Справа № 409/3465/15-к
Провадження № 11-кп/782/129/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника ОСОБА_9 ,потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,подані на вирок Білокуракінського районного суду Луганської області від 25.03.2016 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Білокуракіне Луганської області, є громадянином України, не працюючим, раніше не засудженим, мешкаючим у АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, із призначенням покарання у вигляді позбавлення волі строком на 07 років 06 місяців.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 до набрання вироком чинності залишений у вигляді тримання під вартою, із вирахуванням початку строку відбування покарання, з 03 листопада 2015 року.

Відповідно до положень ч.5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з 03.11.2015 року по день ухвалення вироку - 25.03.2016 року, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави, за проведення дактилоскопічної експертизи 245,52 грн.

Вироком суду встановлено, що 31 жовтня 2015 року, приблизно о 18 годині, ОСОБА_8 , знаходячись у своєму домоволодінні АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклої сварки на підґрунті особистих неприязних відносин із ОСОБА_10 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, завдав ОСОБА_10 численні удари ногами і кулаками обох рук по голові та тулубу потерпілого, заподіявши йому ( відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 101-1 від 20.11.2015 року): тупу закриту травму голови, садно лівої щоки, садно зовнішнього краю лівою надбрівної дуги, синець лівого вуха, синець лобно-тім`яної області голови зліва, синець лівого ока, крововилив у м`які покрови лівої скроневої ділянки голови з внутрішньої її поверхні та крововилив у лівий скроневий м`яз голови, крововилив під тверду мозкову оболонку лобно-скронево-тім`яно-потиличної області конвексітальної поверхні лівої півкулі головного мозку, з переходом на основу черепа у області середньої черепно-мозкової ямки, крововилив під м`яку мозкову оболонку конвексітальної поверхні лівої скроневої, лобної, тім`яної, потиличної долі головного мозку та вторинні крововиливи у с стовбур головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень;

перелам 4,5,6,7 ребер по середній ключичній лінії, з крововиливом у міжреберні м`язи та м`які тканини грудної клітини з внутрішньої сторони відповідно даним переламам; перелам 4 ребра зліва, по середній ключичній лінії, з крововиливом у міжреберні м`язи та м`які тканини грудної клітини з внутрішньої сторони, відповідно переламу; перелам 5,6,7 ребер зліва по передній пахвовій лінії, з крововиливом у міжреберні м`язи та м`які тканини грудної клітини з внутрішнього боку, відповідно до переламів, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступіня тяжкості;

забита рана нижньої губи, садно правої бокової поверхні носу, синець та садно правої щоки, синець правого ока, крововилив у слизову оболонку обох губ, синець та садно передньої поверхні грудної клітини справа на рівні другого ребра, синець задньої поверхні та лівого ліктьових суглобів, садно передньої поверхні лівого колінного суглоба, садно передньої поверхні правої гомілки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 3 годині 05 хвилин, у реанімаційному відділенні Білокуракінської ЦРЛ. Причиною смерті ОСОБА_10 стала тупа травма голови, з крововиливами під оболонки головного мозку, та вторинні крововиливи у стовбур головного мозку.

Між сукупністю ударів у ліву сторону голови ОСОБА_10 , від яких виникла тупа травма голови з крововиливами під оболонки та тканину головного мозку, які спричинили смерть ОСОБА_10 , є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок скасувати, а його виправдати за ч.2 ст. 121 КК України.

Посилається при цьому на неправдивість показань свідка ОСОБА_11 - племінника загиблого ОСОБА_10 і пояснює це тим, що свідок вчинив раніше крадіжку і, у обмін на те, щоб цей злочин не розслідувався, дав вигідні для працівників поліції пояснення.

Вважає, що у темному гаражі ОСОБА_12 ніяк не міг бачити всі події конфлікту, оскілки лежав на землі.

Обвинувачений зазначає, що висновки судово-медичної експертизи, де були зафіксовані у ОСОБА_10 множинні перелами ребер та інші тяжкі ушкодження голови, протирічать показанням допитаної у суді свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що під час проведеного нею первісного медичного огляду ОСОБА_10 той вільно рухався, розмовляв і не перебував у критичному стані. Навпаки, коли ОСОБА_10 привезлі на швидкій з відділку поліції, той вже знаходився у непритомному стані.

Судом не прийняті до уваги показання дочок ОСОБА_10 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що у журналі відвідувачів відділку запис про відсутність претензій до працівників правоохоронних органів зроблений не їх батьком, ОСОБА_10 , а іншою невідомою людиною і на цей момент обидві потерпілі мають претензії до працівників поліції; не з`ясований у всіх деталях перебіг подій у відділку, під час яких ОСОБА_10 опинився у непритомному стані, із мокрою та брудною одежею, у якій його вдруге привезли до лір кані, із слідами нових тілесних ушкоджень на голові зліва та справа,

Обвинувачений заперечує проти обґрунтованості зазначених у вироку суду висновків щодо належності саме ОСОБА_10 плям крові, виявлених та вилучених під час огляду місця події , на подвір`ї його домоволодіння та відсутність з`ясування питання щодо можливості ОСОБА_10 отримати такі тілесні ушкодження від падіння з висоти власного росту.

ОСОБА_8 стверджує, що під час конфлікту він був тверезий ,а тілесні ушкодження у нього на руках утворились ще під час розбійного нападу на нього з боку ОСОБА_11 , який відбувся напередодні останніх подій.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі ст. 417 КПК України - у зв`язку із недоведеністю винуватості його підзахисного ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Мотивує це тим, що судовий розгляд справи проведений упереджено, неповно, а викладені у вироку суду висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, захисник вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 складений слідчим Національної поліції, який на той час не мав процесуальних повноважень на вчинення таких дій, враховуючи час набуття чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію""; зазначає про неправдивість, на його думку, показань свідка ОСОБА_11 як особи, що раніше неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності та такої, що знаходиться під впливом працівників правоохоронних органів, побоюючись відповідальності за останню скоєну ним крадіжку; про неправдивість показань співмешканки свідка ОСОБА_11 - ОСОБА_14 щодо можливості чути нею перебіг конфлікту у не вимкнутому мобільному телефоні ОСОБА_11 .

Звертає увагу на процесуальні порушення, допущені під час складання слідчим протоколу слідчого експерименту від 05.11.2015 року і невідповідності цього процесуального документу вимогам ст. 104 КПК України; вважає, що приєднаний до протоколу відеозапис перебігу слідчого експерименту взагалі не можна визнавати допустимим та належним доказом, оскільки, якість відтворених на диску процесуальних дій вкрай низька і відображення подій зафіксовано фрагментами.

Захисник наводить аналогічні із обвинуваченим ОСОБА_8 доводи щодо невідповідності висновків СМЕ про численність встановлених у ОСОБА_10 та тяжкості тілесних ушкоджень показанням свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 щодо активної поведінки ОСОБА_10 під час його первинного медичного огляду безпосередньо після подій, жвавості його рухів та адекватності мислення, і станом ОСОБА_10 після того, як він був вдруге доставлений із відділку поліції із новими, раніше не зафіксованими тілесними ушкодженнями.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просять вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд, для встановлення осіб, винних у смерті їх батька.

Зазначають про відомі їм факти побиття ОСОБА_10 ще раніше працівниками правоохоронних органів, вважають, що підпис у журналі відвідувачів відділку зроблений не рукою батька, а іншою особою, впевнені, що нові тілесні ушкодження у ОСОБА_10 з`явились після побиття його у присутності працівників поліції його співмешканкою, ОСОБА_17 і після цього батько знепритомнів та впав на підлогу.

Апеляційна скарга, подана на вирок суду прокурором Білокуракінського відділу Старобільської місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_18 , до початку апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження відкликана, на підставі поданої письмової заяви про це.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 підтримав у повному обсязі свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого захисника, ОСОБА_9 , та просив вирок суду скасувати та виправдати його за ч.2 ст. 121 КК України, оскільки він непричетний до скоєння цього злочину.

Захисник ОСОБА_9 підтримав у повному обсязі свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу свого підзахисного, ОСОБА_8 ,та просив вирок суду скасувати, провадження по справі закрити на підставі ст. 417 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_19 та ОСОБА_7 підтримала свої апеляційні скарги у повному обсязі та просили вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження у межах поданих на вирок суду апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, провів судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Переглядаючи матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що провина ОСОБА_8 в умисному нанесенні потерпілому ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть останнього, підтверджена сукупністю зібраних по справі доказів, які були безпосередньо оголошені та досліджені у судовому засіданні, належним чином мотивовані та викладені у вироку суду, зокрема,

показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який зазначив, що 31.10.2015 року, коли він разом із дядьком, ОСОБА_20 , вживав спиртні напої, йому зателефонував ОСОБА_8 та запросив до себе. Разом вони на автомобілі ОСОБА_21 приїхали до Третяка, пройшли до гаражу, де продовжили разом із господарем вживати принесені спиртні напої. Через деякий час у гаражі з`явився ОСОБА_22 і, побачивши це, ОСОБА_10 вийшов із гаража, наказавши йому також йти. Оскільки ОСОБА_22 за наказом ОСОБА_8 утримував ззовні двері гаражу, він почав кликати дядька на допомогу, оскільки ОСОБА_8 почав його бити.Дядько прийшов на допомогу, всі вийшли у двір, де почалась бійка між ним, дядьком ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 і ОСОБА_22 . Під час бійки він бачив, як ОСОБА_8 став наносити удари ногами та руками ОСОБА_10 по голові та тулубу, а той прохав його не бити, намагався піднятися із землі, але, ОСОБА_8 знову підходив до нього та починав бити руками та ногами по голові, тулубу Коли ОСОБА_8 почав його бити, у нього задзвонив мобільний телефон. Третяк його увімкнув та поклав на підвіконня будинку. Потім ОСОБА_8 виніс із гаражу бензопилу та почав наближуватись до нього, знімаючи чохол. Перелякавшись за своє життя, він зміг звільнитись від утримуючого його ОСОБА_22 , та вирвав з рук Третяка бензопилу. Коли за викликом дружини ОСОБА_23 приїхали працівники поліції, у дядька на обличчі була кров. Їх відвезли спочатку до лікарні, де освідували на предмет сп`яніння та тілесних ушкоджень, а потім - до відділку поліції, куди прийшли їх дружини - ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Вони сиділи на стільцях біля чергового, коли раптом ОСОБА_10 став хилитися долу, втрачаючи свідомість. Дружина його двічі вдарила доленями по щокам, намагаючись привести до тями і черговий викликав швидку;

показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що ввечері 31.10.2015 року ОСОБА_8 зателефонував йому та запросив до себе. У гаражі він побачив обох ОСОБА_27 , які розмовляли на підвищених тонах. Згодом у нього із ОСОБА_28 спалахнув конфлікт та бійка, він утримував ОСОБА_11 , а ОСОБА_23 утримував ОСОБА_10 до появи працівників поліції;

показаннями свідка ОСОБА_29 , про те, що він віз ОСОБА_27 додому, вони зупиняли машину біля магазину, щось там придбали, а потім попрохали зупинитись біля дому ОСОБА_8 та зачекати. Чекаючи їх, він бачив, що до двору ОСОБА_8 під`їхав ще один чоловік і попрямував у двір. Він чум гамір у дворі, а через деякий час приїхали працівники поліції і вивели з двору ОСОБА_27 . ОСОБА_10 вели, підтримуючи його під руки;

показаннями свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_30 , які пояснили у суді, що 31.10.2015 року працівниками поліції до Білокуракінської ЦРЛ привезли ОСОБА_31 та ОСОБА_32 . Вони їх оглянули та склали відповідні протоколи. Зокрема, у ОСОБА_10 був брудний одяг, він скаржився на біль у голові та тілі, де його били. Було зафіксовано садна, кровопотік із носу. Через деякий час привезли ОСОБА_8 і у нього були пошкодження на правій руці та на щоці , він цікавився про стан ОСОБА_27 . Через півтори години ОСОБА_10 привезли на швидкій вже у непритомному стані;

даними протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 31.10.2015 року ( т.1 а.п. 82), де встановлено, що при огляді 31.10.2015 року, о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_10 , у нього були виявлені садна на лобі, крововилив із носа, багато численні садна на правій щоці, садно на брові зліва, забій грудної клітини. Були скарги з боку ОСОБА_10 на головний біль та біль у грудній клітині;

даними протоколу огляду місця події від 31.10.2015 року ( т.1 а.п. 67-74) - території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 ,були виявлені та вилучені на тротуарній плитці розмиті сліди речовини бурого кольору ( яка, за висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 2814-И/15 , могла походити від ОСОБА_10 та не могла походити від ОСОБА_8 т.1 а.п. 151-153);

показаннями свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , які повідомили суду про те, що 31.10.2015 року перебували на чергуванні у складі СОГ Білокуракінського РВ ГУМВС як слідча. За викликом виїхали на місце події - до домоволодіння АДРЕСА_1 . Біля двору ОСОБА_8 стояв автомобіль, у салоні перебував ОСОБА_29 . Зайшовши у двір, побачили чотирьох осіб - ОСОБА_8 , який стояв біля гаража, Шевелєва, який утримував ОСОБА_11 , біля якого лежала бензопила, та ОСОБА_35 , який стояв практично навколішки, спираючись руками на тротуарну плитку, де виднілись плями крові. На обличчі у ОСОБА_10 також була кров. Скаржився, що його побили. Під час проведення огляду місця події та складання відповідного протоколу, опитування відповідних осіб, до слідчої надійшла інформація від чергового, що ОСОБА_10 стало зле і його госпіталізували до лікарні;

даними протоколу слідчого експерименту від 05.11.2015 року ( т.1 а.п. 112-121), проведеному за участю ОСОБА_8 та його захисника, свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_26 , судово-медичного експерта ОСОБА_37 , під час проведення якого ОСОБА_12 , підтверджуючи свої показання про обставини скоєння кримінального правопорушення, які він безпосередньо бачив, на місці відтворив, яким чином, куди і скільки ОСОБА_8 наносив удари ОСОБА_10 ; свідок ОСОБА_26 , який на місця показав, як за вказівкою ОСОБА_8 він закривав ззовні двері гаражу, де знаходився ОСОБА_12 , як ОСОБА_8 двічі попав в обличчя ОСОБА_38 , вдаривши його лівою рукою;

висновками судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 № 101-1 від 20.11.2015 року встановлено: тупу закриту травму голови, садно лівої щоки, садно зовнішнього краю лівою надбрівної дуги, синець лівого вуха, синець лобно-тім`яної області голови зліва, синець лівого ока, крововилив у м`які покрови лівої скроневої ділянки голови з внутрішньої її поверхні та крововилив у лівий скроневий м`яз голови, крововилив під тверду мозкову оболонку лобно-скронево-тім`яно-потиличної області конвексітальної поверхні лівої півкулі головного мозку, з переходом на основу черепа у області середньої черепно-мозкової ямки, крововилив під м`яку мозкову оболонку конвексітальної поверхні лівої скроневої, лобної, тім`яної, потиличної долі головного мозку та вторинні крововиливи у с стовбур головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які утворились внаслідок не менш п`ятикратної дії тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею, співударяння у ліву половину голови;

перелам 4,5,6,7 ребер по середній ключичній лінії, з крововиливом у міжреберні м`язи та м`які тканини грудної клітини з внутрішньої сторони відповідно даним переламам; перелам 4 ребра зліва, по середній ключичній лінії, з крововиливом у міжреберні м`язи та м`які тканини грудної клітини з внутрішньої сторони, відповідно переламу; перелам 5,6,7 ребер зліва по передній пахвовій лінії, з крововиливом у міжреберні м`язи та м`які тканини грудної клітини з внутрішнього боку, відповідно до переламів, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступіня тяжкості, які виникли внаслідок не менш трьохкратної дії тупих твердих предметів;

забита рана нижньої губи, садно правої бокової поверхні носу, синець та садно правої щоки, синець правого ока, крововилив у слизову оболонку обох губ, синець та садно передньої поверхні грудної клітини справа на рівні другого ребра, синець задньої поверхні та лівого ліктьових суглобів, садно передньої поверхні лівого колінного суглоба, садно передньої поверхні правої гомілки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які утворились внаслідок не менш, ніж десяти взаємодій з тупими твердими предметами.

Всі ушкодження виникли незадовго до медичного огляду ОСОБА_10 у Білокуракінській ЦРЛ 31.10.2015 року, тобто, можливо, у строк, зазначений у постанові слідчого - 31.10.2015 року о 18 годині.

При обставинах, на які вказує під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 , у загиблого ОСОБА_10 могли виникнути ушкодження голови та тулуба. Від сукупності ударів, нанесених у ліву сторону голови, могла виникнути тупа закрита травма голови, із крововиливами під м`які оболонки та в тканину головного мозку, яка і спричинила смерть ОСОБА_10 та має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Ушкодження, що призвели до смерті ОСОБА_10 , виникли внаслідок сукупності ударів, нанесених йому у ліву половину голови, що унеможливлює їх утворення з висоти падіння. Масивність ураження головного мозку свідчить про те, що при своєчасному наданні медичної допомоги раніш, ніж вона була потерпілому надана, врятувати життя не надається можливим;

Показаннями допитаного судом судово-медичного експерта ОСОБА_37 , який зазначив, що з отриманими ушкодженнями ОСОБА_10 міг рухатися самостійно. Перелам ребер проходив по одній лінії справа і зліва, що виключало значні утруднення при русі. Оскільки ОСОБА_10 був у стані сп`яніння, це діяло як "обезболююче";

висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 ( т.1 а.п. 142-149), відповідно до яких 02.11.2015 року у ОСОБА_8 виявлені три садна правої скроневої ділянки голови, одне садно тильної поверхні правої кісті, одне садно тильної поверхні першого п`ястно- фалангового суглоба правої кісті, синець тильної поверхні правої кісті, два садна тильної поверхні лівої кісті. Ці тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок травмування даних ділянок при нанесенні ОСОБА_8 багато численних ударів по голові, тілу, обличчю ОСОБА_10 , як зазначив свідок ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту від 05.11.2015 року.

Таким чином, суд правильно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, у тому числі, і показанням обвинуваченого ОСОБА_8 , який не визнав себе винним у скоєному, та, докладно мотивуючи свої висновки, надав правильну юридичну кваліфікацію діям ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 про непричетність ОСОБА_8 до скоєння зазначеного кримінального правопорушення, а, також, доводи апеляційної скарги потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про нанесення тілесних ушкоджень їх батьку ОСОБА_39 у приміщенні Білокуракінського РВ УМВС, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

Показання свідка ОСОБА_36 , ОСОБА_29 , ОСОБА_26 , ОСОБА_40 збігаються у тому, що увечері 31.10.2015 року ОСОБА_12 та ОСОБА_10 прибули по запрошенню ОСОБА_8 до нього додому, разом розпивали спиртні напої у гаражі, де і спалахнув конфлікт, із бійкою, у якому, крім ОСОБА_8 , ОСОБА_36 та ОСОБА_10 , приймав участь запрошений ОСОБА_8 свідок ОСОБА_26 .

Під час конфлікту ОСОБА_8 декілька разів наніс множинні удари ногами та руками у життєво важливі органи ОСОБА_10 , про що постійно зазначав у своїх показаннях безпосередній свідок подій та їх учасник ОСОБА_12 .

Перебіг конфлікту чула у ввімкнутому мобільному телефоні ОСОБА_11 його дружина ОСОБА_14 , яка зазначила суду, що чула прохання припинити бити та погрози розпиляти когось бензопилою. У відділку поліції вона особисто чула від ОСОБА_10 , що його побив ОСОБА_8 .

Про наявність тілесних ушкоджень на ОСОБА_10 та його скарги на біль у місцях ударів безпосередньо після подій зазначили свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , ОСОБА_13 та ОСОБА_43 , вони зафіксовані у відповідних протоколах первинного медичного огляду 31.10.2015 року, о 19-20 годині.

Висновки судово-медичної експертизи № 101-1 від 02.11.2015 року зазначають, що виявлені на трупі ОСОБА_10 тілесні ушкодження утворились внаслідок множинних ударів тупими твердими предметами, у ділянку голови, із крововиливами,знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертю ОСОБА_10 , утворились при обставинах, зазначених свідком ОСОБА_28 під час проведення слідчого експерименту, їх механізм та локалізація виключають їх утворення від падіння з висоти власного росту ОСОБА_10 ( про що зазначає у своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 ).

Крім того, відповідно до висновків судово-медичної експертизи, виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження та садна на тильних сторонах кістей рук могли виникнути внаслідок травмування даних ділянок при нанесенні ОСОБА_8 багато численних ударів по голові, тілу, обличчю ОСОБА_10 , як зазначив свідок ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту від 05.11.2015 року, що спростовує твердження обвинуваченого про відсутність доказів того, що він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 .

Судом також перевірено та надано оцінку тій обставині, що ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_26 звертались із відповідними заявами до органів прокуратури про застосування до них з боку працівників правоохоронних органів та прокуратури фізичного насильства та психологічного тиску. Ці заяви були внесені до ЄРДР відповідно за № 0000208. Постановою ст. слідчого з ОВС прокуратури Луганської області від 29.12.2015 року зазначене кримінальне провадження було закрите у зв`язку із відсутністю у діях співробітників Білокуракінського РВ ГУМВС складу зазначеного заявниками кримінального правопорушення.

Постановою від 12.02.2016 року слідчого СВ Білокуракінського ВП ГУНП у Луганській області ОСОБА_44 було закрите кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 07.12.2015 року за № 0000427 за заявою захисника ОСОБА_9 про неналежне виконання своїх професійних обов`язків працівниками Білокуракінської ЦРЛ під час надання медичної допомоги ОСОБА_10 та неповне відображення у медичній документації всіх отриманих загиблим тілесних ушкоджень.

Обидві постанови ані обвинуваченим, ані його захисником не оскаржені.

Відповідно до вимог ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. До участі у слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

Як вбачається із протоколу слідчого експерименту від 05.11.2015 року ( т.1 а.п.112-121), він складений у відповідності до вимог ст. 104 КПК України: у ньому зазначено прізвище слідчого ОСОБА_45 , який проводив цю процесуальну дію, склад учасників ( у тому числі і захисника ОСОБА_8 - ОСОБА_46 ), та присутніх осіб,послідовність проведених дій, отримані у результаті проведення слідчого експерименту відомості, які мають важливе значення для цього кримінального провадження, ознайомлення всіх учасників із змістом протоколу.

Відповідно до змісту цього документу, жоден із осіб, у тому числі і обвинувачений ОСОБА_8 , та його захисник, зауважень на протокол не подали. Більш того, під час судового засідання від 09.02.2016 року ( т.2 а.п.234 з 11:28 по 11:29 часу) обвинувачений ОСОБА_8 на питання головуючого судді зазначив, що, дійсно приймав участь у цьому слідчому експерименті, говорив правду, окрім того, що він був нетверезий під час цих подій, і жодних клопотань від учасників судового розгляду про визнання цього доказу недопустимим не надходило.

Дані протоколу слідчого експерименту обґрунтовано враховані судом під час складання обвинувального вироку, оскільки цей доказ, у сукупності з іншими, підтверджує причетність ОСОБА_8 до скоєння зазначеного кримінального правопорушення.

Суд першої інстанції також перевірив доводи захисника ОСОБА_9 про незаконність складення слідчим обвинувального акту по зазначеному кримінальному провадженню.

З відповіді на запит суду Старобільської місцевої прокуратури Луганської області від 16.03.2016 року вбачається, що у період з 07.11.2015 по 28.12.2015 року, тобто, під час складання слідчим ОСОБА_44 обвинувального акту щодо ОСОБА_8 24.12.2015 року, слідчі Національної поліції були уповноваженими здійснювати досудове розслідування у кримінальних провадженнях, які, відповідно до вимог ст. 216 КПК України, відносилися до підслідності слідчих органів внутрішніх справ.

Обвинувальний акт, відповідно до вимог ст.291 КПК України, був затверджений та підписаний прокурором, який здійснював нагляд за додержанням законів органами досудового розслідування, - ОСОБА_18 .

Звертає на себе увагу та обставина, що під час підготовчого судового засідання 29.12.2015 року ( т.2 а.п. 31) захисник ОСОБА_9 не порушував перед судом питання про повернення прокурору обвинувального акту з цих підстав.

Процесуальних порушень, які б давали підставу для скасування вироку суду, колегією під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, судова колегія

ухвалила:
Вирок Білокуракінського районного суду Луганської області від 25.03.2016 року щодо ОСОБА_8 за ч.2 ст. 121 КК України залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , потерпілих Віннік ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у строки та у спосіб, передбачені ст.424-427 КПК України, у касаційному порядку, до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді