Справа №591/4266/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/288/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_11 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2016 року, яким

ОСОБА_9 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 народився та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 8 грудня 2011 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

2. 13 червня 2012 року за ст. ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 70 ч. 4, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі,

засуджений:

за ст. 296 ч. 2 КК України 2 років позбавлення волі;

за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі;

за ст. 121 ч. 1 КК України до 6 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено покарання 6 років позбавлення волі.

ОСОБА_10 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 народився та проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимий:

1. 25 липня 2008 року за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року позбавлення волі;

2. 21 листопада 2014 року за ст. 186 ч. 1 КК України до штрафу 850 грн,

засуджений:

за ст. 296 ч. 2 КК України 2 років позбавлення волі;

за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначено покарання 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено покарання 4 роки позбавлення волі, при цьому покарання у виді 850 грн штрафу виконувати самостійно.

На задоволення цивільного позову прокурора з обвинуваченого ОСОБА_9 стягнуто на користь держави 7037 грн 80 коп., витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_13 .

Стягнуто процесуальні витрати по 61 грн 38 коп. з кожного із обвинувачених.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
17 березня 2016 року близько 1 години обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 біля ПАБ «Печера» по вулиці Соборній, 29-б в м. Суми, використовуючи незначний привід, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалася особливою зухвалістю, нанесли ОСОБА_13 руками та ногами численні удари в різні частини тіла, а коли останній впав на землю, обвинувачений ОСОБА_9 умисно вдарив потерпілого ногою по голові, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, лінійного перелому правої скроневої кістки, пневмоцефалії справа, крім того спільними хуліганськими діями обвинувачених ОСОБА_13 були заподіяні легкі тілесні ушкодження у виді саден обличчя.

Після чого, використовуючи безпорадний стан ОСОБА_13 , обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обшукали потерпілого та відкрито викрали срібний ланцюжок, вагою 15,42 г та вартістю 145 грн 56 коп, а також мобільний телефон «Iphone 5», вартістю 9074 грн, чим спричинили шкоду на загальну суму 9218 грн 56 коп.

В поданих апеляційних скаргах:

- перший заступник прокурора Сумської області у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону просить вирок скасувати, а справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд з огляду на те, що обвинуваченому ОСОБА_9 суд не визначив остаточне покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України. Крім того стверджує, що судом безпідставно визнані недопустимими ряд доказів сторони обвинувачення, зокрема протоколи слідчих експериментів, висновки судово-медичних експертиз, протокол огляду місця події тощо, а також призначене обом обвинуваченим покарання є надто м`яким;

- прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 наголошує на призначенні обвинуваченим покарання, яке є несправедливим внаслідок його м`якості, а також звертає увагу на порушення судом закону в частині оцінки доказів, наданих стороною обвинувачення та непризначення обвинуваченому ОСОБА_9 остаточного покарання за сукупністю вироків, у зв`язку з чим просить вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції;

- адвокат ОСОБА_7 просить судове рішення змінити та виключити із обвинувачення кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ст. ст. 121 ч. 1 та 186 ч. 2 КК України за недоведеністю вини, водночас покарання за ст. 296 ч. 2 КК України залишити без зміни;

- адвокат ОСОБА_8 також не вважає обвинуваченого ОСОБА_10 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та просить кримінальне провадження в цій частині закрити за відсутністю достатніх доказів;

- обвинувачений ОСОБА_9 наголошує на своїй невинуватості за інкримінованими йому злочинами за ст. ст. 121 ч. 1, 186 ч. 2 КК України, крім того не бачить підстав для задоволення позову прокурора про стягнення з нього коштів на лікування потерпілого та витрат на проведення експертних досліджень.

Вислухавши доповідь судді про зміст оскаржуваного судового рішення та доводи, викладені в апеляційних скаргах, обвинувачених та їх захисників про зміну вироку суду, прокурора про скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду з огляду на виявлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Підставою для скасування вироку суду в суді апеляційної інстанції, згідно з вимогами ст. 409 КПК України є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ст. 374 ч. 4 п. 2 КПК України, у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою, крім іншого зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточно міра покарання, обрана судом, а також початок строку відбування покарання та рішення про залік досудового тримання під вартою.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Однак суд зазначені вимоги порушив і призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 за новим вироком, невідбуту частину покарання за попереднім вироком визначив, але не приєднав та остаточного покарання за сукупністю вироків не призначив, крім того не прийняв рішення щодо початку строку відбування покарання обвинуваченими та залік досудового тримання під вартою.

Рішення суду від 15 лютого 2016 року про виправлення описки у резолютивній частині вироку вимогам кримінального процесуального закону не відповідає, оскільки таким чином обвинуваченому ОСОБА_9 було визначене покарання за сукупністю вироків, яке суд мав зазначити при проголошенні вироку 12 січня 2016 року, крім того прокурор Сумської місцевої прокуратури 12 лютого 2016 року звертався до суду з проханням не розглядати повідомлення із слідчого ізолятора про уточнення резолютивної частини вироку, з огляду на апеляційні скарги, подані сторонами кримінального провадження. (а.с. 10, 10-а т. 2).

Наведені обставини свідчать про допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити обгрунтоване рішення та, згідно положень ст. ст. 409, 412 КПК України є підставою для скасування вироку.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що подані апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду необхідно, дотримуючись вимог кримінально-процесуального закону врахувати викладене та ретельно перевірити інші доводи апеляційних скарг прокурорів, захисників та обвинуваченого ОСОБА_9 при цьому, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції колегія суддів не вирішує наперед питання про достовірність або недостовірність доказів, застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 331, 404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_11 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2016 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 продовжити до 14 жовтня 2016 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 продовжити до 14 жовтня 2016 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.