Справа № 681/364/16-к
УХВАЛА
"10" березня 2016 р.

слідчий суддя Полонського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2

участю особи, що подала скаргу, а також прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Полонського ВП Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого та процесуального прокурора, -

встановив:

02 березня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою, в якій просив: визнати протиправною бездіяльність слідчого СВ Полонського ВП Шепетівського ВП ГУ НП (далі Полонський ВП) в Хмельницькій області ОСОБА_4 , а також процесуального прокурора Полонського відділу Шепетівської місцевої прокуратури (далі відділ прокуратури) по кримінальному провадженні № 0000154; зобов`язати вказаного слідчого провести одночасний допит по даному кримінальному провадженні між ним та відповідно між ОСОБА_6 , між процесуальним прокурором ОСОБА_7 , між прокурором ОСОБА_8 , між ОСОБА_9 , допитавши в якості свідків зазначених прокурорів, вилучити із відділу прокуратури матеріали перевірки по розгляду окремої ухвали Полонського районного суду; зобов`язати слідчого скласти обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 і ОСОБА_9 у вчиненні ними кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування скарги зазначав, що ухвалою слідчого судді Полонського районного суду від 27.03.2015 року було задоволено його скаргу і зобов`язано слідчого СВ тодішнього Полонського РВ УМВСУ в Хмельницькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відомості про кримінальне правопорушення, зазначені у його заяві про скоєння злочину від 04 березня 2015 року та розпочати досудове розслідування. 01.04.2015 року слідчим ОСОБА_4 було заведено вказане кримінальне провадження, під час якого 19.06.2015 року ОСОБА_5 було допитано в якості свідка, де в протоколі допиту він заявив клопотання про проведення одночасного допиту між ним та вказаними вище особами, витребування із відділу прокуратури матеріалів, що слідчим не було виконано. 25.02.2016 року він звернувся до слідчого із письмовим клопотанням про проведення зазначених слідчих дій, на яке також до цього часу ніякої відповіді не отримав. Така бездіяльність слідчого, на думку ОСОБА_5 є протиправною.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав.

Прокурор, слідчий заперечили скаргу.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, та кримінального провадження слідчий суддя зазначає про таке.

Встановлено, що 04.03.2015 року ОСОБА_5 звернувся до тодішнього Полонського РВ УМВС України в Хмельницькій області з письмовою заявою про скоєння службовими особами Полонської районної ради Хмельницької області, зокрема, начальником юридичного відділу виконавчого апарату ОСОБА_6 , та заступником голови цієї ж ради ОСОБА_9 кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України. При цьому зазначав, що при видачі розпорядження № 58/04-21/14 від 06.10.2014 року ОСОБА_6 візувала, а ОСОБА_9 підписав розпорядження. Однак, вказані особи умисно не внесли у розпорядження відомості про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності службових осіб, якими було допущено порушення Кодексу законів про працю в Україні, що на думку ОСОБА_5 є злочином.

01.04.2015 року на підставі вказаної заяви ОСОБА_5 , а також згаданої ухвали слідчого судді від 27.03.2015 року слідчим ОСОБА_4 було заведено кримінальне провадження.

В ході досудового слідства ОСОБА_5 при допиті його 19.06.2015 року в якості свідка в протоколі свого допиту просив слідчого здійснити допит вказаних вище осіб, вилучити документи. Аналогічне клопотання ним було заявлено слідчому в письмовій формі 25.02.2016 року.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження слідчий ОСОБА_4 28 лютого 2016 року виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання заявленого ОСОБА_5 , мотивувавши тим, що згідно до ст. 220 КПК України під час досудового розслідування клопотання можуть заявляти сторона захисту, потерпілий, його представник чи законний представник.

Вирішуючи питання законності дій слідчого слідчий суддя виходить із такого.

Відповідно до пунктів 1, 5, 7 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим не визнано ОСОБА_5 потерпілим, а він виступає у справі як свідок.

Виходячи із змісту скарги та пояснень ОСОБА_5 , він просить визнати протиправною бездіяльність слідчого та процесуального прокурора щодо не проведення ними слідчих дій, зокрема про допит свідків, вилучення документів.

Така бездіяльність слідчого та прокурора, за положеннями ст. 303 КПК України не може бути предметом розгляду слідчим суддею.

Разом з тим, 28.02.2016 року слідчий виніс постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_5 , із мотивів, що останній не є, зокрема потерпілим, а відтак він не має права заявляти на досудовому слідстві клопотання.

В той же час, ОСОБА_5 не оскаржує таке рішення слідчого, право на яке він має відповідно до пункту 7 частини 1 статті 303 КПК України, як особа, якій відмовлено у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

За положеннями частини 3 статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 не оскаржується постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання скаржника про проведення слідчих дій, тому слідчий суддя не може вирішувати законність такого рішення слідчого.

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що до його повноважень не входить покладати на слідчого обов`язок скласти обвинувальний акт щодо притягнення до кримінальної відповідальності певних осіб, а тому така вимога ОСОБА_5 також не може бути задоволена.

Керуючись наведеним, та ст. 307 КПК України слідчий суддя, -

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовити.

Роз`яснити ОСОБА_5 його право на оскарження рішення слідчого про відмову у задоволенні його клопотання про проведення слідчих дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: