УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/1425/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2016 року
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_6 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2016 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Коростеня Житомирської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні осіб не має, раніше судимого: 29.03.2002 року Коростенським міським судом за ст.ст. 185 ч. 1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим терміном 2 роки; 07.11.2002 року Коростенським міським судом за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 13.09.2006 року Коростенським міським судом за ст.ст. 185 ч. 3, 309 ч. 1, 70, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі; 14.04.2011 року Коростенським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч. 2, 15 ч. 2 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 12.10.2011 року Коростенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 309, ч. 1 ст.71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 01.08.2012 року Коростенським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання в вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, в порядку ст. 76 КК України встановлено іспитовий строк - 1 (один) рік.
У відповідності з п.п. 2,3,4 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Не погоджуючись з рішенням суду І інстанції заступник прокурора Житомирської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2016 року щодо ОСОБА_7 у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ст. 76 КК України.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що санкцією ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років. Призначення покарання нижче санкції статті кримінального закону можливо лише на підставі ч.1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання.
Зазначає, що всупереч вказаним вимогам закону суд призначив ОСОБА_7 покарання нижче найнижчої межі санкції ч.3 ст. 185 КК України.
Крім того, вказує, що підстав для застосування ч.1 ст. 69 КК України не вбачається, оскільки має місце лише одна обставина, що пом`якшує покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котрий підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, думку обвинуваченого, котрий не заперечив проти доводів, наведених у апеляційній скарзі прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в межах передбачених КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вироку суду, 31.12.2015 року близько 00 години 30 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_9 , проник через вікно до приміщення сараю, який належить ОСОБА_9 та розташований неподалік будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: алюмінієву каструлю з кришкою ємкістю 20 л. вартістю 235 грн.; дві курки вартістю по 100 грн. за одну курку на суму 200 грн., а всього таємно викрав чужого майна, яке належить ОСОБА_9 , на загальну суму 435 гри., але свій злочинний намір до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки під час вчинення злочину був помічений та затриманий ОСОБА_10 .
Своїми умисними діями, які виразилися у замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, поєднаними з проникненням у приміщення, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
Висновки місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні вказаного у вироку злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - є обґрунтованими та не оспорюються учасниками провадження, а тому не перевіряються апеляційним судом.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене покарання достатнім і справедливим.
Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Апеляційний суд вважає, що при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у відповідності зі ст.65 КК України судом І інстанції було враховано суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, його особу, а так само обставини, передбачені ст. ст. 66, 67 КК України, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , як визначає суд І інстанції, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , відсутні.
За місцем мешкання обвинувачений ОСОБА_7 характеризується задовільно, не працює, раніше судимий. На спеціалізованих обліках обвинувачений ОСОБА_7 не перебуває.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд І інстанції керувався положеннями ст. 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, врахував характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а також думки потерпілої. Судом І інстанції встановлено, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і вважає за можливе застосувати положення ст.ст.75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_7 від призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Однак, як вважає апеляційний суд, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 допустив неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, оскільки санкцією ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 6-ти років, а суд всупереч вказаним вимогам закону призначено покарання нижче найнижчої межі санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді 2-х років позбавлення волі, без відповідного застосування положень ч.1 ст.69 КК України.
Тому в частині призначення покарання та встановлення іспитового строку вирок суду І інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.
Призначаючи обвинуваченому покарання, апеляційний суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2016 року скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 404, 407, 413, 414, 420 КПК України,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу заступника прокурора області ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2016 року, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2-х років позбавлення волі скасувати.
Постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
У відповідності з п.п. 2,3,4 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, або роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речовий доказ по справі алюмінієву каструлю ємністю 20 літрів, дві курки, які передано для зберігання ОСОБА_9 , залишити власникові ОСОБА_9 .
На вирок протягом трьох місяців з дня його проголошення, може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: