У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.05.2015 Справа №607/4804/15-к

05 травня 2015 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі клопотання старшого

прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 про застосування

запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до

Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 02.01.2015 року щодо

обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ," уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, неодруженого, на утримані та вихованні малолітня дитина, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000015 від 02.01.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту підтримав, просить його задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 щодо застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у виді домашнього арешту заперечила.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив про застосування відносно нього домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог чл.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, проте прокурором жодним чином не обґрунтовано та не доведено в судовому засіданні ризики передбачені ст. 177 КПК України, які зазначаються в клопотанні а саме, можливість обвинуваченого чинити тиск на свідків, можливість переховування від органів суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, також прокурором жодним чином не обгрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 закінчився о 00 год. 00 хв. 07 квітня

2015 року, згідно ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.02.2015 року, після чого обвинувачений з`являвся у призначені судом судові засідання.

За таких обставин клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.181, 184, 194, 331 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання старшого прокурора відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_3 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_6