Справа № 738/983/16-к
Провадження № 1-кп/745/35/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.08.2016 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , із секретарями судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обвинувачених,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця кримінальне провадження №0000098 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь АРК, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 30.01.2006 року Нахімовським районним судом м. Севастополя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 30.09.2014 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі, у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України, та

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Городня, Ічнянського району, Чернігівської області, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 13.07.2007 року Ічнянським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки; 17.09.2009 року Козелецьким районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 11.06.2015 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років 3 місяців обмеження волі, у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пред`явлене обвинувачення в тому, що вони 05.03.2016 року, близько 05:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спільно, шляхом подолання перешкод, а саме віконної кватирки гуртожитку № 3, паркану між житловою та виробничою зоною установи, паркану між виробничою зоною установи та монастиря, а також зовнішнього паркану, умисно, таємно, з метою втечі із Домницького виправного центру № 135, який розташований в с. Домниця Менського району, Чернігівської області, залишили охоронювану територію виправного закладу та попрямували в с. Миколаївка, Менського району, Чернігівської області, після чого попрямували в с. Гребля, Менського району, Чернігівської області, де шляхом виймання віконної рами будинку АДРЕСА_3 , проникли в його середину з метою відпочинку. Перебуваючи в будинку вони побачили працівників Домницького виправного центру № 135 і Менського ВП ГУНП в Чернігівській області та продовжили втікати, але були затримані останніми. Таким чином, засуджені, з причин, що не залежали від їх волі, не залишили межі виправного центру, визначені наказом начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 105 від 08.05.2014 року.

Дії обвинувачених органом досудового розслідування кваліфіковані як вчинення закінченого замаху на самовільне залишення місця обмеження волі згідно ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України. Таку ж кваліфікацію дій обвинуваченого підтримано державним обвинуваченням.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України не визнав. Показав, що 04.03.2016 року увечері ходив в с. Миколаївка з метою придбати спиртні напої. Свідок Лісовий телефонував жінці, домовлявся з нею про продаж. Потім Лісовий дав обвинуваченому ОСОБА_8 її номер телефону і вона йому по телефону розповідала як знайти її будинок. Цей будинок є з білої цегли, перед центром с. Миколаївка, десь 2-3-й будинок до центру села. Як звуть цю жінку обвинувачений не знає. Горілку продавала йому не вона, а її чоловік: 1 літр самогону за 50 грн. Це було ввечері, а вранці обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не домовлялись про купівлю, просто пішли туди, бо знали, що там можна придбати самогон.

Так, 05.03.2016 року вони вилізли через кватирку, перелізли через паркан та попрямували в напрямку с. Миколаївка за спиртними напоями. Спиртних напоїв обвинувачені не купили, оскільки їм ніхто не відчинив. І вони повернулись назад в с. Домниця. Оскільки вже світало, щоб їх не побачили, вони йшли не по тій дорозі якою прийшли, а по паралельній. І трохи минули ДВЦ № 135. Вони хотіли встигнути до перевірки, повернутись таким самим способом як і вийшли. Повернутися до виправного центру 05.03.2016 року вранці не встигли. В с. Гребля вони були близько 6:30 години. Думали як їм повертатись в ДВЦ, і залізли до будинку в с. Гребля через незачинене вікно. Там вони пробули близько години. Через вікно вони побачили як на територію господарства заходять працівники ДВЦ. Обвинувачені вийшли з будинку, і працівники ДВЦ почали стріляти по обвинуваченим, і останні відбігли метрів на 20. Обвинуваченого ОСОБА_8 затримали біля річки, а обвинуваченого ОСОБА_10 далі через 50 метрів. Обвинувачені не встигли повернутись до установи ДВЦ, бо вже прийшли інспектори.

Обвинувачені думали повертатись через КПП, далі села Гребля вони нікуди не ходили. Наміру тікати вони не мали. Вони проходили повз ОСОБА_11 виправний центр №135 за 600 метрів. А тікати від працівників установи почали, коли свідок ОСОБА_12 відкривав вогонь з пістолета та стріляв по обвинуваченим.

Спиртні напої ОСОБА_8 не вживає, оскільки в нього в 2004 чи 2005 році був мікроінфаркт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України не визнав. Показав, що 05.03.2016 року близько 5 год. ранку він разом з ОСОБА_8 пішли за спиртними напоями в с. Миколаївка. Їм там не відчинили, горілки вони не купили. Коли поверталися назад, то спізнювалися і почули по гучномовцю про шикування на перевірку. Вирішили зайти трохи пізніше і перепочити в будинку, де їх і затримали. У вікно будинку вони побачили працівників ДВЦ № 135 і вирішили до них вийти. Коли вийшли, то один із працівників показував зброю. Обвинувачені вирішили їх обійти і публічно прийти до центру на КПП, щоб їм не завдали ніякої шкоди. Хотіли відбігти, а потім вирішили здатись. Після чого їм було завдано фізичної шкоди.

Умислу тікати обвинувачений ОСОБА_9 не мав. З 04.08.2015 року він перебуває у виправному центрі, постійно працював, не ухилявся від будь-яких робіт, мав незначні порушення. Добросовісно відбував покарання і сподівався відбути його до кінця. Вийшли за горілкою, бо хотіли відпочити, розслабитись.

На підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прокурором надані, а судом досліджені наступні докази.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , начальник відділу нагляду і безпеки Домницького виправного центру №135 показав, що 05.03.2016 року, вранці, близько 6 години 30 хвилин йому зателефонував черговий установи капітан ОСОБА_14 , та повідомив, що в установі по вранішній поіменній перевірці були відсутні двоє засуджених ОСОБА_15 та ОСОБА_10 . Після цього свідок прибув до установи для створення розшукової групи. Був виданий наказ про збір особового складу за сигналом «Буря-3» - втеча засудженого. Повідомлено ОСОБА_16 поліцію та розпочато розшукові дії. Були виставлені пости в с. Миколаївка, смт. Березна, хуторі Перше Травня, згідно план-схеми. Приблизно через 2 години після оголошення збору, свідку зателефонував черговий ОСОБА_14 та повідомив, що в нього є інформація, що засуджені перебувають в х. Перше ОСОБА_17 у чужому будинку. Після чого до будинку вирушили свідок та ОСОБА_12 . Підійшовши на двору вони побачили витягнуте вікно в будинку. Вони не здійснювали ніяких дій, просто виставили людей по периметру для охорони будинку. Через 20 хвилин свідок побачив засуджених, які вийшовши з будинку, почали тікати в бік смт. Березна. Свідок та працівники ДВЦ почали їх наздоганяти - ОСОБА_18 затримали першого. Потім прибула поліція і разом з співробітниками ДВЦ затримали засудженого ОСОБА_10 . Свідок затримував ОСОБА_18 , а ОСОБА_10 затримував ОСОБА_12 . Зброї в працівників ДВЦ не було, оскільки в установі взагалі не передбачено носіння зброї. У працівників були лише спецзасоби - наручники, гумові палки та газові балончики.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , старший оперуповноважений оперативної групи Домницького виправного центру №135, показав, що 05.03.2016 року близько 6 години 30 хвилин йому зателефонував черговий помічник начальника установи капітан ОСОБА_14 та повідомив, що в Домницькому ВЦ засуджені ОСОБА_15 та ОСОБА_10 залишили межі установи. Свідок вирушив до Домницького виправного центру, там з начальником відділу нагляду і безпеки вони сформували групи та вирушили до смт. Березна. Їм зателефонував інспектор відділу нагляду і безпеки ОСОБА_20 і повідомив, що в селі Гребля біля будинку були виявлені сліди, після чого вони повернулися назад в с. Гребля. Вони побачили сліди біля будинку, але не знали чиї це сліди і чекали на поліцію. Обвинувачені ОСОБА_15 та ОСОБА_10 вистрибнули через вікно та почали тікати. Начальник відділу нагляду і безпеки попрямував за одним засудженим, а свідок з інспектором ОСОБА_21 за іншим. ОСОБА_10 перебіг через воду і побіг вздовж ставка, свідок з інспектором ОСОБА_21 та ОСОБА_22 наздоганяли засудженого ОСОБА_10 . Приблизно через 1 км ОСОБА_10 зайшов у воду і перейшов на іншу сторону ставка. З тої сторони на нього чекала поліція з працівниками адміністрації, де його і затримали та доставили до установи. ОСОБА_10 затримали з іншого боку річки, яку він переплив. ОСОБА_10 затримали працівники установи та працівники поліції з собакою. Відстань від будинку в с. Гребля, де знаходились обвинувачені до дороги, яка веде від с. Миколаївка до смт. Березна близько 20 метрів. Транспортних засобів на дорозі в той час не було, але по даній дорозі повз Домницю проходить транспортне сполучення маршруток. Маршрутка їздить вранці, в обід, увечері. У обвинувачених була можливість сісти на маршрутку та виїхати у сторону смт. Березна. Свідок не застосовував вогнепальної зброї - це не передбачено правилами установи, в нього були лише спецзасоби: гумова палка та газовий балончик.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Домницького виправного центру №135 показав, що 05.03.2016 року, близько 07 години 30 хвилин черговий повідомив його про збір за сигналом «Буря-3» - втеча засудженого. По прибуттю в установу, черговий відправив його в с. Гребля разом з прапорщиком ОСОБА_23 . Там були знайдені сліди засуджених, які вели в двір будинку. Засуджених в будинку він не бачив, було лише видно витягнуту віконну раму, та відірвані дві дошки в заборі. Потім під`їхали інспектори ОСОБА_24 та ОСОБА_12 . І вони побачили як засуджені тікають через городи в сторону болота. Свідок та його колеги почали переслідувати засуджених. Пізніше приїхав наряд поліції. Свідок разом з ними поїхав у ліс, де побачив обвинуваченого ОСОБА_10 , який був у канаві по пояс у воді і відмовлявся виходити. Коли працівники поліції сказали, що будуть застосовувати проти нього службову собаку, ОСОБА_10 вийшов з води. Потім його доставили в чергову частину. Обвинуваченого ОСОБА_18 затримав старший лейтенант ОСОБА_24 . При затриманні зброя не застосовувалась.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_25 , черговий помічник начальника установи Домницького виправного центру №135 показав, що 05.03.2016 близько 6:15 год. під час перевірки в установі Домницького виправного центру №135 виявили відсутність двох в`язнів - обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_10 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , молодший інспектор відділу нагляду і безпеки Домницького виправного центру №135 показав, що 05.03.2016 року його повідомили про зникнення обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_10 з Домницького виправного центру №135. По сигналу о 7:30 год. прибув в установу, та за вказівкою керівництва разом з молодшим інспектором ОСОБА_26 вирушили в с. Гребля, яке знаходиться близько 3 км. від Домницького виправного центру №135. При собі мали гумові кийки, огнестрільної та травматичної зброї у них не було. Близько 07:50 год. прибули до дачного будинку в с. Гребля і помітили сліди ніг, зробили обхід нежилого дачного будинку, помітили, що сліди ведуть у вікно і вікно не зачинене. Почали чергувати біля будинку, і через 5 хвилин помітили, як у кінці присадибної ділянки цього будинку засуджені бігли від будинку. Обвинуваченого ОСОБА_18 затримали одразу, а за обвинуваченим ОСОБА_10 здійснювали переслідування по болоту. На прохання зупинитись та здатися обвинувачений ОСОБА_10 не реагував, погрожував, кричав, щоб не підходили, тримав щось чорне в руках, та казав, що підірве. Переплив через канаву, та підійшов наряд міліції, який здійснив затримання обвинуваченого.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_27 , старший оперуповноважений оперативної групи Домницького виправного центру №135, показав, що 05.03.2016 року його повідомили про зникнення обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_10 з Домницького виправного центру №135. Прибувши до села Миколаївка зупинився біля господарства, де незаконно продавали спиртні напої, побачив сліди обвинувачених та попрямував по слідах, доповів про ситуацію начальнику установи.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 , заступник помічника чергового Домницького виправного центру №135 показав, що в день зникнення обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , приїжджав до Домницького виправного центру №135 за вказівкою відвезти речі обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_10 до місця, де помітили сліди і куди повинні були приїхати кінологи із собаками. Відвіз предмети одягу, які належали ОСОБА_18 і ОСОБА_10 в с. Гребля, де були уже співробітники. Речі віддав начальнику режиму і свідка поставили на пост біля мосту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 , засуджений Домницького виправного центру №135 показав, що працевлаштований в Домницькому виправному центрі №135. Перед їх залишенням установи, ОСОБА_15 заходив до ОСОБА_30 біля 21:00 год. Свідок перебував у третьому відділенні установи. Чув що збирались додому, не повірив у серйозність цієї розмови.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_31 , засуджений Домницького виправного центру №135 показав, що він з обвинуваченими ОСОБА_18 та ОСОБА_32 знайомий, але не спілкувався. Перед їх втечею, коли він прибирав приміщення, то почув розмову обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_10 , так ОСОБА_15 сказав ОСОБА_33 : «Давай втечемо додому».

З протоколу огляду місця події (а.с. 146-162), складеного 05.03.2016 року слідчим СВ Менського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_34 у присутності двох понятих ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , з участю спеціаліста ОСОБА_37 вбачається, що проведений огляд місця події території Домницького виправного центру №135, розташованого в с. Домниця, Менського району, Чернігівської області, під час якого виявлені сліди: два типи фрагменту низу підошви взуття, які утворювали слідову дорожку, яка вела з віконної кватирки гуртожитку № 3 установи до паркану між житловою та виробничою зоною установи, паркану між виробничою зоною установи та монастиря, а також зовнішнього паркану установи; сліди перелазу через паркан та металеві ворота. Також, оглянутий будинок АДРЕСА_3 , де виявлені та вилучені пара шкарпеток, дві пари рукавичок.

Наказом начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 105 від 08.05.2014 року «Про встановлення меж Домницького виправного центру управління ДПтС України в Чернігівській області №135 в с. Домниця Менського району Чернігівської області» (а.с. 235-236) визначені межі Домницького виправного центру №135.

Планом-схеми території Домницького виправного центру №135 ДПтС України в Чернігівській області (а.с. 237) визначені межі Домницького виправного центру №135.

З розписок (а.с. 163-167) вбачається, що засуджений ОСОБА_8 03.02.2016 року ознайомлений з порядком та умовами відбування покарань засудженими до позбавлення та обмеження волі, також 26.12.2014 року він ознайомлений із межами Домницького виправного центру №135, які проходять в межах 5-ти кілометрової зони.

З розписок (а.с. 168-169) вбачається, що засуджений ОСОБА_9 ознайомлений з порядком та умовами відбування покарань засудженими до позбавлення та обмеження волі, також 04.08.2015 року він ознайомлений із межами Домницького виправного центру №135, які проходять в межах 5-ти кілометрової зони.

З розпорядку дня для засуджених, які відбувають покарання в Домницькому виправному центрі №135 та працюють на виробництві в 1 зміну (а.с.170) вбачається, що сон у засуджених має бути з 22:00 год. до 06:00 год.

Вирішуючи питання про винність обвинувачених у скоєнні злочинів за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України суд звертає увагу на обов`язкову ознаку об`єктивної сторони злочину за ч. 1 ст. 390 КК України це місце обмеження волі.

Визначаючи поняття місця обмеження волі, слід звернутися до ст.ст. 11, 16 КВК України, так установами виконання покарань є: арештні доми, кримінально-виконавчі установи, спеціальні виховні установи, слідчі ізолятори у випадках, передбачених цим Кодексом. Кримінально-виконавчі установи поділяються на кримінально-виконавчі установи відкритого типу і кримінально-виконавчі установи закритого типу. Виправні центри виконують покарання у виді обмеження волі стосовно осіб, засуджених за злочини невеликої та середньої тяжкості, а також засуджених, яким даний вид покарання призначено відповідно до статей 82, 389 Кримінального кодексу України.

Місце обмеження волі - територія кримінально-виконавчої установи відкритого типу, яка визначається на місцевості відповідно до кримінально-виконавчого законодавства України, і кордони якої оголошуються засудженим під розписку.

Так, розділом XXIX «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» затверджених наказом Міністерства юстиції України 29 грудня 2014 року N 2186/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 30 грудня 2014 р. за N 1656/26433 визначено особливості тримання засуджених у виправних центрах. У кожному виправному центрі визначається межа установи виконання покарань, самовільне залишення якої засудженим заборонено. Межа виправного центру встановлюється наказом начальника територіального органу управління ДПтС за погодженням з органами місцевого самоврядування з урахуванням особливостей установи виконання покарань та проходить по межі населеного пункту, але в радіусі не більше 5 кілометрів від території виправного центру. Межа виправного центру засудженим оголошується під розписку, що долучається до їх особових справ.

В судовому засіданні встановлено, що Наказом начальника управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області № 105 від 08.05.2014 року «Про встановлення меж Домницького виправного центру управління ДПтС України в Чернігівській області №135 в с. Домниця Менського району Чернігівської області» в пункті 1 встановлена межа Домницького виправного центру №135 місцем дислокації в с. Домниця Менського району Чернігівської області за слідуючими напрямками: на північ до північного краю с. Гусавка; на південь до південного краю с. Миколаївка; на захід до західного краю озеро ОСОБА_38 ; на схід до східного краю с. Дмитровка. Пунктом 2 цього наказу передбачено, що порушення встановленої межі без дозволу адміністрації установи реагувати ухиленням від відбування покарання, згідно ст. 390 КК України. Пунктом 3 цього наказу зазначено, що про встановлену межу та кримінальну відповідальність за її порушення оголошувати засудженим при їх прибутті до установи під розписку, яку додавати до особової справи.

З плану-схеми території Домницького виправного центру №135 ДПтС України в Чернігівській області вбачається, що с. Миколаївка та с. Гребля, яке знаходяться в межах Домницького виправного центру №135.

Обвинуваченим інкримінується закінчений замах на самовільне залишення місця обмеження волі.

Згідно ч. 2 ст. 15 КК України замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Отже, при закінченому замаху на злочин обвинувачені мали б вважати, що виконали усі дії для залишення меж Домницького виправного центру управління №135, усвідомити повноту вчинення своїх дій і відсутність необхідності їх продовження, однак судячи із встановлених обставин під час судового розгляду, обвинувачені не вважали, що виконали усі дії для залишення меж Домницького виправного центру управління №135.

Аналізуючи обставини події 05.03.2016 року, суд звертає увагу, що с. Миколаївка знаходиться на південь від установи Домницького виправного центру №135, а с. Гребля на північ. Свідком ОСОБА_27 в судовому засіданні показано, що 05.03.2016 року він бачив в с. Миколаївка біля господарства, де незаконно продавали спиртні напої, сліди обвинувачених. Отже, обвинувачені дійсно могли ходити по спиртні напої до с. Миколаївка. Покази свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_39 на підтвердження наміру обвинувачених залишити місце обмеження волі суд відкидає як недостовірні та недостатні, оскільки свідки показали, що почули одну фразу вирвану із контексту розмови між обвинуваченими - про намір тікати або збиратися додому, інші обставини розмови між обвинуваченими свідки не змогли повідомити суду. Як пояснив обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засідання термін «додому» у засуджених означає повернутись до кімнати установи, де засуджені відбувають покарання.

Таким чином, достатніх та переконливих доказів, які б підтверджували обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України, та ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України суду не надано, а надані докази, як вважає суд, є недостатніми для визнання винуватості осіб.

Згідно ч. 2 та ч. 4 ст. 17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

Положеннями ст. 62 Конституції України, рекомендаціями Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства та Постанов Пленуму Верховного суду України з питань судового розгляду кримінальних справ при постановлені вироків» від 29 червня 1990 року (з наступними змінами та доповненнями), слідує, що в основу вироку можуть бути покладені достовірні докази, досліджені в судовому засіданні, а обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Всі сумніви в справі, в тому числі, щодо зібраних фактичних даних, повинні тлумачитись на користь обвинувачених.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Також, необхідно виправдати ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Запобіжний захід обраний обвинуваченим у виді тримання під вартою - скасувати.

Речові докази: пара шкарпеток та дві пари рукавичок, передані до кімнати зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області - знищити.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 390 КК України визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Речові докази: пара шкарпеток та дві пари рукавичок, передані до кімнати зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області - знищити.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою скасувати.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_9 у виді тримання під вартою скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Сосницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Суддя ОСОБА_1