27 вересня 2016 року м. Київ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2.,

суддів ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши в судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 19 грудня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за частиною першою статті 121 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Апеляційний суд Херсонської області від 1 квітня 2015 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1 залишив без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 20 січня 2016 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишив без задоволення, а судові рішення щодо нього - без зміни.

У заяві засуджений ОСОБА_1 порушує питання про перегляд Верховним Судом України ухвали суду касаційної інстанції з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). Одночасно засуджений ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку для подання такої заяви.

Заслухавши суддю-доповідача та перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з частиною другою статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 цього Кодексу, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 3 статті 445 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини шостої статті 447 КПК пропущений строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин і вирішення цього питання покладається на суд.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об'єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов'язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Із змісту судових рішень вбачається, що ухвала суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_1 постановлена 20 січня 2016 року. На обґрунтування підстави для перегляду оспореного судового рішення заявник послався на постанову Пленуму Верховного Суду України, яка не може бути використана заявником для підтвердження наявності підстави, визначеної пунктом 3 статті 445 КПК, оскільки прийнята Верховним Судом України за наслідками узагальнення та аналізу судової практики, а не в межах процедури перегляду судових рішень.

Отже, посилання заявника на пункт 3 статті 445 КПК є формальним, оскільки будь-якого обґрунтування цієї підстави для перегляду ухвали суду касаційної інстанції Верховним Судом України заява не містить.

Водночас заяву про перегляд ухвали суду касаційної інстанції засуджений ОСОБА_1 подав до Верховного Суду України 1 вересня 2016 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом тримісячного строку на подання заяви.

Посилання засудженого ОСОБА_1 як на обставини для поновлення строку - на стан його здоров'я та необізнаність у користуванні Всесвітньою мережею Інтернет і неможливістю внаслідок цього долучити до заяви копії порівнюваних судових рішень, є такими, що на думку колегії суддів, не свідчать про наявність істотних перешкод чи поважних причин для реалізації права на подання заяви, виходячи з наступних підстав.

Як зазначає у клопотанні засуджений ОСОБА_1, він мав захисника, упродовж часу з дня ухвалення оспореного судового рішення засуджений неодноразово подавав заяви про вчинення кримінальних правопорушень потерпілою, свідками та експертом за надання завідомо неправдивих, на його думку, показань і висновку експертизи, а також звертався до суду із завою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Таким чином, з дня ухвалення рішення судом касаційної інстанції засуджений ОСОБА_1 мав достатньо часу для того, щоб скористатись установленими законом процедурами для оскарження ухвали суду касаційної інстанції до Верховного Суду України.

Відповідно до частини шостої статті 447 КПК заява про перегляд судового рішення залишається без розгляду, якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, а також якщо в поновленні строку відмовлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що підстави для поновлення строку для подання заяви відсутні. Отже, в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 слід відмовити, а його заяву необхідно залишити без розгляду.

Керуючись частиною шостою статті 447, 450 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Відмовити засудженому ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд Верховним Судом України судового рішення щодо нього.

Заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 січня 2016 року залишити без розгляду.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4