11-кп/775/80/2016(м)
265/7722/14-к

Категорія ч. 2 ст. 309 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційні скарги заступника прокурора Донецької області ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, раніше судимий, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати.
ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він влітку 2013 року, перебуваючи біля зупинки громадського транспорту в с. Гнутово Іллічівського району м. Маріуполя, повторно, незаконно, з метою особистого вживання наркотичних засобів без мети збуту, придбав (зірвав) рослини дикоростучої коноплі, які переніс до металевого гаражу, установленого на дачній ділянці в с. Гнутове, де висушив та виготовив шляхом перетирання руками особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс вагою 11,42 гр., в перерахунку на суху речовину 10,28 гр., який у подальшому перевіз за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав на балконі в холодильнику.
14 жовтня 2014 року в період часу з 17:45 до 19:35 в ході проведення обшуку вказаної квартири виявлено та вилучено зазначений особливо небезпечний наркотичний засіб.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, суттєве порушення органами досудового слідства і судом вимог кримінального процесуального закону, просить вирок скасувати та постановити новий, яким його виправдати.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що він інкриміноване йому кримінальне правопорушення не вчиняв, про що заявляв слідчому в ході обшуку квартири, в якій крім нього проживають ще його мати, батько та рідний брат, а також періодично проживали та мають вільний доступ до житла його син ОСОБА_11 та цивільна дружина ОСОБА_12 . Однак слідчий, а потім і суд його заперечення не прийняли до уваги, при тому, що ані слідчим, ані судом не було здобуто прямих доказів того, що виявлений та вилучений пакет з наркотичним засобом, належить саме йому або будь якої конкретній особі. Більш того, в нього ніколи не було металевого гаражу на дачній ділянці в с. Гнутово.
Також вказує, що показання допитаних у суді свідків мають розбіжності та суперечливий характер.
Крім того звертає увагу на показання його сина ОСОБА_11 , допитаного у судовому засіданні в якості свідка, який показав, що виявлений та вилучений згорток з наркотичним засобом належить саме йому. Так, при його затриманні 11 вересня 2014 року він повідомив робітникам міліції, що частина наркотичного засобу зберігається в квартирі АДРЕСА_2 . Це стало підставою для надання слідчим суддею дозволу на проведення обшуку у зазначеній квартирі, але обшук провели лише через місяць 14 жовтня 2014 року, при цьому виявлений та вилучений згорток з наркотичним засобом привласнено йому, а не сину. Дані показання свідка суд до уваги взагалі не прийняв.
В своїй апеляційній скарзі, якою змінена апеляційна скарга прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Маріуполя ОСОБА_13 , заступник прокурора Донецької області ОСОБА_10 , посилаючись на неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, просить вирок в частині кваліфікації дій обвинуваченого змінити, виключивши з обвинувачення кваліфікуючи ознаки: придбання, виготовлення, перевезення та кваліфікувати його дії за ч. 2 ст. 309 КК України як зберігання наркотичного засобу, вчинене повторно.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що обставини придбання, виготовлення і перевезення наркотичних засобів об`єктивно матеріалами кримінального провадження не підтверджуються. За таких обставин, за твердженням прокурора, кваліфікація дій обвинуваченого за зазначеними ознаками є безпідставна.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу, думку прокурора про її безпідставність та законність апеляційних вимог заступника прокурора Донецької області, з проханням їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційних скарг в їх межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга заступника прокурора Донецької області у повному обсязі з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 94,370 КПК України при розгляді кримінального провадження суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини кримінального правопорушення, безпосередньо в ході судового слідства дослідити кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, проаналізувати їх і, надавши їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, після чого зробити висновок про правильність кваліфікації дій обвинуваченого за кримінальним законом та доведеність його вини у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Зазначені норми кримінального процесуального закону судом дотримані не у повному обсязі.
Суд перевірив у судовому засіданні доводи ОСОБА_9 і його захисника, аналогічні тим, які викладені в їх апеляційній скарзі про те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України обвинувачений не вчиняв.
Їх доводи, на думку колегії суддів, частково заслуговують на увагу.
Так, визначаючи винним ОСОБА_9 у вчиненні незаконного зберігання наркотичних засобів, повторно без мети збуту, суд обґрунтовано не прийняв до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_9 та його сина ОСОБА_11 , допитаного в якості свідка про те, що вилучені у ході обшуку наркотики за місцем проживання обвинуваченого належать його сину ОСОБА_11 , що цей наркотик останній придбав 11 вересня 2014 року, приніс його до мешкання батька, поклав на у холодильник, розташований на балконі, вихід на який з кімнати батька, а частину речовини взяв з собою для особистого вживання, але у той же день був затриманий працівниками міліції, які вилучили у нього наркотик.
Суд надав правильну оцінку їх показанням, оскільки вони спростовуються показаннями допитаних у судовому засіданні свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які зазначили, що під час обшуку і вилучення наркотичного засобу обвинувачений ОСОБА_9 пояснив, що наркотики залишилися у нього зі старих запасів, а також висновком судово-хімічної експертизи № 1191 від 12.08.2015 року, згідно якої наркотичний засіб канабіс, вилучений у ході обшуку у обвинуваченого ОСОБА_9 14 жовтня 2014 року і у його сина ОСОБА_11 , затриманого 11 вересня 2014 року, раніше єдину масу не складали (а.п. 64-66, 101-106,161-167).
Отже, висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у не законом зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, повторно, є обґрунтованими, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.
Разом з тим, викладаючи у вироку об`єктивну сторону встановленого судом кримінального правопорушення, суд встановив також доведеним придбання, виготовлення і перевезення ОСОБА_9 наркотичного засобу, що об`єктивно не підтверджуються як матеріалами кримінального провадження, так і свідченнями допитаних в судовому засіданні і в ході апеляційного розгляду обвинуваченого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 .
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає апеляційні доводи обвинуваченого і прокурора, з цього приводу, обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню і виключає з обвинувачення вказані кваліфікуючі ознаки.
Таким чином, колегія суддів вважає, що у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, які прямо і побічно викривають ОСОБА_9 у незаконному зберіганні наркотичного засобу без мету збуту, повторно. Судом дана належна оцінка зібраним органом досудового слідства в цій частині доказам в їх сукупності і зроблений правильний висновок про кваліфікацію дій ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 309 КК України.
При цьому, суд першої інстанції цілком обґрунтовано поставився критично до показань обвинуваченого і свідка ОСОБА_11 про не вчинення ОСОБА_11 зазначених протиправних дій, достатньо переконливо мотивувавши свій висновок з цього приводу, з викладанням у вироку.
Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 65 УК України. Суд врахував тяжкість вчиненого злочину, дані про його особу. Тому, на думку колегії суддів, призначене покарання є справедливим, необхідним і достатнім для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.
Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_10 задовольнити.
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 30 листопада 2015 року щодо ОСОБА_9 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку кваліфікуючи ознаки за ч. 2 ст. 309 КК України придбання, виготовлення, перевезення наркотичного засобу.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвалу суду може бути оскаржено безпосередньо до ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3х місяців з дня її проголошення.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4