Справа № 548/144/16-к
Провадження №1-кп/548/30/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 березня 2016 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кримка Первомайського району Миколаївської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, не працюючого, судимого:
1) 11.05.2000 року Первомайським РС Миколаївської області за ст.81 ч. 3, 140 ч. 3, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 23.08.2002 року умовно-достроково звільнений від відбування покарання Придніпровським РС м.Черкаси на підставі ст. 52 КК України, невідбутий строк покарання 1 рік 8 місяців;
2) 25.06.2003 року Первомайським РС Миколаївської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
3) 28.02.2007 року Голованівським РС Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
4) 26.09.2008 року Голованівським РС Кіровоградської області за ст. 115 ч. 1, ст. 71 КК України (по вироку від 28.02.2007 року) до 8 років позбавлення волі; 05.03.2015 року звільнений з Петрівської ВК Кіровоградської області № 49 у зв`язку з відбуттям строку покарання,
за ст.185 ч.2КК України,-
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
07.12.2015 року близько 20:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у господарстві, де проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , і маючи не зняту та не погашену судимість, повторно, умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу із приміщення сараю, таємно викрав, належну на праві особистої приватної власності його дружині ОСОБА_5 , корморізку, вартістю 650 грн.
В подальшому ОСОБА_4 розібрав корморізку, мідний кабель та кришки від електродвигуна здав на металоприймальний пункт у м. Хорол, а станину від неї викинув, чим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 650 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2КК України.
27.01.2016 року потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали письмову угоду про примирення між собою, яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ст.185 ч.2 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв органам досудового слідства у його розкритті, відшкодував завдану потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду. В цій угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілим та обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки на підставі ст.75 КК України звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.
Розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження прокурора, потерпілого, обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши потерпілому та обвинуваченому наслідки її затвердження, суд приходить до твердого переконання, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначені узгоджені між потерпілим та обвинуваченим вид та міра покарання за наступних підстав.
Як вбачається з пояснень обвинуваченого ОСОБА_4 в суді, зі змісту угоди про його примирення з потерпілою ОСОБА_5 , вона укладена ними на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін угоди або інших осіб, в угоді вказані вірне формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст.185 ч.2 КК України, що є злочином середньої тяжкості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом також встановлено, що потерпілий і обвинувачений узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_4 та в судовому засіданні надали згоду на призначення саме такого покарання.
Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даній кримінальній справі мідний провід вагою 0, 4 кг. та бокові алюмінієві кришки вагою 0, 73 кг., які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, слід передати у власність потерпілій ОСОБА_5 .
Під час досудового розслідування до обвинуваченого не було застосовано запобіжного заходу і на даний час немає ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу може ухилятися від виконання вироку, тому до нього не слід застосувати запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -
Затвердити угоду про примирення від 27.01.2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п. 3, 4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Відповідно до ст.100 КПК речові докази по даній кримінальній справі мідний провід вагою 0, 4 кг. та бокові алюмінієві кришки вагою 0, 73 кг., які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, - передати у власність потерпілій ОСОБА_5 .
У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.
Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому(-ій), інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: