Єдиний унікальний номер справи 194/108/16-к
Провадження № 1-кп/185/406/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 вересня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Павлоград кримінальне провадження, що внесено в ЕРДР за №0000313, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка Павлоградського району, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше судимого:

1) 29.10.2007 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік;

2) 26.11.2008 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 187 ч.3, 70, 71 КК до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 18.09.2009 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст. 119 ч.2, 187 ч.4, 70 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 02.06.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 19 днів;

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
20.06.2016 року приблизно о 13.40 годині обвинувачений ОСОБА_5 , проходячи біля другого під`їзду (справа наліво) будинку №9 по вул. Шахтарська м.Тернівки Дніпропетровської області, побачивши раніше незнайомого ОСОБА_4 , який знаходився біля вказаного під`їзду, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення шляхом відкритого викрадення чужого майна з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, підбіг до останнього, та з метою подолання в подальшому опору потерпілого ОСОБА_4 , застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме: умисно завдав один удар кулаком в обличчя в область щелепи зліва, від якого потерпілий ОСОБА_4 схилився, після чого завдав не менше 6 ударів кулаком руки по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забій-гематоми голови, спини, верхніх кінцівок, забиту рану порожнини рота, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Подолавши волю потерпілого ОСОБА_4 таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 на виду у потерпілого ОСОБА_4 умисно, відкрито, повторно, викрав чуже майно останнього: тканеву сумку по типу барсетки марки «Jun Bao Yi Dai» вартістю 174.80 гривень; грошові кошти в сумі 1782 гривні, що знаходились в сумці; банківську пластикову картку «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 та зв`язку з двох металевих ключів, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють. Після чого обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та в подальшому розпорядився ним на свій розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1956.80 гривень.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_5 вину за ст.186 ч.2 КК України визнав частково та пояснив, що 20.06.2016 року він приблизно о 13.00 годині на велосипеді проїжджав по вул. Шахтарській м.Тернівки. В цей момент попереду нього дорогу переходив потерпілий ОСОБА_4 . Він зробив потерпілому зауваження, на що останній відповів йому нецензурною лайкою. Це його обурило, і він підійшов до нього, щоб дати ляпасу. Двічі долонею руки вдарив потерпілого по обличчю, потерпілий ОСОБА_4 був в стані алкогольного сп`яніння. Коли наносив другий удар потерпілому, останній нахилився до нього, і його сумка, що висіла через плече, випадково опинилась на його руці. ОСОБА_4 щось став голосно казати, він залишив потерпілого, сам став йти від місця конфлікту, покинувши свій велосипед та розуміючи, що на голос потерпілого можуть зібратись його знайомі, які його можуть побити. Дійшовши до стежки, він зрозумів, що вчинив злочин, він не мав наміру забирати речі потерпілого, лише мав на меті дати ляпасу потерпілому. Через 15 хвилин його затримали поліцейські, під час огляду змісту сумки ОСОБА_4 , він побачив гроші, банківську пластикову катку та ключі, які перебували в середині сумки. В скоєному щиро кається, просить вибачення у потерпілого.

Незважаючи на часткове визнання своєї провини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєні інкримінованого йому злочину підтверджується показами потерпілого, свідка, письмовими доказами, зібраними стороною обвинувачення.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що точної дати не пам`ятає, влітку 2016 року в період часу з 11.00 години до 14.00 години він зайшов в магазин по вул. Шахтарській м.Тернівки, купив морозива та газований напій, в той день отримав зарплатню 1900 гривень. Вийшовши з магазину, він підійшов до під`їзду багатоповерхового будинку по вул. Шахтарській м.Тернівки. В цей момент його окликнули, коли він розвернувся, то побачив обвинуваченого ОСОБА_5 , який одразу кулаком руки вдарив його в обличчя. Після цього знову завдав 5-6 ударів по тулубу та обличчю. Отримавши 3-4 удари, він почув, що обвинувачений намагається зірвати з нього сумку, яка висіла через плече. Зірвавши з нього сумку, обвинувачений ОСОБА_5 став спішно йти від нього. Він став просити обвинуваченого повернути сумку, проте останній прискорився, і він не зміг його наздогнати. В той же день він звернувся до відділу поліції, разом з поліцейськими відвідав судово-медичну експертизу, приймав участь у впізнанні обвинуваченого. В той день він не вживав спиртних напоїв, ніякого велосипеду у обвинуваченого не бачив, проте не виключає можливості, що, йдучи по дорозі, він міг заважати руху велосипедистів. На наступний день йому повернули його сумку разом з викраденими речами. В середині сумки на момент крадіжки були гроші в сумі приблизно 1770-1870 гривень, кредитна банківська картка «ПриватБанку», ключі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що на початку літа 2016 року вдень він, йдучи до магазину «Любава» по вул. Шахтарській м. Тернівки, біля другого під`їзду багатоповерхового будинку неподалік побачив сварку потерпілого з обвинуваченим. Обох учасників він знає, з обвинуваченим раніше відбував покарання. Потерпілий висловлювався на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою. Обвинувачений правою рукою тримав велосипед. Він бачив, що назрівала конфліктна ситуація, тому зайшов всередину магазину. Коли вийшов через 5-10 хвилин, то нікого з потерпілого чи обвинуваченого не побачив. Будь-якого велосипеда, чи інших слідів на місці злочину за відсутності сторін провадження він не бачив.

Так, відповідно до витягу з кримінального провадження №0000313, 20.06.2016 року до ЄРДР Тернівським відділенням Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області були внесені відомості про злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України, згідно яких: 20.06.2016 року приблизно о 13.40 годині невстановлена особа, знаходячись біля 2 під`їзду будинку №9 по вул. Шахтарська м.Тернівки Дніпропетровської області, відкрито із застосуванням фізичного насилля до ОСОБА_4 заволоділа майном останнього на суму 1782 гривень, спричинивши збитки останньому на зазначену суму /а.п.41/.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.06.2016 року, до Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області о 14.45 годині звернувся гр. ОСОБА_4 з заявою про вчинений злочин, в якому зазначив, що 20.06.2016 року приблизно о 13.40 годині невстановлена особа, знаходячись біля 2 під`їзду будинку №9 по вул. Шахтарська м.Тернівки Дніпропетровської області, відкрито із застосуванням фізичного насилля до нього заволоділа майном на суму 1782 гривень/а.п.43-44/.

Під час проведення 20.06.2016 року слідчої дії: впізнання особи, - потерпілий ОСОБА_4 в приміщенні Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП серед пред`явлених для впізнання осіб вказав на особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зазначивши, що саме він 20.06.2016 року вчинив грабіж /а.п.45-47/.

Відповідно до протоколу огляду предмету від 20.06.2016 року під час огляду чоловічої сумки, яку добровільно видав обвинувачений ОСОБА_5 , про свідчить заява останнього /а.п.48/, в присутності потерпілого ОСОБА_4 , понятих, слідчим було оглянуто тканеву чоловічу сумку по типу барсетки марки «Jun Bao Yi Dai», що належить потерпілому, в середині сумки були виявлені грошові кошти загалом в сумі 1782 гривні, банківська пластикова картка «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 та зв`язка з двох металевих ключів. Під час проведення слідчої дії проводилось фотографування, до протоколу додані фотознімки чоловічої сумки та змісту сумки /а.п.49-51/. В судому засіданні потерпілий підтвердив факт належності оглянутої чоловічої сумки з грошима, банківською карткою, ключами.

Постановою слідчого СВ Тернівського відділення поліції Павлоградського ВП від 11.07.2016 року було визнано в якості речового доказу чоловічу тканеву сумку зеленого кольору марки «Jun Bao Yi Dai»; грошові кошти в сумі 1782 гривні, банківську пластикову картку «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 та зв`язку з двох металевих ключів /а.п.66/, які були передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_4 під розписку /а.п.67/.

Згідно висновку експерта судово-медичної експертизи Павлоградського відділення СМЕ №172 від 13.07.2016 року, у потерпілого ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у виді забій-гематоми голови, спини, верхніх кінцівок, забита рана порожнини рота. Дані ушкодження за своїм характером відносяться до ступеню легких. Ушкодження утворились по ударному механізму від дії тупих твердих предметів, час спричинення ушкоджень може відповідати 20.06.2016 року /а.п.64/.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №3315-16 від 07.07.2016 року, залишкова вартість тканевої сумки за типом барсетки «Jun Bao Yi Dai», на момент вчинення злочину, а саме 20.06.2016 року, складала 174.80 гривень. Залишкову вартість пластикової картки «Прибатбанк» та двох металевих ключів встановити не надається можливим /а.п.61-63/.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не мав наміру відкрито викрадати чоловічу сумку потерпілого ОСОБА_4 з грошима, а лише бажав надати ляпасу останньому, а сумка потерпілого в нього опинилась раптово - були спростовані в судовому засіданні:

- показами потерпілого ОСОБА_4 , який показав, що обвинувачений після нанесення йому 3-4 ударів намагався зірвати сумку, яка висіла у нього через плече. В подальшому обвинувачений зірвав сумку та пішов, прискорившись. Потерпілий кричав в слід обвинуваченому та просив віддати сумку, на що обвинувачений не реагував, не зупинився, а навпаки пішов з місця злочину, не повернувши забрані речі;

- показами самого обвинуваченого ОСОБА_5 , наданих в судовому засіданні, згідно яких останній повідомляв, що сумка потерпілого в нього опинилась випадково проти його волі, проте чому він одразу її не відав - ОСОБА_5 пояснити не зміг, а навпроти він покинув місце злочину, залишивши свій велосипед, та побіг додому, по ходу до якого його і затримали поліцейські разом з викраденою сумкою;

- протоколом огляду предмета чоловічої сумки, яку добровільно видав поліцейським обвинувачений ОСОБА_5 , пояснюючи, що цю сумку «він викрав 20.06.2016 року біля Шахтарської зупинки в м.Тернівка в невідомого чоловіка».

Зазначені покази обвинуваченого ОСОБА_5 суд розцінює як спосіб захисту останнього від пред`явленого обвинувачення, тому не приймає за основу при постановлені вироку. Покази потерпілого ОСОБА_4 логічні та послідовні, збігаються з іншими доказами, зібраними стороною обвинувачення, тому судом приймаються за основу при постановлені вироку.

У зв`язку з викладеним, суд робить висновок, що 20.06.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 відкрито та умисно, з застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , повторно, відкрито викрав чоловічу сумку останнього з грошовими коштами, банківською карткою та ключами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за корисні злочини, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, не працює, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставиною, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, повне відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд не встановив.

При призначенні міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, щире каяття обвинуваченого у скоєному, часткове визнання вини останнім, повне відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину, - як обставини, що пом`якшують провину обвинуваченого, проте застосувати положення ст. 69 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавленні волі нижче нижчої межі, встановленої в санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України, - немає законних підстав з наступного:

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижче від найнижчої межі ніж передбачено законом за злочин, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (застосування ст. 69 КК України) може мати місце тільки при наявності декількох пом`якшуючих обставин, двох і більше з урахуванням особи винного.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше тричі судимий, дві судимості за корисні злочини, на шлях виправлення не став, інкримінований злочин вчинив зухвало, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 нижче нижчої межі інкримінованої статті буде явно несправедливим.

Тому суд, з урахуванням викладеного, вважає можливим призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в межах санкції інкримінованої статті у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Як орієнтує Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року в пункті 26 - у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання. Не відбуте за попереднім вироком додаткове покарання може бути приєднане до призначеного за сукупністю вироків основного лише як додаткове покарання або складене із призначеним за новим вироком додатковим покаранням того ж виду в межах строків, установлених відповідними статтями Загальної частини КК для даного виду покарання.
У зв`язку з чим, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.09.2009 року, за яким був засуджений за ст. 119 ч.1, ст. 187 ч.4 КК України до 9 років з конфіскацією майна та звільнений 02.06.2015 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 19 днів, суд вважає за необхідне при призначенні покарання обвинуваченому застосувати положення ч.1 ст. 71 КК України, призначивши покарання за сукупністю вироків, та до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте основне покарання у виді позбавлення волі та повністю додаткове покарання виді конфіскації майна за поставленим вироком від 18.09.2009 року.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 була обрана у виді тримання під вартою в Дніпропетровській УВП №4 УДПтСУ в Дніпропетровській області, до набрання вироком законної сили обраний обвинуваченому запобіжний захід підлягає залишенню без змін.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року внесено зміни до ч. 5 ст. 72 КК України, та визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Так, згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 20.06.2016 року, обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий 20.06.2016 року о 17.20 годині /а.п.52-54/ та ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 року /а.п.58-59/ щодо нього було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжений в ході судового розгляду ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.08.2016 року /а.п.35-36/. З моменту затримання (20.06.2016 року) та до ухвалення вироку обвинувачений ОСОБА_5 не звільнявся з-під варти.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч. 5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення ОСОБА_5 має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з 20.06.2016 року, тобто з моменту фактичного затримання обвинуваченого, до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, згідно акту Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 176.20 гривень /а.п.60/. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 176.20 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України: чоловіча тканева сумка зеленого кольору марки «Jun Bao Yi Dai»; грошові кошти в сумі 1782 гривні, банківська пластикова картка «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 та зв`язка з двох металевих ключів, які були передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_4 під розписку після набрання вироком законної сили підлягають залишенню останньому по приналежності.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за постановленим вироком приєднати частково невідбуте основне покарання у виді 3 (трьох) місяців позбавлення волі та приєднати повністю невідбуте додаткове покарання у виді конфіскації майна за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 18.09.2009 року, визначивши ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці з конфіскацією всього належного йому майна.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити обрану тримання під вартою в Дніпропетровській УВП №4 УДПтСУ в Дніпропетровській області.

Строк відбуття покарання обчислювати з 20.06.2016 року.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_5 з 20.06.2016 року до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами Дніпропетровського НДІСЕ МЮУ у розмірі 176.20 гривень.

Речові докази:

-чоловічу тканеву сумку зеленого кольору марки «Jun Bao Yi Dai»; грошові кошти в сумі 1782 гривні, банківську пластикову картку «Приватбанк» з номером НОМЕР_1 та зв`язку з двох металевих ключів, які були передані на відповідальне збереження потерпілому ОСОБА_4 під розписку після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1