дві жінки та чоловік, схопив його за куртку та повалив на землю, почав обшукувати, потім побачив в правій руці телефон та вихопив його, а взамін поклав в руку ліхтарик. В той час дві жінки вихопили у його дівчини телефон та ключі. Вони намагались наздогнати чоловіка разом із жінками, однак ті втекли. Куртку обвинуваченому не псував, а останній не повідомляв жодної інформації , де він зможе забрати телефон. Потерпілий стверджував, що телефон був у нього в руці в момент скоєння злочину, так як він як раз ним користувався, і навіть, коли він впав, то міцно тримав телефон у руці, а обвинувачений силоміць вирвав телефон з його, потерпілого, рук, вклавши в руку ліхтарик..
Законний представник потерпілого ОСОБА_17 пояснила суду, що свідком викладених потерпілим обставин не була, однак вважає, що її син каже правду, оскільки схильності до вигадувань та брехні він не має. Матеріальних або моральних претензій до обвинуваченого не мають, оскільки вкрадене майно було повернутою.
Неповнолітній свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що з потерпілим ОСОБА_8 вони зустрічаються . 15.01.2016 року о 12 годині ночі вони вдвох повертались додому. Проходячи повз ринок, побачили трьох осіб, з яких було дві жінки та один чоловік, вони йшли їм назустріч. Раптово невідомий чоловік почав проявляти по відношенню до них незрозумілу агресію, повалив ОСОБА_8 на землю та почав виривати з його рук телефон, вирвавши який, він та ті дві жінки втекли. При цьому свідок наполягала, що вона надавала допомогу лежачому на землі Клочко , який і сам міцно тримав телефон у руці, і вона теж намагалась відчепити пальці обвинуваченого від руки потерпілого, щоб не допустити викрадення телефону.
Не зважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим, його вина , крім послідовних і логічних показів потерпілого та свідка ОСОБА_10 , в скоєнні інкримінованому йому кримінального правопорушення підтверджується і іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, належність і допустимість яких ніким не спростовується і не оспорюється , а саме:
- протоколом огляду місця події від 16.01.2016 року, відповідно до якого, оглянуто ділянку місцевості, яка розташована біля буд. № 4 зліва від буд. № 12 по вул.. Роторній в м. Дніпропетровську ( т.1 а.п. 10-11);

- протоколом огляду зв*язки з 4 шт. ключів , які було знайдено біля парку в 3 м від котельної, що знаходиться неподалік від місця скоєння злочину, що підтверджує покази потерпілого та свідка про те, що дані предмети було протиправно в них вилучено (т.1 а.п. 15);

- протоколом огляду саморобного ліхтарика сірого кольору, що підтверджує покази потерпілого, що обвинувачений , вихопивши у нього з рук мобільний телефон, вклав йому в руку ліхтарик ( т.1 а.п. 13);

- протоколом огляду мобільного телефону марки «IPhone-5s», золотого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , пам`ять 16 гб., та сім-картку, які обвинувачений ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам поліції, та пояснив, що пізно ввечері 15.01.2016 року відкрито забрав у неповнолітнього на перехресті вулиць В. Симоненко та Роторна в м. Дніпропетровську, що спростовує покази обвинуваченого в судовому засіданні про отримання вказаного телефону законним шляхом (т. 1 а.п. 19);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 637-16 від 08.02.2016 року про те, що залишкова вартість мобільного телефону марки «IPhone-5s», золотого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , пам`ять 16 гб становить 10383 грн.50 коп. ( т.1 а.п. 64-68);

- паспортом на телефон та фіскальним чеком на нього, з якого вбачається, що даний мобільний телефон було придбано за 11344,01 грн. 28.07.2015 року , що підтверджує пояснення законного представника потерпілого про те, що даний мобільний телефон вона з чоловіком подарувала сину на день народження ( т.1 а.п. 28-29).

Таким чином, аналіз належних і допустимих доказів в їх сукупності, дає суду підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченеч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства , що не є небезпечним для життя і здоров*я потерпілого , скоєний повторно.

При цьому суд критично ставиться до показів обвинуваченого в судовому засіданні про правомірність заволодіння мобільним телефоном, як застави для того, щоб спонукати потерпілого відшкодувати збитки, заподіяні псуванням шкіряної куртки, і вважає їх продиктованими бажанням зменшити ступінь своєї провини та уникнути покарання за скоєне ним, оскільки вказані обставини нічим об*єктивно не підтверджуються, а навпаки спростовуються показами потерпілого , його законного представника та свідка, які є послідовними та не суперечать одне одному.

При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати обвинуваченому ОСОБА_7 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий за злочини проти власності, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України , є тяжким злочином, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставини, які відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлені.
Посилання обвинуваченого на факт повернення викраденої речі власнику, як на підставу застосування до нього ст. 69 КК України суд не враховує, оскільки, викрадені ним речі були виданні ним вже під час його затримання при проведенні слідчо - розшукових дій..
Призначаючи обраний вид покарання ОСОБА_7 , суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69,75 КК України, виходячи з наступного.
Відповідно до абз. 5 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання» застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.
Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, з призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі, остаточно призначивши покарання за правилами ст. 71 КК України, оскільки останній вчинив новий , не відбувши покарання за попереднім вироком.
При цьому відповідно до роз*яснень вище вказаної постанови ПВС ( п.26) законодавець зазначив, що в разі , якщо особа вчинила новий злочин в період умовно-дострокового звільнення ( ст..81 КК України) суд зобов*язаний визначити остаточне покарання тільки у вигляді позбавлення волі, при цьому застосування ст..75 КК України в даному випадку законодавець навіть не обговорює.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення нових злочинів.
Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 18.02.2016 року по 24.06.2016 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі, тобто 128 дням попереднього ув*язнення відповідають 256 днів позбавлення волі.
Наступне зарахування в строк відбування покарання до набрання вироком законної сили має бути проведений місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись даний вирок, або судом апеляційної інстанції в разі оскарження даного вироку.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили залишити незмінним.
Крім того згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь експертної станови документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, за проведення судово-товарознавчої експертизи № 637-16 від 08.02.2016 року підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь експертної установи 123 грн. (т. 1 а.п. 62).
Питання про долю речових доказів по даному провадженню вирішено судом, виходячи з положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст..ст. 314, 472-475 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків , до покарання , призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.09.2012 року ( 6 місяців) і визначити остаточно для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 ( шість ) місяців.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попереднім у вигляді тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з 18 лютого 2016 року, тобто з моменту його фактичного затримання.
Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період часу попереднього ув`язнення з 18.02.2016 року по 24.06.2016 року включно, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі, тобто 128 дням попереднього ув`язнення відповідає 256 днів позбавлення волі
Наступне зарахування в строк відбування покарання до набрання вироком законної сили має бути проведений місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватись даний вирок, або судом апеляційної інстанції в разі оскарження даного вироку.
Речові докази по даному провадженню:
-4 ключа залишити власнику;
-мобільний телефон марки «IPhone-5s», золотого кольору, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , пам`ять 16 гб. залишити власнику;

-ліхтарик сірого кольору з двома акумуляторними батареями знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз () витрати за проведення експертизи № 637-16 від 08.02.2016 року в сумі 123 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1