Справа № 183/4001/15
№ 1-кп/183/68/16
В И Р О К
іменем України
27 липня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

в присутності обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, що має середню освіту, працюючого рецептурщиком ТОВ «Шоколадна фабрика «МиР», неодруженого, що має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Піщанка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

-28.10.2014 року Новомосковським міськрайонним судом за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
07 березня 2015 року приблизно о 19.00 годині ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 , перебуваючи в кафе «Курінь» в с.Піщанка Новомосковського району, вступили в злочинну змову, направлену на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, того ж дня, тобто 07.03.2015 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , зі згоди ОСОБА_7 , не пояснюючи йому про свої злочинні наміри, скористалися його автомобілем «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

07 березня 2015 року приблизно о 23.00 годині на автомобілі «Газель», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , останній разом з ОСОБА_6 приїхали до дачної ділянки АДРЕСА_4 , де ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи спільно, відігнули сітку-рабицю, яка являється огорожею вказаної дачної ділянки, і в такий спосіб проникли на територію подвір`я.

Перебуваючи на території подвір`я зазначеної вище дачної ділянки, діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, таємно викрали десять плит «OSB» розміром 2500х1250х10 кожна, та, погрузивши їх в автомобіль, з місця скоєння злочину втекли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 1690 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні на початку судового розгляду визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися, однак в ході судового розгляду обвинувачений змінив свою позицію та надав показання про те, що дійсно 07 березня 2015 року ввечері він перебував разом з ОСОБА_6 в кафе «Курінь» в с.Піщанка Новомосковського району. ОСОБА_6 запропонував йому проїхати у не знайоме йому місце та допомогти перенести деякі речі, однак для цього необхідно було автомобіль. Він дійсно звернувся до свого знайомого ОСОБА_7 з проханням надати автомобіль Газель, на що останній погодився. Коли вони приїхали до будинку в садовому товаристві «Урожай», то ОСОБА_6 почав переносити з території подвір`я листи «OSB» до автомобіля, і з його поведінки він зрозумів, що ОСОБА_6 ці матеріали придбав для власних потреб. Однак, в ході руху до с.Піщанка Новомосковського району ОСОБА_6 повідомив його, що ці листи він викрав. Розуміючи про наслідки скоєного, він запропонував продати викрадене майно ОСОБА_7 , який на той час мав потребу у будівельних матеріалах. Викрадене майно вони продали ОСОБА_7 , кошти розподілили між собою, у скоєному обвинувачений кається.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні на початку судового розгляду визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, однак в подальшому змінив свою позицію щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, надав показання про те, що 07.03.2015 року ввечері вони дійсно з ОСОБА_5 перебували в кафе «Курінь» в с.Піщанка Новомосковського району, де він запропонував ОСОБА_5 перевезти деякі речі з дачі, що розташована в садовому товаристві «Урожай». Він не повідомляв ОСОБА_5 про свої злочинні наміри, дачну ділянку він вибрав навмання, бо побачив відігнуту шиферну огорожу і подумав, що на цій дачній ділянці можливо викрасти будь-яке майно. Через відігнуту огорожу, вони проникли на подвір`я дачного будинку, перед будинком були складені листи «OSB», десять з яких вони перенесли до автомобіля «Газель». Коли вони повертали автомобіль Газель ОСОБА_7 , то ОСОБА_5 запропонували йому придбати у них листи «OSB», на що останній погодився. У скоєному обвинувачений кається.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в суді, судом були досліджені наступні докази:

-показання потерпілого ОСОБА_8 про те, що вранці 08.03.2015 року йому зателефонували сусіди по дачі та повідомили, що бачили, як ввечері 07.03.2015 року незнайомий автомобіль зупинявся біля його дачної ділянки та троє чоловіків щось виносили з його подвір`я. Одразу він виїхав до садового товариства «Урожай» та по ходу руху до своєї дачної ділянки знайшов декілька пачок утеплювача, а коли пройшов на територію своєї дачної ділянки, то побачив відсутність 10 плит «OSB», які були складені перед будинком. Того ж дня він викликав міліцію, в його присутності та з його згоди було проведено огляд території дачної ділянки. Викрадене майно майже через місяць йому повернули працівники міліції, які повідомили його про необхідність самостійного вивозу плит з незнайомого йому житлового будинку в с.Піщанка Новомосковського району;

-показання свідка ОСОБА_7 про те, що на початку весни 2015 року до нього з проханням про надання автомобіля «Газель» звернувся ОСОБА_5 . Останнього він добре знає, довіряє йому, тому, не дивлячись на вечірній час, погодився. Автомобіль «Газель» ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повернули на наступний день, у кузові автомобіля знаходилися 10 листів «OSB», які ОСОБА_5 запропонував придбати у нього, на що він погодився. Через деякий час до нього приїхали працівники міліції, які повідомили, що придбані ним у ОСОБА_5 листи «OSB» є викраденими, тому він добровільно видав викрадене майно;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , датоване 08.03.2015 року, в ході якого останній просив притягти до відповідальності не встановлених осіб, які в період часу з 07.03.2015 року по 08.03.2015 року таємно проникли на територію його дачної ділянки № НОМЕР_2 в садовому товаристві «Урожай», звідки викрали належне йому майно;

-протокол огляду місця події від 08.03.2015 року території садової ділянки № НОМЕР_2 в садовому товаристві «Урожай», яка огороджена металевим та шиферним парканом. В ході огляду місця події на подвір`ї біля будинку лежали листи «OSB» у кількості приблизно 50 штук, серед цих листів знаходились і викрадені листи. Слід звернути увагу, що слідчий, при складенні даного протоколу процесуальної дії, неоднозначно сформулював наявність чи відсутність викраденого майна ним зафіксована серед невизначеної кількості листів «OSB». Між тим, при огляді місця події був присутній потерпілий ОСОБА_9 , який надав суду пояснення про те, що з його слів слідчий зафіксував у протоколі, що саме з цього місця було скоєно крадіжку 10 листів «OSB», я зв`язку з чим суд, в розумінні п.3 ч.2 ст. 99 КПК України, вважає цей доказ допустимим та відносить даний протокол до документу, в якому зафіксовані відомості про місце та спосіб таємного викрадення 10 листів «OSB», що належали ОСОБА_9 ;

-протокол огляду від 11.03.2015 року автомобіля «Гезель», реєстраційний номер НОМЕР_1 , добровільно наданого для огляду ОСОБА_7 , в ході якого в кузові автомобіля виявлено 10 листів «OSB» розмірами 2,5м х 1,25м.

-вказані листи «OSB» постановою слідчого від 12 квітня 2015 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та того ж дня передані під розписку потерпілому;

-висновок судово-товарознавчої експертизи № 1871-15, у відповідності до якого вартість 10 листів «OSB» станом на 08.03.2015 року складає 1690 грн.;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 від 22.06.2015 року, в ході якого обвинувачений на місці вчинення злочину показав, яким чином вони разом з ОСОБА_5 проникли на територію садової ділянки № НОМЕР_2 в садовому товаристві «Урожай», показав місце, де були складені листи «OSB», в який спосіб вони виносили плити з дачної ділянки;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 30.09.2015 року, в ході якого обвинувачений на місці вчинення злочину показав, з якої сторони вони приїхали до дачної ділянки ОСОБА_8 , в який спосіб, а саме шляхом відгинання огорожі, проникли на територію садової ділянки, також обвинувачений показав місце, де були складені листи «OSB», в який спосіб вони виносили плити з дачної ділянки.

Таким чином, оцінивши кожний доказ, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 також встановлена судом, його дії належить кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше сховище.

Суд критично оцінює показання обох обвинувачених про те, що ОСОБА_5 не мав умислу на таємне викрадення чужого майна та не вступав у злочинну змову з ОСОБА_6 на таємне викрадення чужого майна з конкретної дачної ділянки та розцінює, їх, як обрану позицію захисту, яку суд вважає нічим не обґрунтованою, надуманою, і розцінює такі показання обвинуваченого ОСОБА_5 , як право на обраний, відповідно до закону, спосіб захисту та свого розуміння вчинених дій, а також, як спосіб уникнення від відповідальності за вчинення кримінального правопорушення. Вказана версія спростовується дослідженими доказами обвинувачення, яким суд, з точки зору достатності та взаємозв`язку надав оцінку вище.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше був судимим, злочин ним вчинено в період встановленого судом випробувального терміну, Піщанською сільською радою ОСОБА_5 характеризується, як особа, яка веде бродячий та антигромадський спосіб життя, схильна до вчинення злочинів та правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації не ґрунтується на беззаперечному визнанні своєї вини, таке каяття висловлене обвинуваченим під тиском зібраних доказів, однак обвинувачений розуміючи наслідки скоєного кримінального правопорушення, готовий підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на певний термін буде достатнім для його виправлення і не потребує покарання в межах найбільшої санкції, передбаченої ч.3 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин.

Злочин вчинено особою, яка раніше не була судимою. Обвинувачений ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, займається суспільно-корисною працею, на утриманні має малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставиною, що пом`якшує покарання, визнається щире каяття обвинуваченого, яке ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, беззаперечним визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на певний термін буде достатнім для його виправлення.

З урахуванням характеру скоєного злочину та їх наслідків, з урахуванням особи винного, зважаючи на реальне усвідомлення обвинуваченого про наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання у виді позбавленні волі, ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинувачених, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.10.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відраховувати з моменту фактичного затримання.

Зарахувати в строк відбування покарання строк утримання ОСОБА_5 під вартою в період з 29 вересня 2015 року по 11 січня 2016 року включно, виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по кримінальному провадженню: 10 плит «OSB» - залишити потерпілому ОСОБА_10 .

Копію вироку вручити обвинуваченим негайно.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1