03.06.2016 Справа № 367/1991/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянином України, українцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 24.11.2015 Ірпінським міським судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік -
у скоєнні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
22.01.2016 року ОСОБА_5 в денний час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, правомірно перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 в якому зареєстровані та проживають ОСОБА_5 та його мати ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку тонометру марки «AND UA777» вартістю 1177 гривень, який належить його матері. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 1177 гривень.

Крім того, 26.01.2016 в денний час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, правомірно перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 в якому зареєстровані та проживають ОСОБА_5 та його батько ОСОБА_7 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку насосу марки «Енергомаш НТ 97130», який належить його батьку, вартістю 1397 гривень. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 1397 гривень.

Того ж дня, 26.01.2016 в денний час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, правомірно перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 в якому зареєстровані та проживають ОСОБА_5 та його мати ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мікрохвильової печі «LG MB-4342W/02 Elektronics Inc» серійний номер 601ТAЕJ03829, вартістю 2207 гривень, плазмового телевізору марки «Bravis LED 19888B» вартістю 2661 гривень, та тонометру марки «AND UA 668» вартість якого становить 293 гривень, які належать його матері. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 5161 гривня.

Крім того, ОСОБА_5 15.02.2016 року в денний час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, правомірно перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 в якому зареєстровані та проживають ОСОБА_5 і його мати ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку холодильника «Samsung RL46RSBSW» с/н 600302, вартість якого становить 2282 гривень, стабілізатора напруги «Luxeon SVR-200» с/н 101115SVR2-0350 вартість якого становить 491 гривеня, які належать його матері. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на суму 2773 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою провину у вчиненні кримінальних злочинів за ч. 2 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочинів. Обвинувачений пояснив, що йому постійно були потрібні гроші, тому він вчинив крадіжки речей батьків. Так у січні 2016 він знаходячись у себе вдома по АДРЕСА_1 , де проживав разом із батьками здійснив крадіжку насосу «Енергомаш», який належить його батьку, а також у січні та лютому 2016 року мікрохвильової печі «LG», плазмового телевізору марки «Bravis» та тонометрів, холодильника «Samsung», стабілізатора напруги, які належали його матері, після чого викрадене майно здав у ломбард. Ці злочині ним вчинені у період іспитового строку визначеного йому вироком суду. В теперішній час щиро кається у скоєних злочинах, просив суд врахувати, що скоїв злочин через скрутне матеріальне становище, все викрадене майно повернув батькам та попросив вибачення у них за скоєне. За таких підстав просив суд суворо не карати.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, які на думку суду правильно розуміють зміст обставин по справі і не оспорюють їх, та немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і визначив обсяг доказів, що підлягає дослідженню в судовому засіданні, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 показання, якого відповідають фактичним обставинам справи та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних злочинів викладених у вироку суду доведена та його дії органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно оскільки він своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно, скоїв злочини передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.
Також судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий 24.11.2015 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік, не працює, не одружений, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, за місцем мешкання характеризується негативно.
При визначенні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинені ним злочини відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який будучи засудженим до покарання із іспитовим строком на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини у період іспитового строку, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Відповідно до роз`яснення, даного у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003р. виходячи з положень закону, а також зі змісту ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.
З врахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для застосування більш м`якого покарання суд не вбачає.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час іспитового строку, остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід відраховувати з моменту його взяття під варту, а саме з 17 лютого 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 17.02.2016 року по 03.06.2016 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - залишити без змін, але не більше ніж на 60 днів.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати по справі відсутні.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 374-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ірпінського міського суду Київської області від 24.11.2015 року у вигляді 1 року позбавлення волі до покарання призначеного даним вироком та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відраховувати з моменту його затримання, а саме з 17 лютого 2016 року, зарахувавши в строк відбуття покарання, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з 17.02.2016 року по 03.06.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області, але не більше ніж на 60 днів.
Речові докази по справі квитанцію (договір) № 15-53836 від 26.0112016 року, квитанцію (договір) № 15-53834 від 26.01.2016 року, квитанцію (договір) № 15-53833 від 26.01.2016 року, квитанцію (договір) № 15-53867 від 27.01.2016 року, квитанцію (договір) № 848-16000873 від 15.02.2016 року, квитанцію (договір) № 884-16001195 від 15.02.2016 року, квитанцію (договір) № 15-53733 від 22.01.2016 року, які зберігаються в матеріалах кримінальних проваджень залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази по справі насос марки «Енергомаш НТ 97130», мікрохвильова піч «LG MB-4342w/02 Elektronics Inc» серійний номер 601TAEJ03829, плазмовий телевізор марки «Bravis LED 19888B» та тонометр марки «AND UA 668», холодильник «Samsung RL46RSBSW» с/н600302, тонометр марки «AND UA777», передані власникам під зберігальну розписку залишити власникам.
Вирок суду першої інстанції, в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає. В іншій частині, може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Ірпінського міського суду Київської області.
Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1