справа №176/2133/16-к
провадження №1-кп/176/128/16
В И Р О К
Іменем України
13 жовтня 2016 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Мар`янівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утримані має одну неповнолітню дитину, із середньо спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , до кримінальної відповідальності раніше не притягувався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2016 року за №0000899,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора Жовтоводської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В
ОСОБА_3 відповідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2014 року зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 травня 2014року.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції від 04 вересня 2014 відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів із обвинуваченого на підставі вищевказаного рішення суду.

Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області 29 січня 2015 року ОСОБА_3 попереджався про необхідність погашення заборгованості по виплаті аліментів на утримання сина, з метою виконання рішення суду та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів.

24 лютого 2015 року обвинувачений особисто надав розписку до відділу державної виконавчої служби про ознайомлення із сумою заборгованості по аліментам та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів. Однак, на зазначені попередження не реагував належним чином і, будучи здоровою особою, не працевлаштувався, інших заходів для виконання рішення суду не вживав, тим самим умисно, злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання дитини.

Так, ОСОБА_3 з січня 2016 року офіційно не працює, будучи фізично здоровим та працездатним в період з 01 січня 2016 по 31 липня 2016 протягом 7 місяців злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання сина (аліментів), добровільно аліменти не платив, в Жовтоводський міський центр зайнятості, як шукаючий роботу не звертався, на обліку не знаходився, іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав.

Так, ОСОБА_3 злісно ухилявся від сплати аліментів протягом січня 2016 року на суму 1027,26 грн, протягом лютого 2016 року на суму 1027,26 грн, протягом березня 2016 року на суму 1027,26 грн, протягом квітня 2016 року на суму 1027,26 грн, протягом травня 2016 року на суму 1027,26 грн, протягом червня 2016 року на суму 1027,26 грн, протягом липня 2016 року на суму 1027,26 грн.

Таким чином сума заборгованості по сплаті ОСОБА_3 аліментів за період часу з 01 січня 2016 по 31 липня 2016 року становить 7190,82 грн

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. При цьому показав, що дійсно являється батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитина проживає разом із потерпілою. На підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 08 серпня 2014 року він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь останньої на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 травня 2014 року. Однак, у період з 01 січня 2016 року по 31 липня 2016 року, аліменти на користь потерпілої ним не сплачувались, оскільки не мав постійного місця роботи. На даний час він розуміє необхідність виконувати рішення суду і сплачувати аліменти на утримання сина.
При цьому обвинувачений зазначив, що докази його вини, за інкримінованим діяннями, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Визнання вини і покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діянь, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст. ст.349, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, які ним не оспорюються та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим суд, кваліфікує дії обвинуваченого зач. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та особу обвинуваченого, якій не працює, на обліку у Жовтоводському міському центрі зайнятості, як безробітній, не перебуває, на диспансерному обліку в психкабінеті та наркологічному кабінеті СМСЧ 9 не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання останнім своєї вини, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують його покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до нього покарання у виді громадських робіт.
Вказаний вид покарання за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідатиме цілям покарання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.
Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.
Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1