Справа №216//185316-к
Пров.№ 1-кп/216/312/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2016 року

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі

кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000039 від 2103.2016 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області , українця , громадянина України, освіта середня , не одруженого , на утриманні дітей не має , раніше не судимого , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, проживає за адресою : АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 являючись військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 (військова частина польова пошта НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на посаді кухаря у військовому званні солдата, після направлення його згідно наказу командира цієї частини №40 від 02.02.2016 року (по стройовій частині) відповідно до рекомендацій лікаря з усіма необхідними документами для планового обстеження та лікування до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до вказаного лікувального закладу, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49, 127, 128, 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, та наказу командира частини у визначений час 03.02.2016 року о 08год. 00хв. до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону (65044, м. Одеса, вул. Пироговська, 2) умисно без поважних причин не з`явився, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до вказаного лікувального закладу, повернення у військову частину чи звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки 08.03.2016 року біля 08год. 00хв., тобто більше ніж через один місяць, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону і заявив про себе,

Таким чином ОСОБА_5 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ст.407 ч.4 КК України (в редакції Закону України №194-VIII від

12.02.2015 року).

Обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в скоєні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю і по суті пред`явленого обвинувачення надав пояснення. , що він дійсно проходив військову служб за мобілізацією у військовій часині НОМЕР_2 ,яка дислокується в Кривому Розі ,військове містечко № НОМЕР_4 .,де займає посаду кухаря. 12.12.2015 року під час розвантаження танкового батальону на станції ІНФОРМАЦІЯ_2 впав з полки у вагоні та отримав травму у вигляді перелому шийки правої стегнової кістки. Після надання допомоги був направлений в госпіталь до Одеси. Після лікування отримав відпустку для реабілітації,термін якої закінчився 31.01.2016 року. Після чого , направлений для обстеження та лікування до Військово-медичного центру Південного регіону. Необхідно було прибути до лікувального закладу 03.02.2016 року,але він не з`явився,оскільки у нього захворіла мати , яка проживає в АДРЕСА_3 . Він допомагав матері . Він ,усвідомлював , що порушує порядок проходження військової служби , але в зв`язку з сімейними обставинами ,які склалися у нього з лютого 2016 року по 08.03.2016 року тимчасово ухилився від військової служби .08.03.2016 року з`явився та повернувся до військової частини та приступив до виконання обов`язків і на теперішній час перебуває на службі. Самовільне залишення військової частини було вчинене ним без поважних на те причин. За весь цей час він знаходився в с. Красна Воля, та допомагав своїй матері ,за межі села не виїжджав. У скоєному злочині щиро кається.
Суд враховуючи,що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі ,щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції,на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів,що маються у кримінальному провадженні,щодо обставин,які ніким не оспорюються (зокрема скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин) ,та обмежити обсяг доказів,що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів ,що характеризують його особу.

При цьому судом ,відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, встановлено ,що учасники судового процесу (зокрема обвинувачений )правильно розуміє значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності його позиції ,а також роз`яснено йому , що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналіз пояснень обвинуваченого , та письмових доказів , які містяться у справі , надає підстав суду вважати вину ОСОБА_5 доведеною, а в його діях вбачати склад злочину , передбачений ч.4 ст. 407 КК України , а саме : самовільне залишення місця служби , нез`явлення вчасно на службу без поважних причин , вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану,військовослужбовцем (крім строкової служби). ( в редакції Закону України №194-VIII від 12.02.2015 року).

Вирішуючи питання щодо призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем служби, брав участь в АТО , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинуі вважає за необхідне призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді арешту.

Керуючись ст. ст. 368 ,370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 2 (двох ) місяців арешту.

Відбуття арешту здійснювати на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою : АДРЕСА_4

Термін відбування арешту рахувати з моменту затримання засудженого.

Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили ,після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний впродовж 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1