Номер провадження 1-кп/643/834/16
УХВАЛА

17.11.2016 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 04.11.2004 р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 04.05.2005 р. тим же судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 27.07.2009 р. Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 18.10.2011 р. тим же судом за ч. 1 ст. 187 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,
29.06.2016 року у період часу з 22:30 по 00:00 годину, знаходячись на території літнього майданчику кафе «Pizza Express», за адресою: м.Харків, пр-т Ювілейний, 49/8, між ОСОБА_4 та її колишнім співмешканцем ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 , піднявшись зі стільця, направилася в бік магазину «Посад», проте ОСОБА_5 наздогнавши її, діючи умисно та протиправно, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 почергово кулаком руки два удари в область лівої частини голови та один удар в область правої верхньої частини тулубу. Після цього ОСОБА_5 схопив ОСОБА_4 за руку та почав вести її за собою до автомобілю таксі, який був розташований поблизу вказаного кафе та проти волі останньої посадив її на заднє сидіння зазначеного автомобілю, ОСОБА_5 сів на переднє пасажирське сидіння та вказав водієві куди необхідно їхати. Доїхавши до другого під`їзду будинку, в якому мешкає ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 попрохав зупинити автомобіль, після чого вийшовши з автомобілю, відкрив задні двері та наказав ОСОБА_4 вийти, на її відмову, він проникнув верхньою частиною тулуба до автомобілю, продовжуючи реалізовувати свій умисел, наніс ОСОБА_4 почергово кулаком правої руки два удари в область лівої частини обличчя, після чого схопивши ОСОБА_4 за волосся поза її волею, витягнув її з автомобілю, та знаходячись на вулиці наніс ОСОБА_4 один удар кулаком руки по обличчю. Від нанесених ударів, ОСОБА_4 впала на асфальтовану ділянку місцевості поблизу будинку, на лівий бік. Піднявши за руку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наніс їй близько 4 ударів в область обличчя. При цьому супроводжуючи її до 1-го під`їзду раніше зазначеного будинку, увійшовши до якого вони направилися до квартири АДРЕСА_3 , в якій мешкає ОСОБА_4 , де в кімнаті ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 один удар по обличчю, від якого вона впала на підлогу та втратила свідомість. Після нанесення вказаних тілесних пошкоджень, ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії та покинув приміщення квартири.
В результаті вищезазначених протиправних дій, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №2246-С/16 від 20.07.2016 року тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку м`яких тканин, синці та садна на голові, синці на ногах, які виникли від ударно дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких у пошкодженнях не відобразилися і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МЛЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про відмову від обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України за обставин вказаних у обвинувальному акті, не заперечував проти закриття кримінального провадження.
Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження.
Суд, заслухавши думку учасників, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України провадження за ч. 1 ст. 125 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо обставини, передбачені пунктами 5,6,7,8 частини першої цієї статті виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто обвинувачення у кримінальному провадженні здійснюється у формі приватного обвинувачення, відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.
Керуючись статями 284, 477 КПК України, -
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1