АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 650/583/16-к
Справа № 11 кп / 791 / 830 / 16 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 389 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2016 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі :
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
З участю прокурора ОСОБА_6
Обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 389 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И Л А
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 389 КК України та призначено покарання у вигляді чотирьох місяців арешту.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02.02.2016 року у виді 128 годин громадських робіт, перевівши відповідно до ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді громадських робіт в більш суворий у виді арешту, виходячи з співвідношення: одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох місяців п`яти днів арешту.
Строк відбування покарання визначено рахувати з часу фактичного проведення даного вироку до виконання, тобто з моменту затримання.
Відповідно до вироку суду ОСОБА_7 , переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання вироку суду, з метою ухилення від відбування кримінального покарання, будучи засудженим вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02.02.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт та направленим згідно розпорядження голови Великоолександрівської селищної ради Херсонської області № 45 від 17.03.2016 року для відбування призначеного кримінального покарання до Великоолександрівської селищної ради і зобов`язаним з 18.03.2016 року приступити до роботи, свідомо, без поважних причин до вказаного органу не з`явився та у період з 18.03.2016 року по 19.04.2016 року допустив прогули не відвідуючи місце роботи тривалий час, внаслідок чого із призначеного покарання у вигляді 200 годин громадських робіт відбув лише 24 години.
На вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій покликається на незаконність вироку внаслідок невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема визнавши ОСОБА_7 винним у скоєнні інкримінованої кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, безпідставно, у порушення вимог кримінальної процесуального закону, у резолютивній частині вироку визнав обвинуваченої ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України призначивши йому відповідне покарання, чим допустив при ухваленні вироку протиріччя мотивувальної та резолютивної його частин, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Крім того, суд в порушення кримінального закону фактично приєднав з невідбутої частини покарання за попереднім вироком лише 40 годин громадських робіт. Просить вирок скасувати, постановити новий за яким ОСОБА_7 призначити покарання ч.2 ст.389 КК України у виді 5 місяців арешту. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Великоолександрівського районно суду Херсонської області від 02.02.2016 року у виді 128 годин громадських робіт, перевівши відповідно до ст.72 КК України менш суворий вид покарання виді громадських робіт в більш суворий у виді арешту та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 місяців 16 днів арешту.
Заслухавши думку прокурора про необхідність часткового задоволення поданої на вирок апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженню, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив вирок суду змінити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні злочину відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правовуоцінку, є обґрунтованим та правильно кваліфікував дії обвинуваченого
З таким висновком суду першої інстанції про обставини справи, а саме те що, ОСОБА_7 , переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання вироку суду, з метою ухилення від відбування кримінального покарання, будучи засудженим вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02.02.2016 року за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт у період з 18.03.2016 року по 19.04.2016 року допустив прогули не відвідуючи місце роботи тривалий час, внаслідок чого із призначеного покарання відбув лише 24 години.
Проте, при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції допустив помилку, чим порушив вимоги матеріального права.
Відповідно до положень ст. ст. 409, 413 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зокрема, незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України( а. п. 2-5).
В ході судового розгляду суд першої інстанції кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тобто прийшов до висновку, який був встановлений в ході досудового слідства.
Однак суд, визнавши ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, помилково, у резолютивній частині вироку визнав обвинуваченої ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, але призначив йому покарання за частиною другою цієї статті закону.
Таким чином, суд допустив порушення кримінального закону, а тому вирок підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо неправильного призначення покарання ОСОБА_7 за ст. 71 КК України є необґрунтованими, а щодо м`якості призначеного покарання взагалі не мотивована в апеляційній скарзі.
Відповідно до ст. 71 ч.1, 4 КК України та роз`яснення, які містяться в п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року N 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із змінами і доповненнями, відповідно до якого якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання , призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При застосуванні правил ст. 71 КК судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, призначаючи покарання, дотримався вимог закону, передбаченого ст.ст. 71, 72 КК України, приєднав частково невідбуте покарання за вироком Великоолександрівського районно суду Херсонської області від 02.02.2016 року призначив покарання більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
Перевіряючи доводи прокурора в апеляційній сказі щодо м`якості призначеного покарання колегія суддів зазначає, що вони взагалі не мотивовані та чому апелянт прийшов до висновку про необхідність збільшити термін покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та запобіганню вчинення нею нових злочинів.
Відповідно до ст. 404 ч. 1 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Призначене ОСОБА_7 покарання є таким, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року, без порушення правил його призначення, з огляду на ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за обставин встановлених у вироку, даним про особу обвинуваченого, який визнав вину у вчинені злочину та посередньо характеризується, з урахуванням на утриманні ОСОБА_7 трьох малолітніх дітей, а тому визнати його явно несправедливим та для заміни міри покарання, як про це зазначає прокурор, колегія суддів не вбачає підстав.
Крім того, прокурор в апеляційній скарзі не заявив клопотання про дослідження в апеляційному суді певних обставин та доказів, які згідно зі ст.404 ч.3 КПК України мають бути повторно досліджені, а саме особу обвинуваченого.
З оглядом на викладене, та враховуючи, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання ОСОБА_7 , з урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню підлягає задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженню задовольнити частково.
Вирок Великоолександрівськогорайонного суду Херсонської області від 13 червня 2016 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати.
Призначити ОСОБА_7 покарання за за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді чотирьох місяців арешту.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 02.02.2016 року у виді 128 годин громадських робіт, перевівши відповідно до ст. 72 КК України менш суворий вид покарання у виді громадських робіт в більш суворий у виді арешту, виходячи з співвідношення: одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох місяців п`яти днів арешту.
В решті вирок місцевого суду залишити без зміни.
Вирок набирає законної сили після його проголошення і може бути оскаржений учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: (підпис) ОСОБА_2 ,
(підпис) ОСОБА_3 ,
(підпис) ОСОБА_4 .
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_2