Справа №212/8490/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000314 від 18 червня 2015 року, стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого підсобним в Корпорації «Стар», інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 18 червня 2015 року вранці по вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 . Під час спілкування ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_3 про те, що він через дошку оголошень «OLX» в глобальній мережі Інтернет познайомився з ОСОБА_5 , у якого в розстрочку придбав стабілізатор відеозображення до відеокамери і який необхідно повернути власнику, у зв`язку з відсутністю у нього коштів для повної оплати придбаного ним товару. При цьому ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 проїхати на зупинку громадського транспорту «5-й мікрорайон Зарічний» в Жовтневому районі м. Кривого Рогу для зустрічі з ОСОБА_5 з метою повернення зазначеного стабілізатора, на що отримав згоду ОСОБА_3 .

Цього ж дня 18 червня 2015 року приблизно о 10.20 годині ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поблизу вищевказаної зупинки громадського транспорту зустрілися з ОСОБА_5 , який прийшов на зустріч зі своїм приятелем ОСОБА_6 . Під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка з приводу неприйнятних для ОСОБА_4 умов повернення ОСОБА_5 стабілізатора відеозображення. В ході сварки ОСОБА_4 почав штовхати ОСОБА_5 , вимагаючи повернути вже переданий останньому стабілізатор і на даному ґрунті між ними виникла обопільна бійка, під час якої ОСОБА_5 схватив та утримував ОСОБА_4 руками за шию. В цей час ОСОБА_3 , який стояв поруч та спостерігав за діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , намагаючись захистити останнього, здійснив невдалу спробу вдарити ОСОБА_5 ногою. Одночасно з цим ОСОБА_6 , який також знаходився поруч, намагаючись перешкодити ОСОБА_3 , почав його бити, умисно завдаючи останньому численних ударів обома кулаками в обличчя та голову, чим спричинив ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому верхньої стінки лівої гайморової пазухи, що ускладнився гемосинусом, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

В цей же час, ОСОБА_3 18 червня 2015 року приблизно о 10.30 годині, знаходячись на ділянці тротуару поблизу зупинки громадського транспорту «5-й мікрорайон Зарічний» в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, сприймаючи своє побиття як реальну загрозу для свого здоров`я, перебуваючи у стані необхідної оборони, побоюючись за своє здоров`я та бажаючи захистити себе від протиправного посягання ОСОБА_6 , дістав з правої кишені вдягненої на ньому «олімпійки» невстановлений слідством ніж, діючи з метою свого захисту від побиття ОСОБА_6 , утримуючи в правій руці підшуканий ним ніж, переоцінивши небезпечність посягання і обстановку захисту, шляхом заподіяння тяжкої шкоди, яка явно не відповідала небезпечності посягання, перевищуючи межі необхідної оборони, умисно завдав ОСОБА_6 , який стояв напроти нього, одного удару клинком невстановленого слідством ножа в ділянку грудної клітини праворуч, не переслідуючи мету заподіяти ОСОБА_6 смерть, та з місця злочину втік разом з ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого торакоабдомінального колото-різаного поранення праворуч з ушкодженням середньої долі правої легені, діафрагми і печінки, що викликало гемопневматоракс праворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення та пояснив, що 18 червня 2015 року вранці приблизно о 10 годині йому зателефонував ОСОБА_4 і запропонував поїхати на зупинку «5-й мікрорайон Зарічний» для того, щоб повернути придбаний ним у ОСОБА_5 стабілізатор відеозображення. На вулиці була прохолодна погода і він попросив ОСОБА_4 взяти йому «олімпійку». Коли вони приїхали на зупинку, ОСОБА_4 почав розмовляти з ОСОБА_5 спочатку вільно, а потім напружено, і коли ОСОБА_5 відмовився повернути гроші за стабілізатор, ОСОБА_4 поклав руку на плече ОСОБА_5 і вимагав повернути гроші. Під час розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_5 ОСОБА_6 сидів на лавці на зупинці. ОСОБА_5 відкинув руку ОСОБА_4 , в той час ОСОБА_3 підійшов до них, на що ОСОБА_5 відреагував, відштовхнувши ОСОБА_3 у груди, і той здійснив спробу вдарити ОСОБА_5 ногою, однак останній відійшов і ОСОБА_3 не влучив. В цей час ОСОБА_6 несподівано вдарив його в голову, від чого ОСОБА_3 упав на землю, і ОСОБА_6 продовжував наносити йому удари як руками так і ногами, а саме удари у висок, щелепу, в ліве око, не менше ніж 4 удари по голові. ОСОБА_3 , перевернувшись на живіт, закривав руками голову, та на деякий час втратив зір, оскільки правим оком він не бачить і має з цього інвалідність, а в ліве око його ударив ОСОБА_6 . Коли ОСОБА_6 перестав бити, ОСОБА_3 деякий час лежав на землі приходив до тями, потім почав підійматися, що помітив ОСОБА_5 і вказав на це ОСОБА_6 , останній підбіг до ОСОБА_3 і наніс йому не менше одного удару в голову, від чого ОСОБА_3 упав на землю на спину, лежачі побачив, що ОСОБА_6 знову наближається, і в цей час в кишені одягнутої на ньому олімпійки ОСОБА_4 , відчув ніж, витягнув його, і побоюючись, що ОСОБА_6 знову його буде бити, оскільки останній став у «стійку» з піднятими кулаками, швидко піднявся на ноги, розкрив ніж і правою рукою наніс ОСОБА_6 , який стояв на відстані півметра, один удар ножем в грудну клітину під ребро праворуч , потім склав ніж, і побіг. Побачив, що ОСОБА_4 також відбіг з місця пригоди і знаходиться на протилежній стороні вулиці, звідки махав йому рукою, і ОСОБА_3 підбіг до нього. Удвох вони втекли, купили води обмити обличчя, коли йшли через міст викинули ніж у річку. Ніж був «метелик» китайський розкладний з лезом приблизно до 10 см, точно не пам`ятає. Також, обвинувачений зазначив, що і ОСОБА_6 , і ОСОБА_5 були за віком набагато старше його з ОСОБА_4 , вище за зростом, і сильніше них, ОСОБА_5 знаходився у стані алкогольного сп`яніння, все це, а також те, що він не бачить одним оком, призвело до того, що ОСОБА_3 боявся за своє здоров`я, боявся втратити зір повністю, і бажав лише захистити себе, наміру вбивати ОСОБА_6 у нього не було. Крім того, він також отримав тілесні ушкодження, в зв`язку з якими був госпіталізований в цей день до лікарні. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати. Позов потерпілого визнав частково, згодний відшкодувати частину матеріальних затрат потерпілого, але позов в частині відшкодування моральної шкоди не визнав.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що в ніч на 18 червня 2015 року він пробув півночі у барі «777» на 4-му мікрорайоні Зарічному в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де вживав спиртне приблизно 4-5 пляшок пива, зранку 18 червня 2015 року приблизно о 9-00 годині ОСОБА_5 запропонував йому піти на зупинку громадського транспорту «5-й мікрорайон Зарічний» зустрітися з ОСОБА_4 , який повинен був віддати стабілізатор, зі слів ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_4 купив у нього стабілізатор. Коли прийшли на зупинку він побачив ОСОБА_4 , який почав розмовляти з ОСОБА_5 , та ОСОБА_3 , який мовчки стояв осторонь, тримаючи в руках кофту. ОСОБА_6 під час розмови сидів на лавці на зупинці, чув як ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_4 віддати лише частину грошей, оскільки той користувався тиждень стабілізатором, але ОСОБА_4 обурився на цю пропозицію і почав вимагати повернути усі гроші, після відмови він обхватив за ноги ОСОБА_5 і намагався його повалити на землю. В цей час ОСОБА_3 підбіг і намагався ударити ОСОБА_5 , однак ОСОБА_6 запобіг цьому і ударив ОСОБА_3 декілька разів, від чого останній впав, а він вдарив декілька разів вже лежачого ОСОБА_3 «для зв`язки» точно не пам`ятає куди чи в обличчя, чи в голову, від чого той був «у нокауті» і «затих». Тоді ОСОБА_6 повернувся до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рознімати бійку, і поки він це робив, ОСОБА_3 почав підійматися з землі і пішов на нього, відстань між ними була приблизно 2 метра. ОСОБА_6 розвернувся до ОСОБА_3 і в цей час той наніс йому удар в грудину, і тоді ОСОБА_6 ударив ОСОБА_3 , однак останній не впав, а побіг. Одразу не зрозумів, що поранений, лише через деякий час побачив кров на футболці, у найближчому кафе приблизно об 11 годині йому викликали «швидку медичну допомогу». Також, пояснив, що він являється майстром спорту, не заперечив, що він з ОСОБА_5 старше і сильніше від ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , тому й бив він не в повну силу, а то міг би і убити. Також зазначив, що все пам`ятає добре як відбувалося, однак може забув деякі нюанси. Вважає, що правова кваліфікація діям ОСОБА_3 дана не вірно, з приводу призначення обвинуваченому покарання поклався на розсуд суду, просив стягнути з обвинуваченого у відшкодування матеріальної шкоди затрачені кошти на лікування в сумі 11938,77 коп. та у відшкодування моральної шкоди 50000 гривень., а також витрати на надання йому юридичних послуг в розмірі 3000 грн.

