Справа №480/1185/16-к 18.08.2016

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 серпня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні у дистанційному судовому провадженні матеріали судової справи № 480/1185/16-к з питань, пов`язаних з виконанням вироку, за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2016 року.
Засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сімферополя АР Крим, відбуває покарання в Ольшанській виправній колонії № 53 УДПС України в Миколаївській області, раніше судимий 19.09.2013 р. Залізничним районним судом м. Сімферополя АР Крим за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України на 6 років позбавлення волі
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
засуджений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)
представник органу виконання
покарань ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Вважає необґрунтованим рішення суду 1 інстанції про відмову у застосовуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України та просить його застосувати.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області
від 12.07.2016 р. відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
_____________________________________________________________
провадження № 11-кп/784/697/16 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8
категорія: в порядку виконання доповідач в апеляційній інстанції
вироку ОСОБА_1 .
Узагальнені доводи апелянта.
Вважає, що не відповідають фактичним обставинам справи висновки суду стосовно того, що він не довів своє виправлення ставленням до праці. Вказує, що виправна колонія не забезпечена робочими місцями. Однак, у період с червня по грудень 2015 року був працевлаштований у промисловій зоні колонії та має 2 заохочення. Зазначає, що сумлінно працював, доки дозволяв стан здоров`я. Вказує на відсутність стягнень, погіршення стану здоров`я та що є єдиним опікуном хворої матері похилого віку, яка потребує догляду.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
Вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 19.09.2013 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України та на підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією 1/2 частини майна, яке є його власністю.
Мотивуючи рішення про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , суд навів характеризуючи дані з особової справи засудженого, положення ст. 81 ч. 2 КК України щодо підстав застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, роз`яснення, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р. Зазначив, що засуджений характеризується посередньо, не працевлаштований на виробництві установи, уникає виконання робіт з благоустрою, хоча є працездатним відповідно до медичного висновку. За час відбування покарання з 2013 року має всього 2 заохочення. Дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, заперечення представника установи виконання покарань ОСОБА_7 , який вказав, що засуджений став на шлях виправлення, але свого виправлення не довів, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без змін, дослідивши матеріали судової справи, особової справи засудженого ОСОБА_5 , додатково надану довідку установи виконання покарань, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов наступного.
Статтею 81 КК України передбачені підстави, за яких може бути застосовано умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання: відповідно до ч. 2 якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення: відповідно до п.2 ч. 3 зокрема, після фактичного відбуття засудженим не менш двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 19.09.2013 р. ОСОБА_5 засуджено за ст.ст. 307 ч.2, 309 ч.2 КК України, із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України на 6 років позбавлення волі, тобто, у тому числі за тяжкий злочин. Постановлено обчислювати початок строку відбування покарання з 19.09.2013 р.
В Ольшанській виправній колонії № 53 Миколаївській області ОСОБА_5 відбуває покарання з 21.11.2013 р.
За матеріалами особової справи засудженого, з урахуванням скорочення наполовину невідбутої частини покарання на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.06.2014 р. (з виправленням описки ухвалою від 04.09.2014 р.), та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання на підставі ст. 72 ч.5 КК України ухвалою цього суду від 24.03.2016 р., на час апеляційного розгляду (18.08.2016 р.) фактично відбуте засудженим покарання, призначене вище вказаним вироком суду, яке належить обчислювати, виходячи з покарання, встановленого актом амністії, становить 2 роки 10 місяців 29 днів позбавлення волі, а невідбута частина покарання становить 3 місяці 13 днів позбавлення волі.
Кінець строку відбування покарання засудженим визначено 01.12.2016 р.
Таким чином, ОСОБА_5 , засудженим у тому числі за тяжкий злочин, фактично відбута частина покарання становить не менш двох третин.

Є слушними доводи апелянта про невідповідність фактичним обставинам справи висновків суду стосовно того, що він не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.
Наводячи дані, які характеризують особу засудженого, суд надав перевагу психологічній характеристиці ОСОБА_5 , зокрема, стосовно його емоційного стану та характерологічних рис особистості. Зазначив також про особисту неорганізованість засудженого, його не завжди охайний зовнішній вигляд, не завжди дбайливе ставлення до майна установи та предметів вжитку.
Однак, ці відомості є другорядними і не визначать виправлення або не виправлення засудженого.
Відповідно до характеристик від 05.06.2014 р., від 05.07.2015 р. за час відбування покарання з 21.11.2013 р. в Ольшанській виправній колонії № 53 ОСОБА_5 дотримувався встановлених правил поведінки та розпорядку дня, не порушував вимог режиму утримання, стягнень не має. В останній характеристиці зазначено, що він не працевлаштований на виробництві при колонії, але виконує у повному обсязі роботи з благоустрою місць позбавлення волі та ремонтні роботи у відділенні. Законні вимоги адміністрації установи також виконує. Входить до числа засуджених, які мають позитивну спрямованість. Підтримує соціально-корисні зв`язки з родичами.

У характеристиці від 24.06.2016 р. по суті наведені такі ж дані про особу засудженого. Вказано і те, що з 01.08.2015 р. ОСОБА_5 на виробництві не працює і не бажає працювати.

Однак, ці відомості суперечать довідці від 24.06.2016 р., згідно з якою ОСОБА_5 має 2 заохочення: подяку за сумлінну поведінку і ставлення до праці (наказ № 161 від 05.10.2015 р.), подяку за сумлінне ставлення до праці, що сприяло виконанню поставлених виробничих завдань (наказ № 1 від 05.01.2016 р.).

Згідно з довідкою установи виконання покарань, наданою апеляційному суду, ОСОБА_5 працював і в травні 2016 року.

Матеріали особової справи не містять відомостей і про те, щоб ОСОБА_5 , будучі працевлаштованим на виробництві установи, відмовлявся від роботи.
Заслуговують на увагу як підтверджені медичними даними доводи засудженого про те, що у певні періоди він не залучався до праці на виробництві через незадовільний стан здоров`я.
Вину у вчиненні злочинів засуджений визнає, що свідчить про його належне ставлення до вчиненого.
З пояснень засудженого в апеляційному суді вбачається, що він має намір залучитися до соціально корисної праці, щоб утримувати хвору матір похилого віку.
Враховуючи викладене, у суду апеляційної інстанції є достатні підстави вважати, що за час відбування покарання у зазначеній виправній установі ОСОБА_5 характеризується не посередньо, як визначив суд 1 інстанції, а в цілому позитивно, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Навівши в оскаржуваній ухвалі роз`яснення, які містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., суд 1 інстанції не додержався його точного змісту та залишив поза увагою суттєві фактичні обставини справи, які мають значення для правильного вирішення поставленого питання.
За такого, на підставі ст.ст. 407 ч.1 п. 4, 409 ч.1 п. 2, 411 ч.1 п. 1 КПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду 1 інстанції фактичним обставинам справи, з постановленням нової ухвали про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 411, 419, 424, 532, 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити.
Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання скасувати.
Постановити нову ухвалу. Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити. На підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково звільнити від відбування покарання, призначеного йому вироком Залізничного районного суду м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 19 вересня 2013 року (виходячи з покарання, встановленого актом амністії) на строк 3 місяці 13 днів позбавлення волі.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуюча:
Судді: