Справа № 504/2807/16-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Доброслав кримінальне

провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванівка Іванівського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неповною середньою освітою, механіка-водія 3 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
- у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
01 серпня 2014 року ОСОБА_4 призваний на військову службу під час третьої черги часткової мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 .
2серпня 2014 року ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №163 зарахований до списків особового складу частини та поставлений на всі види забезпечення.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 02 серпня 2014 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обовязок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді механіка-водія 3 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні «солдат», усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 02 вересня 2014 року вчинив нез`явлення вчасно на службу до пункту постійної дислокації вищезазначеної військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та був відсутній за місцем проходження військової служби до 17 годин 35 хвилин 10 червня 2016 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
10 червня 2016 року о 17 годині 35 хвилин сержант ОСОБА_4 самостійно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону за адресою: м. Одеса,вул. Армійська, 18, заявив про себе та вчинений ним злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 допитаний в суді, в інкримінованому йому злочині передбаченому ч. 3 ст.407 КК України, винним себе визнав повністю, розкаявся та пояснив, що дійсно, 01 серпня 2014 року він призваний на військову службу під час третьої черги часткової мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 .
3серпня 2014 року його наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №163 зараховано до списків особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення.
02 серпня 2014 року, тобто з моменту зарахування його до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) він набув статусу військовослужбовця.
Проте, він будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді механіка-водія 3 танкового взводу 3 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), у військовому званні «солдат», усвідомлюючи відсутність відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 02 вересня 2014 року вчинив нез`явлення вчасно на службу до пункту постійної дислокації військової частини, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та був відсутній за місцем проходження військової служби до 17 годин 35 хвилин 10 червня 2016 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
10 червня 2016 року о 17 годині 35 хвилин він самостійно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону за адресою: м. Одеса,вул. Армійська, 18, заявив про себе та вчинений ним злочин. У вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині) щиро розкаявся, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані як нез`явлення вчасно на службу, військовослужбовцем (крім строкої служби), без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Крім того судом враховується при визначенні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, його особу, а також те що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, вчинений ним злочин віднесений законодавцем до категорії злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та активне сприяння розкриттю злочину .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Враховуючи наявність цих обставин, що пом`якшують відповідальність та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується за місцем мешкання та служби, має на утриманні малолітню дитину доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 407 КК України без ізоляції від суспільства із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.
До обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались засоби забезпечення кримінального провадження.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України - звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 ч.1 п.п. 2, 3, 4 КК України - зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1