У Х В А Л А
Іменем України
24 жовтня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , представника особи, яка подала скаргу адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 від 29.09.2016р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10.10.2016р. до суду надійшла вказана скарга ОСОБА_3 , згідно якої вона просить: - скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Слідчого управління Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 29.09.2016р. в кримінальному провадженні №0001266 від 20.08.2016р.; - зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУ НП у м.Києві ОСОБА_5 , іншу особу, яка здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001266, визнати ОСОБА_3 потерпілим та вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Скаргу мотивовано тим, що СУ ГУ НП у м.Києві здійснює досудове розслідування у кримінальному проваджені №0001266 від 20.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

23.09.2016р. скаржник звернулася до СУ ГУ НП у м.Києві з заявою про залучення її відповідно до ч.6 ст.55, п.1 ч.2 ст.56КПК України до кримінального провадження №0001266 як потерпілої, оскільки вона є дочкою загиблого під час ДТП ОСОБА_6 .

Разом з тим, як вказує ОСОБА_3 , в приміщенні ГУ НП у м.Києві 07.10.2016р. слідчим ОСОБА_5 їй було вручено оскаржувану постанову від 29.09.2016р. про відмову у визнанні потерпілим, з якою вона не погоджується, вважає її невмотивованою та необґрунтованою.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали та просила задовольнити.

Адвокат наполягав на тому, що за конструкцією ст.55КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Враховуючи те, що батько ОСОБА_3 - гр. ОСОБА_6 загинув під в результаті ДТП, то вона як його близький родич відповідно до ч.6 вказаної статті Кодексу має бути визнаною потерпілим.

При цьому адвокат акцентував увагу на тому, що саме відповідний процесуальний статус як потерпілого надає можливість особі з урахуванням положень КПК України звертатись до слідчого з клопотаннями про проведення тих чи інших слідчих та процесуальних дій, саме статус потерпілого надає особі право на оскарження, у випадку винесення, постанови слідчого чи прокурора про закриття кримінального провадження.

Слідча ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, зазначила, що свою позицію з приводу визнання ОСОБА_3 потерпілою нею було викладено в постанові від 29.09.2016р.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явились до розгляду скарги, проаналізувавши доводи скарги та додані до неї матеріали, слідчий суддя вважає, що скарга в частині вимог щодо скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1-ч.3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому ч.6 ст. 55 КПК України визначено, що якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб. Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Права потерпілого визначені ст.56КПК України та серед іншого надають такій особі право: бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СУ ГУ НП у м.Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2016р. за №0001266 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування ОСОБА_3 23.09.2016р. безпосереднього до ГУ НП у м.Києві подала заяву про залучення її до кримінального провадження у якості потерпілої. При цьому в заяві вона зазначила, що гр. ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження в результаті ДТП, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 на бульварі Івана Лепсе у м.Києві та помер в результаті отриманих тілесних ушкоджень, був її рідним батьком, а тому згідно положень ч.6 ст.55 КПК України вона має право на залучення в якості потерпілої.

Розглянувши вказане клопотання, старший слідчий в ОВС СУ ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_5 винесла постанову від 29.09.2016р. про відмову у визнані потерпілим.

Постанова слідчого зокрема мотивована тим, що 09.09.2016р. у кримінальному провадженні призначено судово-автотехнічну експертизу, після вирішення якої буде встановлено чи були дії водія ОСОБА_7 суспільно небезпечними, а у разі встановлення факту таких дій та перебування їх у причинному зв`язку з настанням сметрі потерпілого ОСОБА_6 , донька загиблого - ОСОБА_3 буде визнана потерпілою по кримінальному провадженню №0001266.

Проте, проаналізувавши доводи скарги, додані до неї матеріали та зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя дійшов висновку, що мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування, зазначені в оскаржуваній постанові, не спростовують доводів скарги та поданої ОСОБА_3 заяви про визнання її потерпілою.

Згідно вимог ч. 5 ст. 110 КК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що мотиви відмови у визнанні потерпілою ОСОБА_3 , яка є рідною дочкою особи, що померла від отриманих тілесних ушкоджень, отриманих в ДТП, зазначені у постанові слідчого від 29.09.2016р. з урахуванням обставин, які підлягають встановленню по кримінальному провадженню, в повній мірі не узгоджуються з положеннями ст.55 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, прийшов до висновку, що скарга ОСОБА_3 в частині скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, виходячи з положень ч. 2 ст. 307 КПК України слідчий суддя вважає, що задоволення скарги можливо шляхом скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим та зобов`язання слідчого вирішити питання про визнання ОСОБА_3 потерпілою по кримінальному провадженню, оскільки згідно зі ст.55 КПК України саме слідчий виносить постанову про визнання потерпілим і відповідно вручає пам`ятку про процесуальні права та обов`язки.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 26, 110, 220, 303, 306, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову старшого слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_5 від 29.09.2016р. про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.08.2016р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати.

Зобов`язання слідчого в ОВС СУ ГУ Національної поліції у м.Києві ОСОБА_5 чи іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню№0001266, вирішити питання про визнання ОСОБА_3 потерпілою по кримінальному провадженню.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: