28.07.2016

28 липня 2016 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі
головуючий суддя ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
обвинувачений ОСОБА_4
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України,-

ВСТАНОВИВ
ОСОБА_4 , будучи раніше судимий 21 серпня 2015 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та обвинувачується в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Інспектором Бориспільського МРВ КВІ УДПтСУ в м. Києві та Київській області 07.12.2015 ОСОБА_4 , який вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області 21.08.2015 засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України до 100 і ста) годин громадських робіт, ознайомлено з порядком та умовами відбування призначеного покарання, попереджено про наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Цього ж дня ОСОБА_4 видано направлення до Процівської сільської ради Бориспільського району, де останній починаючи з 08.12.2015 повинен відбувати громадські роботи.
07.12.2015 ОСОБА_4 прибув до Процівської сільської ради Бориспільського району та надав направлення на відбування громадських робіт. Розпорядженням Процівського сільського голови № 21 від 07.12.2015 його залучено до безоплатних громадських робіт по благоустрою на території Процівської сільської ради Бориспільського району. Відповідно до затвердженого графіку виконання громадських робіт в грудні від 07.12.2015 ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати роботи по прибиранню парку, автозупинки, ритуальної площадки, кладовища, узбіч вулиць в с. Проців, по чотири години кожного дня, починаючи з 08.12.2015 по 31.12.2015, а саме з 08 до 12 години, крім вихідних та святкових днів.
Відповідно до затвердженого Процівською сільською радою Бориспільського району графіку виконання громадських робіт в січні від 31.12.2015 ОСОБА_4 , зобов`язаний виконувати роботи по прибиранню території сільського парку, сільського клубу, автозупинки, по чотири години кожного дня в період з 04.01.2016 по 14.01.2016, а саме з 08 до 12 години крім вихідних та святкових днів.
Проте, ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від відбування покарання, 04.01.2016 не прибув до Процівської сільської ради Бориспільського району та не приступив до виконання громадських робіт, про причини неявки на відпрацювання громадських робіт не повідомив.
У зв`язку з ухиленням від виконання покарання, 25.01.2016 ОСОБА_4 , письмово попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання громадських робіт.
Таким чином, ОСОБА_4 , станом на 08 липня 2016 року відпрацював 72 години з 100 годин призначених судом, чим умисно допустив ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, які передбачені ч.І ст.37 Кримінально-виконавчого кодексу України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю, кається в скоєному і пояснив, що дійсно має невідбуте покарання 28 годин громадських робіт. Про наслідки ухилення від відбування покарання був попереджений , але виїхав за межі с Проців, де відбував покарання.
Крім повного визнання своєї провини, винність обвинуваченого. у скоєнні інкримінованого йому злочину також підтверджується іншими доказами щодо обставин провадження, які не оспорюються жодним з учасників судового розгляду, тому суд, керуючись ст. 349 КПК України, визнав недоцільним їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 389 ч.2 КК України, як ухиленні від відбування громадських робіт.
Винність підсудного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю доведена.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, пом`якшуючою обставиною суд визнає щире каяття , активне сприяття розкриттю злочину.
Обтяжуючою вину обставиною , суд визнає рецидив злочину.
При обранні міри покарання обвинуваченому , суд також враховує наступні обставини справи:
- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, які віднесені кримінальним законом до категорії невеликої тяжкості..
- особу обвинуваченого, його молодий вік, на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді мінімального арешту, оскільки дане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення , та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 раніш судимий, то при застосування ч.1 ст. 71 КК України суд вважає необхідним повністю приєднати до призначеного покарання, покарання невідбуте обвинуваченим за вироком Бориспільського міськрайонного суду від 21 серпня 2015 року , відповідно до якого він засуджений за ст. 190 ч.1 КК України до 100 годин громадських робіт, із яких невідбуто 28 годин . При складанні покарання керуватися вимогами ст. 72 КК України, відповідно яким одному дню арешту відповідають 8 годин громадських робіт.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання нижче нижчої межі або більш м`якого, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 318, 322, 342-351, 358, 363-368, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 389 КК України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду від 21 серпня 2015 року , у вигляді 3 ( трьох) днів арешту, і з застосуванням положень ст. 72 КК України остаточно призначити покарання у вигляді арешту строком на 1 ( один) місяць 3 ( три) дні .
Запобіжний захід, засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, не обирати
Початок строку відбування покарання, засудженому, рахувати з дня затримання. .
Копію вироку вручити негайно, після його проголошення прокурору та обвинуваченому, іншим учасникам судового провадження - в порядку ч. ч. 6,7 ст. 376 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області впродовж 30-ти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Вирок набрав законної сили _____________________________

Суддя ОСОБА_1