Справа № 296/5316/16-к
УХВАЛА
Іменем України
21 червня 2016 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м.Житомирі клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про привід свідка ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні СВ прокуратури Житомирської області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 25.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 30.01.2015 суддею Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 винесено рішення по справі №289/21/15-ц, яким розірвано шлюб від 10.10.1998 між ОСОБА_6 , 1969 р.н., та ОСОБА_7 , 1974 р.н., а малолітню дитину доньку ОСОБА_8 для подальшого виховання та утримання залишили при матері ОСОБА_7 .

Через рік, 20.01.2016, за заявою «представника позивача та відповідача» ОСОБА_4 , суддя ОСОБА_5 виносить ухвалу, якою виправляє описку у рішенні по справі №289/21/15-ц, а саме «у четвертому абзаці резолютивної частини даного Рішення замість «… матері ОСОБА_7 зазначити та вважати вірним «…батька ОСОБА_6 ….». Фактично при цьому приймає кардинально інше рішення щодо утримання та виховання малолітньої дитини ОСОБА_8 , що явно суперечить мотивувальній частині вищезазначеного рішення від 30.01.2015.

У січні 2016 року у відділ кадрів вагонної дільниці станції Київ-Пасажирський надійшла вищевказана ухвала про виправлення допущеної описки, якою фактично ОСОБА_6 набув статус батька, який виховує дитину без матері (одинокого батька) і на якого поширюються гарантії, передбачені КЗпП України, а саме ст. 184, яка встановлює обмеження щодо звільнення одиноких батьків.

Таким чином, є підстави вважати, що винесена суддею Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 ухвала про виправлення описки по справі №289/21/15-ц, могла бути прийнятою з корисливих чи інших особистих інтересів обмежила права малолітньої дитини, фактично кардинально змінила основне рішення від 30.01.2015, не відповідає мотивувальній частині останнього, а отже наявний факт невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Вищевказані дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 375 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 20.01.2016 звернувся до суду із заявою, на підставі якої власне прийнято ухвалу про виправлення описки суддею Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_5 по справі №289/21/15-ц, останньому можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а отже він є свідком у провадженні.

18.05.2016 старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 здійснено виклик ОСОБА_4 за номером мобільного телефону останнього НОМЕР_1 для допиту в якості свідка 23.05.2016 на 11:00 у кримінальному провадженні №0000030 від 25.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

22.05.2016 о 15:17 ОСОБА_4 , зателефонував до слідчого та повідомив про те, що не з`явиться 23.05.2016, у зв`язку з тим, що не бажає давати показання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується клопотання, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 66 КПК України свідок зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 131 заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є: виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Частиною 2 статті 139 КПК України передбачено, що у випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що допит свідка ОСОБА_4 є необхідним для виконання завдань кримінального провадження щодо повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, зважаючи, що останній на виклики слідчого не з`являється для допиту та поважність неявки за повісткою, відповідно до вимог ст. 138 КПК України, не підтвердив, то слідчий суддя дійшов висновок, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.133, 135, 136, 139, 140, 142 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 про привід свідка - задовольнити.

Здійснити привід ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , для участі у допиті в якості свідка 24.06.2016 на 11:30 до старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , за адресою: м. Житомир, вул. 1 Травня, 11, каб. № 14.

Доручити виконання приводу Радомишльському ВП Коростишівського ВП ГУ НП в Житомирській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1