Код суду 233 Справа № 233/4660/16-к
Вирок
Іменем України
01 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костнятинівка Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-
у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
16 серпня 2016 року приблизно о 12 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 проходячи біля зупинки громадського транспорту «Ювілейна» по вул. Правобережній в м. Костянтинівка Донецької області, виявив два зростаючих дикоростучих куща роду коноплі,на придбання якої з метою особистого вживання у нього виник злочинний намір з метою реалізації якого він діючи умисно, незаконно в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» зірвав вищевказані два куща рослини роду коноплі, чим вчинив умисне, незаконне придбання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту. Після чого, цього ж дня, знаходячись за вказаною адресою, придбаний за вищеописаних обставин наркотичний засіб ОСОБА_5 поклав для просушки на гілки дерева, чим здійснив умисне, незаконне виготовлення наркотичного засобу без мети збуту для особистого вживання.
19 серпня 2016 року в денний час доби, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 прийшов до зупинки громадського транспорту «Ювілейна» по вул. Правобережній в м. Костянтинівка Донецької області, де вказаний наркотичний засіб поклав у поліетиленовий пакет, який мав при собі, та переніс у квартиру за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи умисно, незаконно перетер висушені верхівки та листя кущів роду коноплі, вчинивши умисне, незаконне виготовлення наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, який помістив в паперовий згорток та став незаконно зберігати для особистого вживання за місцем свого проживання, вчинивши умисне, незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
20 серпня 2016 року приблизно о 12 год. 00 хв. , точного часу не встановлено, ОСОБА_5 вищевказаний паперовий згорток поклав до задньої правої кишені своїх джинсових брюк, після чого в цей же день в період часу з 13 години 40 хвилин до 14 години 10 хвилин в ході проведеного співробітниками поліції на перехресті вулиць Островського-Булгакова в м.Костянтинівка у встановленому законом порядку огляду особистих носимих речей ОСОБА_5 в задній правій кишені джинсових брюк було виявлено та вилучено речовину рослинного походження масою 9,62 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом- канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 8,66 г, який ОСОБА_5 умисно, незаконно придбав, виготовив та зберігав без мети збуту.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою надійшов до суду 22 вересня 2016 року.
За умовами угоди про визнання винуватості від 19 вересня 2016 року, ОСОБА_5 зобов*язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Крім того, сторони погодилися, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 за ст.309 ч.1 КК України буде призначене покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік із іспитовим строком на 1 рік.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження згідно ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості.
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє: що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують; має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Після роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_5 його прав та наслідків укладення угоди про визнання винуватості, останній зазначив, що вину у скоєнні злочину за обставин, викладених у вироку визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода укладена за його власним бажанням, без тиску зовнішніх обставин, є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 2 ст. 473 та ч.4 ст.474 КПК України, які йому були роз`яснені як під час досудового розслідування так і в підготовчому судовому засіданні судом. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19 вересня 2016 року між ним та прокурором.
Приймаючи до уваги вищевикладене, з*ясувавши позицію прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості укладена 19 вересня 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідає положенням КПК України та КК України і підлягає затвердженню оскільки: умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема правильною є правова кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_5 ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, що є умисним злочином середньої тяжкості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або відсутні фактичні підстави для визнання винуватості; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості відповідає положенням статті 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією частини першої статті 309 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставину що пом`якшує покарання щире каяття.
Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи викладене та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної 19 вересня 2016 року між прокурором Костянтинівської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України слід покласти на обвинуваченого, з якого стягнути на користь держави 351 гривню 84 копійки.
Речові докази по справі відповідно до ст. 100 КПК України слід знищити.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
В силу статті 75 КК України ОСОБА_5 від відбуття покарання у вигляді обмеження волі звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов*язки.
Відповідно до статті 76 КК України зобов*язати ОСОБА_5 періодично з*являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази залишок наркотичної речовини масою 7,66 г в пакеті з полімерного матеріалу, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП України в Донецькій області знищити.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 351 (триста п*ятдесят одна) гривня 84 копійки.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 476 КПК України умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Вирок на підставі угоди може бути оскаржений до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляції через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 27 та ч. 4 ст. 29 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя