Справа № 191/4225/15-к
Провадження № 1-кс/191/547/15
У Х В А Л А
іменем України
30 березня 2016 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого- судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000024 відносно: ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , АРК Крим, громадянина України, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125 КК України,-
за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з квітня 2015 року знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000024 відносно ОСОБА_3 - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.2 ст.125 КК України.

В судовому засіданні 30.03.2016 року прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою строком до двох місяців, у зв`язку з тим, що ще необхідно виконати ряд певних процесуальних дій, а на момент судового розгляду, ризики, які стали підставами для обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою- ще не відпали та не змінилися.

Обвинувачений та захисник заперечували проти цього клопотання, просили відмовити прокурору в задоволенні клопотання.

Обвинувачений заявив, що прокурор жодним чином не обґрунтував наявність ризиків, які є підставою тримання особи під вартою.

Захисник зазначив, що він неодноразово заявляв про заміну запобіжного заходу на домашній арешт, але суд відмовляв в задоволенні цього клопотання, тому у нього відсутні клопотання до суду з цього приводу , але він просить відмовити прокурору в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Суд вислухав думку сторін кримінального провадження.

Судом встановлено, що згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року ОСОБА_3 був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 2 квітня 2016 року.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч.2 ст.121 КК України внаслідок чого настала смерть потерпілої ОСОБА_6 .

Суд приймає до уваги те, що справа перебуває на стадії судового розгляду , 30.03.2016 року на адресу суду надійшла додаткова судово-медична експертиза, з якою необхідно ознайомити потерпілу і її представника, тобто станом на 30.03.2016 року ухвалити вирок у справі не можливо.

На цей час суд вважає, що ризики , які передбачені ст. 177, 178 КПК України- не відпали.

Вирішуючи питання щодо продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд враховує наступне:

Санкція статті обвинувачення, а саме ч.2 ст. 121 КК України передбачає покарання на строк від семи років позбавлення волі; на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 - ніде не працював; відсутні усталені соціальні зв`язки.

Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд, вважає обґрунтованим необхідність продовження щодо обвинуваченого виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановленого судом ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Суд вважає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку , що підстави для продовження запобіжного заходу тримання під вартою- не відпали, альтернативні запобіжні заходи не можуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.177, 178,183, 331,338 , 369,372 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 ( шістдесят) днів до 28 травня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_7