Свідок ОСОБА_5 під час допиту в судовому засіданні показав, що незадовго до подій він подав через Інтернет оголошення про продажу стабілізатора, ОСОБА_4 подзвонив на це оголошення і вони зустрілися в ТК «Терра», де ОСОБА_4 сказав, що у нього немає усієї суми і віддав частину, пообіцявши потім віддати решту, однак через декілька днів подзвонив і сказав, що повертає стабілізатор, з приводу цього вони домовилися зустрітися. 18 червня 2015 року приблизно о 9-10 годині ранку він зустрів ОСОБА_6 , якому запропонував піти з ним на зустріч з ОСОБА_4 , на що той погодився, оскільки не працював в той день. Вони випили спиртне в кафе «777» приблизно по 2 пляшки пива, і пішли на зустріч. На зупинці громадського транспорту «5-й мікрорайон Зарічний» він побачив ОСОБА_4 і ОСОБА_3 . ОСОБА_4 віддав йому пакет, а ОСОБА_5 віддав йому лише частину грошей, так як той користувався біля 4 днів стабілізатором. Обурений цим ОСОБА_4 спочатку схватив ОСОБА_5 за плече, а коли той відкинув його руку, кинувся йому в ноги та обхватив їх, намагаючись повалити на землю. Тоді ОСОБА_5 обхватив ОСОБА_4 за шию у захват і утримував його деякий час, тоді як ОСОБА_4 з такого положення наносив йому удари нижче пояса по ногам. ОСОБА_3 він не бив, не штовхав, той також не бив ОСОБА_5 , але намагався вдарити і замахнувся задля цього ногою, однак ОСОБА_6 упередив ОСОБА_3 і наніс йому удар в голову, куди саме свідок не пам`ятає. Бачив як ОСОБА_3 падав один раз на сідниці, більше він не бачив як ОСОБА_6 наносив удари ОСОБА_3 , оскільки в цей час намагався не впасти і утримував ОСОБА_4 . Нанесення ОСОБА_3 удару ОСОБА_6 не бачив. Вся подія відбулася дуже швидко. Потім ОСОБА_5 відпустив ОСОБА_4 і той втік. Зазначив, що незважаючи на вживання алкоголю, він себе почував добре, контролював свої дії.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні під час допиту показав, що за оголошенням, розміщеним на Інтернет-сайті «OLX», 17 червня 2015 року зустрівся з ОСОБА_5 з приводу продажу ним стабілізатора. Оскільки у свідка на той час не було повної суми 2200 гривень, він віддав ОСОБА_5 частину грошей в сумі 1700 гривень, і пообіцяв решту 500 гривень віддати пізніше без зазначення конкретної дати. Стабілізатор був у нього 3 дні, однак він ним не користувався. 18 червня 2015 року ОСОБА_5 подзвонив йому, вимагаючи решту грошей, однак на той час у ОСОБА_4 не було коштів, і він запропонував повернути стабілізатор, на що ОСОБА_5 погодився і призначив зустріч на зупинці громадського транспорту «5-й мікрорайон Зарічний» о 10.00 годині. ОСОБА_4 подзвонив ОСОБА_3 і запропонував піти з ним на зустріч, на що останній погодився, і попросив взяти йому олімпійку. Вони зустрілися біля кулінарії на вул. Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, тоді ОСОБА_4 передав олімпійку, тобто білу спортивну куртку, ОСОБА_3 , не перевіряючи її кишені. Коли приїхали на зупинці нікого не було, ОСОБА_4 подзвонив, і із-за ларька вийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . ОСОБА_4 віддав пакет ОСОБА_5 , але той гроші не повернув, пояснивши, що це плата за користування стабілізатором. Під час розмови він з ОСОБА_5 стояли ближче до зупинки, ОСОБА_6 сидів на лавці. ОСОБА_4 спробував відібрати пакет з стабілізатором у ОСОБА_5 , однак той штовхнув його у груди, а потім ударив рукою, після чого обхватив руками за шию обличчям донизу і так утримував його. ОСОБА_4 бив ОСОБА_5 по ногам, а той бив руками ОСОБА_4 . До захвата його за шию, ОСОБА_4 бачив як ОСОБА_6 ударив ОСОБА_3 і той упав обличчям донизу, що було далі не бачив. ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 удар в око «аперкот», а потім повернувся до ОСОБА_3 , і в цей час ОСОБА_5 відпустив ОСОБА_4 , і той втік. На протилежному боці вулиці, побачивши ОСОБА_3 , покликав його, у нього було пошкоджене здорове око. Вони удвох пішли, коли ОСОБА_3 викинув ніж не бачив, оскільки він не одразу розповів, що сталося, а лише через деякий час у лікарні. Ніж китайський «метелик» лезо приблизно 7 см використовував на пікніку, і мабуть залишив його у куртці, спеціально не брав ножа. Зазначив, що йому були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що вона працювала влітку барменом в кафе «777» на мікрорайоні 4-му Зарічному, точно дату не пам`ятає, однак вказала, що зранку приблизно о 9.00 годині прийшла на зміну, і в барі знаходилися ОСОБА_8 , який спав за столом, та ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), з яким вона поговорила хвилин 20. ОСОБА_10 та ОСОБА_11 знаходилися в кафе усю ніч, про це їй було відомо зі слів напарниці, яку вона змінила. Вони були нетверезі, але на ногах стояли, і ОСОБА_11 розмовлял нормально, а потім переговоривши по мобільному телефону ОСОБА_5 розбудив ОСОБА_6 і вони разом пішли. Пізніше через деякий час приблизно через годину повернулися утрьох та сіли на літньому майданчику, третій чоловік приблизно 30 років, їй невідомий, зробив замовлення пиво та «Колу», а потім вона почула сирену «швидкої допомоги». ОСОБА_6 вона не бачила після його повернення, знає, що його забрала «швидка допомога».

Крім вищезазначених показів потерпілого, свідків, винуватість ОСОБА_3 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, належність і допустимість яких ніким не оспорена та не спростована, і які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

-витягом з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 18.06.2015 за № 0000314 на підставі повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб, за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України (т.2, а.п. 1);

-карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону до Жовтневого РВ ГУМВС України в Дніпропетровської області запис № 9116 від 18.06.2015 о 11 год. 06 хв. про надання медичної допомоги ОСОБА_6 з діагнозом ножове поранення грудної клітини справа, травму отримав - кафе «777» 4-й Зарічний 20А (т. 2, а.п. 2);

-протоколами огляду місця події від 18 червня 2015 року та фототаблицею до них, згідно якої оглянуто ділянку місцевості на якій розташований спорт-бар «777» за адресою: 4-й мікрорайон Зарічний в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, а також ділянка місцевості поблизу зупинки громадського транспорту «5-й мікрорайон Зарічний» за адресою: мікрорайон 5-й Зарічний 7-А, в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де на відстані 0,5 метра від задньої сторони зупинки на бетоні є дві плями засохлої рідини бурого кольору невизначеної форми розміром 1,5 см х1,5 см (т.2, а.п.3-11);

-протоколом огляду предмету від 19.06.2015 та фототаблицею до нього, під час якого було оглянуто чоловічу футболку зеленого кольору, яку надав для огляду свідок ОСОБА_5 , та на якій є плями темно-бурого кольору спереду зверху та знизу різного розміру від 3 см до 10 см, а також на відстані 23 см від верхнього краю спереду на відстані 11 см від правого шва на футболці є пошкодження тканини розміром 1 см (т.2, а.п. 32-33);

-постановою про приєднання речових доказів від 18.06.2015, згідно якої змиви бурої речовини та контроль, футболку чоловічу зеленого кольору приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів та передано на зберігання до кімнати речових доказів Криворізького МУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, квитанція б/з № (т. 2, а.п. 34);

-протоколом слідчого експерименту від 19.06.2015 та фототаблицею до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_5 в приміщенні кабінету слідчого № 119 Жовтневого РВ КМУ по вул. Шурупова, 7 в м. Кривому Розі, розповів та показав механізм заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень (т.2, а.п.35-37);

-висновком експерта № 1353 від 07.07.2015, відповідно до якого на тілі потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді проникаючого торакоабдомінального колото-різаного поранення праворуч з ушкодженням середньої долі правої легені, діафрагми і печінки, що викликало гемопневматоракс праворуч, яке за своїм характером відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, та яке виникло від дії колюче-ріжучого предмету типу клинка ножа або іншого предмету з такими ж властивостями (т.2, а.п.57-59);

-висновком експерта № 1785 від 27.08.2015 року, відповідно до якого на тілі обвинуваченого ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма. Струс мозку. Перелом верхньої стінки гайморової пазухи, який ускладнився гемосинусом, які виникли від ударної дії тупого твердого предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо внаслідок удару (ударів) кулаками, взутими ногами, або при ударі о тупі тверді предмети (предмет), які мають такі ж властивості. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесним ушкодженням, за ознаками тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (т. 2, а.п. 136-137);

-протоколом слідчого експерименту від 27.08.2015 та фототаблицею до нього, відповідно до якого в приміщенні КМВ ОКЗ «Бюро СМЕ» по вул. Орджонікідзе, 2б, в м. Кривому Розі, ОСОБА_3 відтворив спосіб та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 (т.2, а.п. 138-144);

-висновком експерта № 1970 від 16.09.2015 року, яким зроблено підсумки, що враховуючи виявлені у ОСОБА_3 тілесні ушкодження, можна стверджувати, що йому було завдано не менше 1-го прикладення фізичної сили травмуючим предметом в ліву половину обличчя, а також виявлені ушкодження не характерні внаслідок падіння з височини власного зросту (т. 2, а.п. 166-167);

-висновком експерта № 1968 від 16.09.2015 року, яким зроблено підсумок, що механізм утворення у потерпілого ушкодження не суперечить судово-медичним даним, отриманим під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 27.08.2015 (т. 2, а.п. 170-171);

-копією карти виїзду швидкої медичної допомоги № 60 від 18.06.2015 до ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_3 госпіталізований до лікарні з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої м`яких тканин голови, обличчя, а також навколо ока параорбітальна гематома (т. 1, а.п. 92);

-висновком спеціаліста № 2543 від 07.12.2015, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені ушкодження у вигляді синця обличчя, струсу головного мозку, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (т.1, а.п. 93-94).

Аналізуючи як кожний окремо, так і в їх сукупності вище приведені докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою та з отриманими в ході судового розгляду показами обвинуваченого ОСОБА_3 , свідків та потерпілого ОСОБА_6 , не зважаючи на те, що останній не погоджується з кваліфікацією злочину за ст. 124 КК України, його покази надані в судовому засіданні не спростовують покази обвинуваченого про заподіяння потерпілому тілесного ушкодження у разі перевищення меж необхідної оборони, оскільки сам потерпілий неодноразово в судовому засіданні зауважував, що він сильніше за обвинуваченого, займається спортом, старше за віком та вище за зростом, і сам в своїх показах зазначав, що своїми ударами ввів у «нокаут» ОСОБА_3 , що бив його лежачого ногами в області голови або обличчя «для зв`язки», а також наголошував, що бив у півсили, щоб не вбити.

Вищевикладене, а також, те, що ОСОБА_3 являється інвалідом 3-ї групи по зору він повністю не бачить правим оком, дає підстави суду вважати, що обвинувачений, отримавши удари по голові та обличчю, побоюючись за своє здоров`я та втратити зір повністю, вчинив дії з метою свого захисту від протиправних дій потерпілого ОСОБА_6 , а саме заподіяв ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для його життя, однак при цьому переоцінив обстановку захисту та небезпечність посягання, внаслідок чого перевищив межі необхідної оборони.

Таким чином, аналіз належних і допустимих доказів в їх сукупності дає суду підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 124 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (т. 2, а.п. 105), працює підсобним в Корпорації «Стар», позитивно характеризується за місцем проживання (т.2, а.п. 108), на обліку у лікаря-нарколога і лікаря психіатра не перебуває (т. 2, а.п. 106-107), інвалід 3-ї групи, посвідчення на підтвердження цього було оглянуто судом в судовому засіданні при встановленні особи обвинуваченого (т. 1, а.п. 52).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вказує повне визнання ним своєї вини, щире каяття, вчинення злочину під впливом неправомірних дій самого потерпілого (віктимної поведінки потерпілого), 3-я група інвалідності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, детально проаналізувавши всі обставини кримінального провадження у їх сукупності, виконуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, які узгоджуються із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. Тому, призначаючи обвинуваченому покарання в межах санкції кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України у виді обмеження волі, суд звільняє ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку згідно ст. 75 КК України, який буде для нього оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
На переконання суду, застосування до обвинуваченого в даному випадку реального покарання не буде відповідати цілям кримінального покарання як інституту, може негативно вплинути на подальшу долю ОСОБА_3 і призведе фактично до його криміналізації як особи.
Вирішуючи по суті заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, потерпілий ОСОБА_6 просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 11938,00 грн., яка полягає згідно позову у витратах на проведення операції, медичних досліджень, придбання медичних препаратів та таке інше, після отриманої внаслідок дій обвинуваченого травми.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст. 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди. При цьому тягар доказування наявності шкоди та її розміру закон покладає на потерпілого.

В обґрунтування своїх вимог потерпілий надав копію етапного епікризу з медичної карти стаціонарного хворого № У-7208 відділення політравми КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2», згідно якому потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні з 18.06.2015 по 02.07.2015, а також рецепти лікаря, рахунки та квитанції щодо оплати ліків та медикаментів.

Однак подані потерпілим документи частково підтверджують заявлені потерпілим позовні вимоги на суму 8437,82 грн.

Водночас потерпілим надані документи, на підставі яких суд не може пересвідчитись, чи придбані ним медикаменти та ліки, зазначені в копіях фіскальних чеків від 23.06.2015, 24.06. 2015, 30.06.2015, 10.09.2015, а також частково в копіях чеку від 19.06.2015, товарного чеку від 19.06.2015, чеку від 24.06.2015 (т.1, а.п. 21-24), були призначені лікарем, включені до історії хвороби, та мали безпосереднє відношення до перенесеної ним операції.

З огляду на це, суд вважає позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди доведеними допустимими доказами, та такими, що підлягають задоволенню частково.

Потерпілий ОСОБА_6 крім того заявив позовні вимоги до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривен, обґрунтовуючи їх тим, що переніс сильний фізичний біль, тривалий час перебував на лікуванні, був позбавлений можливості вести нормальне життя тощо.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з положеннями п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини.

Приймаючи до уваги, що моральні та фізичні страждання ОСОБА_6 були заподіяні діями обвинуваченого ОСОБА_3 , які виходили за межі необхідної оборони, але які стали наслідком віктимної поведінки самого потерпілого, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у сумі 8000 гривень.

Згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Згідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Згідно наданих суду документів, а саме квитанції № 17/2015 (т.1, а.п. 29), потерпілий ОСОБА_6 здійснив процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., а тому дані витрати підлягають стягненню на його користь з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у виді особистого зобов`язання, змінений з тримання під вартою згідно ухвали суду від 07.10.2015, скасувати.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 368 , 370, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 26.08.2015 року по 07.10.2015 рік, із урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 26.11.2015 року).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання скасувати.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 у відшкодування матеріальної шкоди 8437,82 грн. (вісім тисяч чотириста тридцять сім грн. 82 коп.), у відшкодування моральної шкоди 8 000.00 (вісім тисяч) грн., а також процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Речові докази: змиви, футболку, що зберігаються згідно квитанції без № в кімнаті речових доказів Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1