Справа № 521/2114/16-к
Номер провадження:1-в/521/1075/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2016 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ПВК УДПтСУ

в Одеській області (№51) ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання начальника Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, смт Любашівка, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, раніше не судимого; засудженого
12.06.2013 року Овідіопольським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього особистого майна; 07.07.2014 року ухвалою Малиновського р/с м. Одеси на підставі ЗУ «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року скорочено не відбуту частину покарання на ? та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 11 місяців 6 днів,-
В С Т А Н О В И В:
З клопотання начальника Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання в ПВК УДПтСУ в Одеській області (№51) з 18.11.2013 року. Початок строку покарання 12.06.2013 року, кінець строку покарання 12.05.2017 року. За період відбуття покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе позитивно, працевлаштований, має 4 заохочення та 1 стягнення, яке погашено. Вину в скоєному злочині на дійсний час визнає, в скоєному розкаюється, довів своє виправлення.
Станом на 19.02.2016 року відбув 2 роки 8 місяців 7 днів, тобто більш 2/3 строку покарання. До відбуття покарання залишилося 1 рік 2 місяці 23 дні позбавлення волі.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та звільнення від відбування покарання умовно достроково ОСОБА_5 оскільки останній не довів своє виправлення.
Представник ПВК № 51 в судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання за вказаними в ньому обставинам.

Засуджений просив задовольнити клопотання адміністрації колонії.

Вислухавши клопотання адміністрації ПВК, думку прокурора, представника ПВК № 51 та засудженого, вивчивши клопотання з додатковими матеріалами, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання адміністрації відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув більше двох третин покарання, призначеного вироком суду. Також адміністрація колонії його характеризує задовільно, як особу яка має право на умовно-дострокове звільнення.

Разом з тим, суд вважає, що особа засудженого, обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Так, покарання це один із центральних інститутів кримінального права, якому відведена важлива роль щодо охорони найбільш значущих суспільних відносин від злочинних посягань.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України, покарання, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Тобто мета покарання це те, чого прагне досягти держава, застосовуючи його щодо особи, яка вчинила злочин. Застосовуючи покарання, суд має на меті покарати винного, що необхідно для захисту суспільства і для задоволення почуття обурення і справедливості потерпілого, його близьких та суспільства в цілому.

У даному випадку ОСОБА_5 засуджений за скоєння тяжкого злочину проти власності (розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм).

Таким чином, метою вироку Овідіопольського р/с Одеської області, було не тільки виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним нових злочинів, але й кара, як відплата засудженому за вчинений злочин. У вказаній якості кара не тільки визначає характер покарання, а й значною мірою забезпечує досягнення всіх цілей покарання.

Забезпечення цієї мети обов`язкова відповідь держави на вчинення злочину. При цьому суд враховує і те, що сам факт призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує почуття справедливості у потерпілого і суспільства.

ОСОБА_5 12.06.2013 року засуджений Овідіопольським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього особистого майнасуд вважає. Ухвалою Малиновського р/с м. Одеси від 07.07.2014 року на підставі ЗУ «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року засудженому ОСОБА_5 скорочено на половину не відбуту частину. Тобто суд при призначенні покарання вже врахував обставини, що пом`якшують покарання та скоротив строк невідбутої частини покарання на половину. При таких обставинах, застосування ст. 81 КК України та звільнення засудженого умовно-дострокове на думку суду не тільки не буде відповідати меті покарання, але й не буде відповідати завданням кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_5 засуджений за тяжкий злочин, фактично відбув лише 2 роки 8 місяців 7 днів.
Судом встановлено також, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ПВК № 51 в дільниці соціальної реабілітації з полегшеними умовами перебування.

Крім того, прокурором вирішується питання щодо оскарження в касаційному порядку незаконного застосування у відношенні засудженого ОСОБА_5 ЗУ «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що в задоволені клопотання колонії необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 мав довів своє виправлення не має.

Керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання Південної виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 51) про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: