Справа № 640/8541/15-к
н/п 1-кс/640/4081/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі представника
ТОВ компанія «Строма» - адвоката ОСОБА_3 ,

02.03.2016 на ім`я начальника СУ ГУ НП у Харківській області полковника поліції ОСОБА_6 , уповноваженим представником ТОВ компанії «СТРОМА» адвокатом ОСОБА_7 було подано клопотання про визнання ТОВ компанію «СТРОМА» потерпілою особою у вищезазначеному кримінальному провадженні.
В ході оскарження бездіяльності слідчого, представнику заявника стало відомо, що 18 березня 2016 року старшим слідчим СУ ГУ НП у Харківській області ОСОБА_5 за наслідками розгляду заяви про визнання ТОВ компанію «СТРОМА» потерпілою особою було винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ТОВ компанію «СТРОМА».
Вважає, що під час розгляду заяви про визнання ТОВ компанію «СТРОМА» потерпілою особою старшим слідчим СУ ГУ НП у Харківській області ОСОБА_5 було порушено норми КПК України. Так, посилаючись на ч.1, ч.5 ст.55, ст.220 КПК України вказав, що клопотання про визнання ТОВ компанію «СТРОМА» було подано до органу досудового розслідування 02.03.2016р. про що свідчить відмітка уповноваженої особи органу досудового розслідування про її прийняття, однак постанова про відмову у визнанні потерпілим ТОВ компанію «СТРОМА» винесена лише 18.03.2016р., тобто за межами строків, визначених ст. 220 КПК України. Крім того, ні ТОВ компанія «СТРОМА», ні її уповноважений представник не отримували копії постанови про відмову у визнанні потерпілим від 18.03.2016 р., що також є грубим порушенням ст. 220 КПК України.
Посилаючись за ч.ч.1,3,5 ст.110 КПК України скаржник зазначив, що в мотивувальній частині постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим від 18.03.2016р., слідчий обґрунтовуючи таку відмову послався на наступне:
1). представником ТОВ компанія «Строма» не надано жодних документів підприємства, які б підтверджували спричинення йому будь-якої матеріальної шкоди та наявність вказаних збитків за даними його бухгалтерського обліку. Крім того в заяві не конкретизовано взагалі, яку саме шкоду нібито спричинено ТОВ компанія «СТРОМА» моральну чи матеріальну;
2). громадянка ОСОБА_8 видала органу досудового розслідування в порядку ст.93 КГЖ України листа від імені ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до якого банк начебто не заперечує про реєстрації та видачі дублікатів свідоцтв про право власності на майно ТОВ компанія «Строма», що свідчить про те, що ОСОБА_8 разом з особами, які підробили вказаного листа діяли виключно в інтересах посадових осіб ТОВ компанія «Строма», що свідчить про безпосередню причетність посадових осіб ТОВ компанія «Строма» до вчинення кримінального правопорушення;
3). посилання заявника на висновок експерта №263 від 12.06.2015р. як на доказ не отримання посадовими особами ТОВ компанія «Строма» будь-яких листів є неправильним, та не може свідчити про спричинення підприємству будь-якої шкоди.
Вказав, що з висновками слідчого не погоджується та вважає, що кримінальним правопорушенням потерпілому - юридичній особі може бути завдано безпосередньої шкоди в її майновому та грошовому виразі. Статус потерпілого у кримінальному провадженні юридична особа набуває у випадку завдання скоєним злочином такій особі майнової шкоди. Така шкода була завдана ТОВ компанії «СТРОМА» що підтверджується наступним.
Так рішенням Господарського суду Харківської області по справі № 922/2928/14 від 01.10.2014 р. з ТОВ компанія «СТРОМА» було стягнуто на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу за кредитним договором у розмірі 2 220 753,62 грн. При цьому кредитні зобов`язання ТОВ компанія «СТРОМА» перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» були забезпечені іпотечним майном, на яке могло бути звернено стягнення внаслідок порушення умов кредитного договору з боку ТОВ компанія «СТРОМА», що зменшило б суму боргу перед кредитором. Однак внаслідок шахрайських дій з боку громадянки ОСОБА_8 посадові особи ТОВ компанія «СТРОМА» були введені в оману щодо відсутності у ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» будь-яких майнових притягань до заставного майна внаслідок чого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було позбавлено можливості погасити суму боргу за рахунок заставного майна, що потягло за собою збільшення грошових зобов`язань ТОВ компанія «СТРОМА» перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».
Аналогічна ситуація склалася і по зобов`язаннях ТОВ компанія «СТРОМА» за кредитним договором перед ПАТ «Укрсоцбанк». Так рішенням третейського суду при Асоціації українських банків від 16.01.2015р. по справі №1819/14 з ТОВ компанія «СТРОМА» було стягнуто на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму боргу за кредитним договором у сумі більше 9 млн. грн. Проте кредитні зобов`язання ТОВ компанія «СТРОМА» перед ПАТ «Укрсоцбанк» були забезпечені переданим в іпотеку нерухомим майном. Однак внаслідок шахрайських дій з боку громадянки ОСОБА_8 посадові особи ТОВ компанія «СТРОМА» були введені в оману щодо наявності письмової згоди у ПАТ «Укрсоцбанк» на реєстрацію права власності на заставне нерухоме майно за ТОВ компанія «СТРОМА», внаслідок чого ПАТ «Укрсоцбанк» було позбавлено можливості погасити суму боргу за рахунок заставного майна, що потягло за собою збільшення грошових зобов`язань ТОВ компанія «СТРОМА» перед ПАТ «Укрсоцбанк» .
Також на підтвердження завданої шкоди ТОВ компанії «СТРОМА» вчиненим злочином свідчить договір доручення від 28.07.2014р. укладений між ТОВ компанія «СТРОМА» та громадянкою ОСОБА_8 згідно якого остання зобов`язалась за плату здійснити контроль та виконання умов договору іпотеки від 20.10.2006 р. укладеного між ТОВ компанія «СТРОМА» та ПАТ «Укрсоцбанк». В рахунок виконання своїх зобов`язань за договором доручення ТОВ компанія «СТРОМА» передало ОСОБА_8 винагороду у розмірі 1000,00 грн. Таким чином, ОСОБА_8 достеменно знаючи про противоправний характер своїх дій, на час підписання договору доручення заздалегідь знаючи що вона не буде виконувати умови договору, ввівши в оману посадових осіб ТОВ компанія «СТРОМА» заволоділа коштами компанії, внаслідок чого завдала ТОВ компанія «СТРОМА» матеріального збитку у сумі 1000,00 грн.
Тобто, слідчий залишив поза увагою ту обставину, що внаслідок скоєного злочину ТОВ компанії «СТРОМА» було завдано шкоду, яка полягає у стягненні з компанії за рішенням судів суми боргу на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Укрсоцбанк», які могли бути погашені за рахунок заставного майна.
Також ОСОБА_8 не повідомила слідчому про наявність укладеного договору доручення від 28.07.2014р. на підставі якого шахрайським шляхом заволоділа коштами компанії у сумі 1000,00 грн.
Вказав, що висновок експерта №263 від 12.06.2015р. у даному кримінальному провадженні є беззаперечним доказом, який підтверджує ту обставину, що посадові особи ТОВ компанії «СТРОМА» не причетні до скоєного злочину та жодним чином не сприяли та не здійснювали будь яких незаконних дій щодо отримання письмової згоди від ПАТ «Укрсоцбанк» на зняття обтяжень з іпотечного майна.
Отже, слідчий у постанові про відмову у визнанні потерпілим від 18.03.2016 всупереч наявним доказам про відсутність в діях посадових осіб ТОВ компанія «СТРОМА» будь-яких порушень кримінального законодавства, дійшов упередженого висновку про те, що скоєним злочином ТОВ компанії «СТРОМА» не було завдано жодної шкоди, а також дійшов необґрунтованого висновку про причетність посадових осіб до даного злочину.
В мотивувальній частині постанови слідчий зазначив, що громадянка ОСОБА_8 «разом з особами, які підробили вказаного листа діяли виключно в інтересах посадових осіб ТОВ компанія «Строма», які виключно особисто мали можливість ним розпорядитися, що й зробили в подальшому, незаконно його реалізувавши. Тобто вказаний факт є доказом безпосередньої причетності посадових осіб ТОВ компанія «Строма» до вчинення кримінального правопорушення».
Проте слідчим до теперішнього часу жодній особі не вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст.190,388 КК України.
Отже, на думку заявника, слідчий без будь-яких правових підстав, маючи достатні докази у причетності конкретних осіб до вчинених злочинів, вважає ТОВ компанію «СТРОМА» причетною до вчинених кримінальних правопорушень, тим самим створює штучні перешкоди у визнанні ТОВ компанію «СТРОМА» потерпілою особою відповідно до ст. 55 КПК України.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст.42 КПК України підозрюваним може бути лише фізична особа. Проте слідчий, обґрунтовуючи відмову у визнанні ТОВ компанія «СТРОМА» потерпілою особою, вбачаючи в діях посадових осіб кримінальний злочин доходить висновку про причетність самої ТОВ компанія «СТРОМА» до скоєних злочинів та яка повинна нести кримінальну відповідальність як юридична особа нарівні з кримінальною відповідальністю фізичної особи яка вчинила злочин, що є абсурдним та таким, що протирічить нормам КПК України.
До юридичної особи можуть бути застосовані лише заходи кримінально-правового характеру, передбачені ст. 96-6 КК України. При цьому заходи кримінально-правового характеру до юридичної особи можуть бути застосовані у випадку вчинення її уповноваженою особою злочинів згідно переліку злочинів, передбачених ст. 96-3 КК України.
Оскільки статті КК України, за якими розслідується дане кримінальне провадження не входять до переліку злочинів, передбачених ст. 96-3 КК України то відповідно ТОВ компанія «СТРОМА» не має жодного відношення до вчинених кримінальних злочинів, не несе кримінальної відповідальності за дії посадових осіб та більше того, є особою, якій вказаними злочинами завдано матеріальної шкоди.
У судовому засіданні представник ТОВ компанія «Строма» - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі, з підстав, викладених у скарзі.
Слідчий СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена судом своєчасно та належним чином (а.с.19), проте у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого слідчий суддя розглядає скаргу за його відсутності.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , дослідивши надані до суду матеріали, оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
02.03.2016 від представника ТОВ компанії «СТРОМА» адвоката ОСОБА_7 до СУ ГУ НП в Харківській області надійшла заява про залучення ТОВ компанію «СТРОМА» до провадження як потерпілого (а.с.7).
Відповідно до ч.1 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч.2 ст.220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Отже, розгляд клопотання особи, прямо не визначеної в ч.1 ст.220 КПК України, поза межами 3-х денного строку, не може бути визнано порушенням строку та порядку розгляду такого клопотання, на підставі чого слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги заявника в частині визнання протиправною бездіяльності старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 щодо порушення порядку розгляду клопотання під час досудового розслідування.
В ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відмовляючи у визнанні ТОВ компанія «Строма» потерпілим, слідчий в мотивувальній частині постанови від 18.03.2016, зокрема, зазначив.
28.01.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 190 КК України: 09.11.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та ТОВ «Компанія «Строма» (позичальник) було укладено кредитний договір № 010-1 07/1-1120-07, відповідно до якого посадовими особами підприємства-позичальника було отримано від банку кредит в сумі 4500000 гривень. В забезпечення виконання зобов`язань за даним кредитним договором у той же день між сторонами було укладено договір іпотеки № 010-1/07/1-1120/1-07, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , згідно з яким банку в іпотеку передано нерухоме майно - нежитлові будівлі літ. «Л-2» загальною площею 118,5 кв.м., літ. «Є-1» загальною площею 2449,8 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Харків, пров. Сімферопольський, 6. Починаючи з 10.01.2014 посадові особи ТОВ «Компанія «Строма» перестали виконувати свої зобов`язання по кредитному договору і перераховувати банку грошові кошти. На письмові вимоги банку погасити заборгованість вони не реагували, рішення Господарського суду Харківської області від 01.10.2014 про відшкодування завданих банку збитків проігнорували і, навпаки, зловживаючи довірою банку, маючи умисел на неповернення отриманих відповідно до кредитного договору грошових коштів, за попередньою домовленістю і в групі з фізичними особами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , шляхом підробки відчужили залогове майно. Таким чином, злочинними діями посадових осіб ТОВ «Компанія «Строма», що діяли в групі з фізичними особами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» завдано матеріальну шкоду на суму 2220753 гривні 62 копійки, що є крупним розміром.
23.09.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 ч.4 КК України: 02.09.2014 о 19:40 службовими особами ТОВ компанія «Строма» ОСОБА_4 , ОСОБА_16 та засновником ТОВ компанія «Строма» ОСОБА_17 , шляхом укладання договору купівлі-продажу (посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Карташовою) з ОСОБА_18 , шахрайським шляхом в змові з третіми особами здійснили незаконні дії щодо відчуження за заниженою вартістю та привласнення нерухомого майна ТОВ компанія «СТРОМА», яке на той час знаходилось у заставі ПАТ «Укрсоцбанк», в наслідок чого ПАТ "Укрсоцбанк" завдано значну шкоду.
У кримінальному провадженні ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Укрсоцбанк» мають статус потерпілих та цивільних позивачів.
Одночасно потерпілі та цивільні позивачі вказують на посадових осіб ТОВ компанія «СТРОМА» як на осіб, які безпосередньо вчинили стосовно них кримінальні правопорушення та заподіяли матеріальних збитків, про що стосовно них подали відповідні заяви, за якими здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Заподіяння ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Укрсоцбанк» матеріальних збитків документально підтверджується долученими до матеріалів кримінального провадження документами.
Органом досудового розслідування під час досудового розслідування кримінального провадження отримані докази причетності посадових осіб ТОВ компанія «СТРОМА» та інших осіб до вчинення вказаних кримінальних правопорушень.
В теперішній час триває перевірка доказів, по завершенню якої особам, причетним до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі посадовим особам ТОВ компанія «СТРОМА» буде повідомлено про підозру.
Представником ТОВ компанія «Строма» до поданої заяви не надано жодних документів підприємства, які б підтверджували спричинення йому будь-якої матеріальної шкоди та наявність вказаних збитків за даними його бухгалтерського обліку. Крім того в заяві не конкретизовано взагалі, яку саме шкоду нібито спричинено ТОВ компанія «СТРОМА» моральну чи матеріальну.
Крім того заявник посилається на той факт, що ОСОБА_8 в порядку ст.93 КПК України видала лист від імені ПАТ «Укрсоцбанк» відповідно до якого банк не заперечує про реєстрації та видачі дублікатів свідоцтв про право власності на майно ТОВ компанія «Строма» у зв`язку із чим посадові особи вказаного підприємства в банку ніяких листів не отримували. Але вказаний факт лише свідчить про те, що ОСОБА_8 разом з особами, які підробили вказаного листа діяли виключно в інтересах посадових осіб ТОВ компанія «Строма», які виключно особисто мали можливість ним розпорядитися, що й зробили в подальшому, незаконно його реалізувавши. Тобто вказаний факт є доказом безпосередньої причетності посадових осіб ТОВ компанія «Строма» до вчинення кримінального правопорушення.
Крім того посилання заявника на висновок експерта №263 від 12.06.2015 як на доказ не отримання посадовими особами ТОВ компанія «Строма» будь-яких листів є неправильним, тому що вказана експертиза дане питання не вирішувала. Взагалі факт отримання чи не отримання вказаного листа не може свідчити про спричинення підприємству будь-якої шкоди.
Вищевказані факти вказують на наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява представника ОСОБА_7 про залучення до провадження як потерпілого ТОВ компанія «Строма» подана від імені юридичної особи, якій не завдано шкоди, у зв`язку із чим вона задоволенню не підлягає.
Слідчий суддя погоджується з висновком слідчого, що містяться в мотивувальній частині постанови від 18.03.2016 про відсутність підстав до задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 щодо визнання ТОВ компанія «Строма» потерпілою.
Доводи, викладені в скарзі ліквідатора ТОВ компанії «Строма» ОСОБА_4 щодо завдання ТОВ компанії «Строма» майнової шкоди не спростовують доводів слідчого, викладених в постанові про відмову у визнанні ТОВ компанії «Строма» потерпілим від 18.03.2016.
Також не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови слідчого посилання скаржника на те, що до теперішнього часу жодній особі не вручено повідомлення про підозру, оскільки повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Частиною 3 ст. 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.303-307,309,372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1