ВИРОК
Іменем України
Дата документу 01.07.2016
01 липня 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карлівка Карлівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27.01.2000 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 140 ч. 2, ст. 44 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2 роки, штраф 250 гривень;
-22.12.2000 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 140 ч. 2, ст. 140 ч 3, ст. 145 ч. 1, ст. 42 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-07.04.2004 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 263 ч. 1, ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 22.12.2000 року, остаточно засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-29.12.2008 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст. 186 ч. 2, ст. 185 ч. 2, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 14.01.2013 року у зв`язку з відбуттям покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -
В період часу з 17:00 години 02.09.2015 року до 02:00 години 03.09.2015 року ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Фортуна» червоного кольору, що належить ОСОБА_6 , вартістю 3200 гривень, внаслідок чого спричинив останньому матеріального збитку на вказану суму.
Суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, позбавлення права на оскарження фактичних обставин в апеляційному порядку, переконавшись в добровільності їх позиції, та за їх згодою, визнав недоцільним дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Допитаний у суді ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що у вечірній час він зайшов у під`їзд будинку по АДРЕСА_2 так як йому не було де ночувати. На першому поверсі він помітив велосипед «Фортуна», червоно-білого кольору, яким вирішив заволодіти. Він перевів його до іншого під`їзду, де пробув до ранку. Близько 7 години ранку він вийшов з під`їзду та продав вказаний велосипед на території ринку невідомому чоловіку за 1000 гривень. У вчиненому щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що на початку вересня 2015 року, близько 17 години він приїхав на велосипеді до своєї знайомої, яка мешкає по АДРЕСА_2 . Велосипед він залишив в під`їзді будинку на першому поверсі. Близько 2 години ночі коли він виходив з під`їзду, то виявив, що його велосипед відсутній. Злочином йому завдано збитку на суму 3200 гривень.
Дії ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує положення ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та положення ч.1 ст.65 КК України, згідно з яким суд призначає покарання у межах санкції статті, що передбачає покарання за даний злочин, враховуючи не лише ступінь тяжкості злочину, а й особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, корисливий мотив злочину, ступінь вини обвинуваченого, його особу, який одружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, перебував на лікуванні у психіатричній лікарні з діагнозом опійна наркоманія, раніше неодноразово судимий, має не погашені і не зняті судимості.
Обставиною, що в силу ст. 66 КК України пом`якшує покарання є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочину.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання у виді арешту.
Суд враховує, що злочин за цим вироком ОСОБА_4 вчинив до його засудження вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.01.2016 року, а тому покарання йому має бути призначене відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю вироків поглинути менш суворе покарання призначене за цим вироком, покаранням призначеним за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.01.2016 року, призначивши остаточне покарання у виді арешту строк 6 (шість) місяців.
Початок строку відбуття покарання рахувати з 01.07.2016 року.
Зарахувати в строк відбуття покарання час перебування ОСОБА_4 під вартою з 20.10.2015 року по 24.12.2015 року та частину відбутого покарання з 19.04.2016 року по 01.07.2016 року за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.01.2016 року.
Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави протягом 30 діб з моменту його проголошення.
СуддяОСОБА_1