Справа №465/951/16-к
Провадження1-кп/465/346/16
УХВАЛА

про призначення підготовчого судового засідання

23 лютого 2016 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000238 від 27 січня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно змісту обвинувального акта, затвердженого прокурором 17 лютого 2016 року,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Грімне Городоцького району Львівської області, українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2

Обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Як зазначено в обвинувальному акті: «Досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2016 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні ломбарду "Платинум", що по вул. В.Великого, 34, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, отримала у продавця вказаного ломбарду мобільний телефон марки " Nokia E 17" ІМЕІ НОМЕР_1 для огляду , після чого почала оглядати його та через деявкий час, пересвідчившись, що за нею ніхто не спостерігає, покинула приміщення ломбарду "Платинум" разом із телефоном і в результаті чого, незаконно заволоділа вказаним мобільним телефоном. Згідно довідки наданої ломбардом "Платинум", вартість мобільного телефону марки " Nokia E 17" становить 680 грн.

За обвинувальним актом, слідчий та прокурор вважають, що встановлено достатність підстав для обвинувачення ОСОБА_3 в таємному викраденні чужого майна , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. І ст.185 КК України.

Сторона обвинувачення - прокурор

Львівської місцевої прокуратури №3

ОСОБА_4

Потерпілий: ОСОБА_5

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000238 від 27 січня 2016 року поступили до Франківського районного суду м. Львова 22 лютого 2016 року від керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 старшого радника юстиції ОСОБА_6 та передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст.. 35 КПК України 23 лютого 2016 року і п`ятиденний строк, передбачений ст.. 314 КПК України, щодо можливого призначення підготовчого судового засідання починається із вказаної дати.

Як вбачається з обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, вони не відповідають вимогам процесуального законодавства.

Так, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки в обвинувальному акті не зазначено фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими.
Відповідно до ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене субєктом злочину. У відповідності до ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчиненої дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Згідно ст. 24 вказаного Кодексу, умисел поділяється на прямий і непрямий. Прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
Як вбачається із змісту обвинувального акта, прокурор вважає, що ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, отримала у продавця мобільний телефон. Однак в обвинувальному акті не вказано умисел на викрадення якого саме чужого майна, коли виник такий умисел. В обвинувальному акті відсутній аналіз мети інкримінованих дій ( збагачення, для власних потреб, для подарка чи ін..). Не вказано також у який спосіб розпорядлась ОСОБА_3 майном, і чому таке не могло бути повернутим власнику. з фактичних обставин, що викладені в обвинувальному акті не вбачається, що крадіжку вчинила саме ОСОБА_3 (була затримана на місці, після крадіжки, на вулиці, дома, при реалізації і т.і.). Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 отримала телефон від продавця ломбарду "Платинум", однак потерпілим у кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 . В обвинувальному акті не зазначено кому заподіяна матеріальна чи моральна шкода і на яку суму.
У той же час, законодавець у ст. 55 КПК України однозначно визначив поняття потерпілого у кримінальному провадженні, а саме потерпілим може бути фізиична особа , якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до п.п.2,3 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, мета його вчинення. та вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопрушенням.
Виникає питання, що буде доказувати в судовому засіданні прокурор на виконання своїх обовязків, передбачених ст. 92 КПК України, якщо згідно фактичних обставинин кримінального провадження, ним не встановлені ні форма вини, ні вид умислу ні вид і розмір шкоди, ні кому ця шкода заподіяна, що у свою чергу викликає суперечності у кваліфікації.
Відтак, обвинувачення є не конкретизованим та не сформульованим, у звязку з чим, обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Крім цього, обвинувальний акт не відповідає й іншим вимогам процесуального закону з тих підстав, що поданий до суду не прокурором, який здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, а керівником Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , що суперечить вимогам ст. 40 КПК України, згідно якої: слідчий подає обвинувальний акт на затвердження прокурору, у даному випадку прокурору ОСОБА_4 , а останній відповідно до вимог ст.. 36 КПК України, повинен скерувати його до суду. Разом з тим, прокурор Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 покладені на нього обов`язки звернутися до суду з обвинувальним актом не виконав. До суду звернулася особа, процесуальні права та обов`язки якої, у даному кримінальному провадженні, не підтверджені. Більш того, у суповідному листі вказується як додаток та скеровано з обвинувальним актом до суду угода про примирення, що категорично суперечить п. 5 ч. 4 ст. 291 КПК України, відтак,

обвинувальний акт і з цих підстав не відповідає вимогам процесуального законодавства.

Покликання керівника Львівської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 у супровідному листі на п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України, стосується прокурора призначеного у порядку, передбаченому ст. 37 КПК України, який зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну із дій, передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України. Як вбачається із розписки про отримання копій обвинувального акта, в ній зазначена дата 17 лютого 2016 року, тобто дата складання і затвердження обвинувального акта. Проте, до суду матеріали передані наручно 22 лютого 2016 року, тобто через 2 робочих дні після затвердження обвинувального акту, що суперечить ст. 293 КПК України, згідно якої прокурор зобов`язаний вручити під розписку копію обвинувального акта одночасно з передачею обвинувального акта до суду.

Не дотримання прокурором вимог, передбачених ст. 28 КПК України, призвело до порушення прав ., передбачених ч. 1 ст. 21 КПК України на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, а також ст. ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» згідно з якою, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З огляду на викладене, є очевидною невідповідність обвинувального акта вимогам процесуального законодавства, однак вказані питання підлягають розгляду в порядку ст. ст. 314 316 КПК України.

Відповідно до ст. 314 КПК України, після отримання обвинувального акта, суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Із змісту обвинувального акта вбачається, що сторонами судового провадження є прокурор, обвинувачена та потерпілий, які і підлягають виклику в підготовче судове засідання.

Необхідності та підстав для прийняття рішення про призначення запасного судді, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 320 КПК України, не вбачається.

За даних обставин, вважаю за доцільне підготовче судове засідання призначити на 14 год. 00 хв. 18 березня 2016 року в приміщенні Франківського районного суду м. Львова.

В судове засідання викликати прокурора, обвинувачену та потерпілого.

Під час підготовчого судового засідання вирішити питання, передбачені ч. 3 ст. 314 та ст. 315 КПК України.

Виклик учасників судового провадження здійснити відповідно із вимогами ст.. 111 та ст. 135 КПК України.

Здійснення повідомлення про виклик учасників судового провадження доручити секретарю судових засідань.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 314, 369, 372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Призначити на 14 год. 00 хв. 18 березня 2016 року в приміщенні Франківського районного суду м. Львова підготовче судове засідання з вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду матеріалів обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000238 від 27 січня 2016 року.

В підготовче судове засідання викликати прокурора, обвинувачену та потерпілого.

Виклик учасників судового провадження здійснити відповідно із вимогами ст.. 111 та ст. 135 КПК України.

Здійснення повідомлення про виклик учасників судового провадження доручити секретарю судових засідань.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7