Справа №1-кс/760/2193/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 лютого 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 18.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, -

в с т а н о в и в:
До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Фрутті» () та ТОВ «Риконн» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Обґрунтовуючи своє клопотання, слідчий зазначив, що в слідчим управлінням фінансових розслідувань МГУ ДФС ЦО з обслуговування ВП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 18.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «Тамам 1» () у період 2015-2016 років, використовуючи реквізити підконтрольних підприємств ПП «Грін» (), ТОВ «Промторг компані» (), ТОВ «Фрутті» (), ТОВ «Парадіос» (), ТОВ «Риконн» (), ТОВ «Агреко» () в результаті безтоварних фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Фрут Лайт» () та здійснення імпорту фруктів, овочів за заниженою ціною, підробкою (підмінною) інвойсів та фітосанітарних висновків, ухилилися від сплати податку на додану вартість у розмірі 7 млн. грн., що є особливо великим розміром.

Також, встановлено, що невстановленими особами діє схема направлена на перерахування, зняття та подальшу легалізацію грошових коштів за операції постачання товару/надання послуг, при цьому фактично така діяльність не здійснюється, а лише використовуються розрахункові рахунки ТОВ «Фрутті» () та ТОВ «Риконн» ().

Грошові кошти, що знаходяться на рахунках ТОВ «Фрутті» () та ТОВ «Риконн» () № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , відкриті у ПАТ «Креді Агріколь Банк» (МФО 300614).

Як зазначив слідчий, метою накладення арешту на грошові кошти є припинення злочинної діяльності та у подальшому відшкодування спричинених державі збитків.

Відповідно до ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи та на долучені до матеріалів клопотання документи.

Вивчивши матеріали клопотання, дослідивши наявні в них докази, заслухавши слідчого, слідчий суддя приходить до висновку що у задоволенні клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Аналізуючи доводи, викладені в клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки слідчим не доведено наявності підстав, передбачених п. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України, а також слідчим не доведено необхідності такого арешту.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 372 КПК України,-

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_3 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 18.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1