УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 28 липня 2016 року надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 на незаконне затримання ОСОБА_3 .

У скарзі ставиться питання про визнання затримання 26.07.2016 року ОСОБА_3 незаконним та негайне звільнення його з-під варти.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених ст.206 КПК України для доставки ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обгрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

У даній скарзі мови про те, що ОСОБА_3 тримається під вартою за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнений з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку в межах територіальної юрисдикції слідчого суді Шевченківського районного суду м.Києва, не йдеться, а тому у слідчого судді у даному випадку відсутні законні підстави для винесення ухвали щодо негайної доставки ОСОБА_3 до суду.

Крім того, відповідно до ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Главою 26 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на подання скарг на незаконне затримання, до їх переліку не віднесено.

Частиною 2 ст.303 КПК України, передбачено, що інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Отже КПК України не наділяє слідчого суддю повноваженнями визнавати затримання незаконним, в зв`язку з чим дана скарга разом з матеріалами підлягає поверненню захиснику.

Керуючись ст.ст. 26, 206, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва.

Матеріали скарги повернути захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала на підставі ст.309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя