АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1435/15-к Номер провадження 11-кп/786/136/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія:ч.4 ст.187 КК України О.Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, раніше судимий:

- 11.02.2014 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України на 200 годин громадських робіт;

- 05.09.2014 року Хорольським районним судом Полтавської області за ст.389-1 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,

- 25.11.2014 року Хорольським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.187, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
засуджений:

-за ч.4 ст.187 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного майна;

-за ч.2 ст.121 КК України на 8 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Згідно ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте засудженим покарання за вироком Хорольського районного суду Полтавської області від 25.11.2014 року у виді 1 року позбавлення волі та остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 11 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного майна.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфософського 13 366, 56 грн в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 .

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому, що він 18.04.2015 року, близько 22.45 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив поблизу паркану автостанції „Хорол-1 за адресою: м.Хорол, Полтавської області, вул.Жовтнева, 11, де побачив на землі пристарілу потерпілу ОСОБА_9 , яка за зовнішнім виглядом була схожа на особу без постійного місця проживання. Побачивши, що остання перераховує грошові кошти, вирішив вчинити на неї напад, шляхом заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень, з метою заволодіння цими грошовими коштами.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на умисне відкрите заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, поєднаного із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 , та умисно, з достатньо великою силою, лівою ногою взутою в черевик наніс в область голови потерпілої не менше 4-х ударів, внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді чисельних саден та підшкірних гематом голови, обличчя та кінцівок, рани обличчя, перелому лівої виличної кістки, пластинчатої субдуральної гематоми зліва, субарахноїдальних крововиливів, субдуральної гідроми справа, від яких остання втратила свідомість, після чого ОСОБА_8 заволодів грошима потерпілої на загальну суму 23 грн.

У подальшому ОСОБА_8 відтягнув ОСОБА_9 за приміщення автостанції з метою укриття даного злочину, після чого з викраденим майном із місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Не приходячи у свідомість ІНФОРМАЦІЯ_2 потерпіла ОСОБА_9 померла в неврологічному відділенні Хорольської ЦРЛ. Смерть ОСОБА_9 настала від гнійного запалення м`яких мозкових оболонок, яке виявилось результатом віддалених наслідків перенесеної закритої черепно-мозкової травми (18.04.2015 р.).

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати в частині кваліфікації його дій за ч.4 ст.187 КК України, оскільки при проведеному обшуку коштів, набутих ним злочинним шляхом, знайдено не було, що виключає його участь у вчиненні розбійного нападу.
Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та прохав вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 висновки суду про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не оспорюються. Суд першої інстанції правильно визнав ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого.

Обґрунтовано суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винним і у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (розбій).

В ході апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 заперечив свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та пояснив, що грошовими коштами потерпілої він не заволодівав, при цьому не зміг пояснити колегії суддів мотивів спричинення потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень. Зазначив, що визнавальні показання в частині обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України під час досудового розслідування були надані ним внаслідок примусу та застосування фізичного насилля з боку працівників правоохоронних органів.

Водночас, колегія суддів вважає, що висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину за встановлених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, зібраними і перевіреними в передбаченому законом порядку.

Так, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів як за ч.4 ст.187 КК України, так і за ч.2 ст.121 КК України визнав у повному обсязі та надав колегії суддів показання щодо обставин події, вказавши, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 ним спричинені саме з корисливих мотивів, з метою заволодіння грошовими коштами, які потерпіла при цьому перераховувала. В подальшому грошовими коштами потерпілої він розпорядився на власний розсуд, а саме придбав за них пачку цигарок в магазині «Тарус» та запальничку в магазині «Мегаполіс».

В ході судового розгляду колегією суддів неодноразово з`ясовувалося, чи добровільно обвинувачений дає показання щодо обставин події , що сталася 18.04.2015 року та, відповідно, визнання ним вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, при цьому ОСОБА_8 підтвердив добровільність його позиції та заперечив примус, вмовляння чи погрози з боку інших осіб з метою надання неправдивих показань з приводу обвинувачення. Окрім того, під час допиту в ході судового розгляду, на пряме запитання колегії суддів, заперечив факт вчинення на нього тиску з боку працівників міліції під час досудового розслідування.

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_8 не надав колегії суддів відповіді та пояснень з приводу того, чи здійснювався на нього тиск та ким саме в ході судового розгляду.

За таких обставин, враховуючи наведені у вироку суду докази на підтвердження вини обвинуваченого, які належним чином перевірені судом, узгоджуються між собою, добуті без будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства, в тому числі і показання обвинуваченого, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання та якими обґрунтував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_8 , апеляційна скарга обвинуваченого є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Водночас, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції при кваліфікації дій обвинуваченого помилково зазначив дату смерті потерпілої ОСОБА_9 22.04.2015 року, замість ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підлягає виправленню в порядку ст.379 КПК України .

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Оскільки попереднє ув`язнення в розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили, тому підлягає зарахуванню ОСОБА_8 відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України і час перебування його під вартою з 20.04.2015 року до ухвалення рішення апеляційною інстанцією.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Хорольського районного суду Полтавської області від 19 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 без змін.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 20 квітня 2015 року по 18 травня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Рекомендувати суду першої інстанції виправити описку, допущену в мотивувальній частині вироку щодо дати смерті потерпілої при кваліфікації дій обвинуваченого.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою в той же строк з моменту отримання ним копії ухвали.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4