Справа №484/1064/16-к 04.04.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
04 квітня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Ульянівського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України
- відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці 21 травня 2016 року,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2016 року стосовно ОСОБА_6 ,
_________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/784/125/16 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст. 194 КПК України Доповідач апеляційної інстанції: ОСОБА_1
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 2 місяці до 21 травня 2016 року та встановлено наступні зобов`язання:
- заборонено ОСОБА_6 залишати своє помешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з 20:00 год. до 06:00 год. наступного дня;
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду на час розслідування та судового розгляду даного кримінального провадження.
Узагальнені доводи апелянта.
В апеляційній скарзі прокурор вважає судове рішення незаконним та прийнятим з істотнім порушенням кримінального процесуального закону.
Зазначає, що слідчий суддя при обрані запобіжного заходу не врахував тяжкість злочину, обставини його скоєння, вчинення ОСОБА_6 злочину в стані алкогольного сп`яніння, завдання матеріального збитку п`ятьом потерпілим та спричинення тілесних ушкоджень одному з потерпілих.
Вказує, що слідчим суддею не надано належної оцінки відмові підозрюваного від надання будь-яких пояснень та підписів у процесуальних документах. ОСОБА_6 почав давати покази лише після оголошення підозри, що свідчить про відсутність наміру у підозрюваного на проведення об`єктивного досудового розслідування та підтверджує ризик переховування від органу досудового розслідування.
Також зазначає, що підозрюваний проживає в одному районі з потерпілими та свідками, а тому при обрані запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, він буде вільно пересуватися по населеному пункті та може на них незаконно впливати.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 органами досудового слідства підозрюється в тому, що 19 березня 2016 року о 19 годині 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння з групою невстановлених осіб чоловічої статі, з хуліганських мотивів підійшов до будинку ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 , де окрім потерпілої знаходилася її матір - ОСОБА_12 та четверо малолітніх дітей, та умисно пошкодив за допомогою бити 3 металопластикових вікна, а також мопед «Вайпер спорт», мотоцикл К-750 та паркан з металевого профілю, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 матеріального збитку.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , діючи з хуліганських мотивів зайшов до будинку ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , де знаходилася потерпіла ОСОБА_14 та шестеро малолітніх дітей. При вході до будинку ОСОБА_6 безпричинно, не пояснюючи своїх дій, умисно наніс ОСОБА_14 два удари битою в область тулубу, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лівого плеча по задній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 182 від 21.03.2016 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Увійшовши до будинку ОСОБА_6 пройшов до кімнати де знаходився ОСОБА_13 , котрий тримав на руках малолітнього онука. ОСОБА_6 безпричинно, не пояснюючи своїх дій умисно наніс за допомогою бити удар ОСОБА_13 в область лівої руки, спричинивши останньому фізичний біль.
Крім цього, перебуваючи в зазначеному будинку ОСОБА_6 з групою невстановлених осіб умисно пошкодив міжкімнатні двері, а знаходячись на подвір`ї домоволодіння умисно пошкодив паркан, завдавши матеріального збитку потерпілому ОСОБА_13 . В цей час до подвір`я вищевказаного домоволодіння прийшов син потерпілого - ОСОБА_15 , якому ОСОБА_6 умисно спричинив тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_15 втратив свідомість.
Продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_6 з групою невстановлених осіб прийшов до будинку ОСОБА_16 , за адресою: АДРЕСА_5 , де умисно пошкодив вікна, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_16 матеріального збитку.
Далі, ОСОБА_6 з групою невстановлених осіб прийшов до будинку ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 , де умисно пошкодив вікна, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_17 матеріального збитку.
Окрім цього, під час скоєння хуліганських дій ОСОБА_6 разом з групою невстановлених осіб за допомогою бити пошкодили автомобіль швидкої медичної допомоги марки УАЗ державний номер НОМЕР_1 , який був викликаний потерпілими для надання їм медичної допомоги, внаслідок чого швидкій медичній допомозі м. Первомайську було завдано матеріальної шкоди, а також порушено нормальну діяльність швидкої медичної допомоги.
22 березня 2016 року ОСОБА_6 затриманий на підставі ст.208 КПК України.
23 березня 2016 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.
25 березня 2016 року слідчий Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 звернувся з клопотанням до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відмовляючи в обранні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді взяття під варту, суд зазначив про відсутність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце роботи та двох неповнолітніх дітей на утриманні. Слідчий суддя також зазначив ,що посилання слідчого на тяжкість злочину не є достатнім для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою, а інші зазначені у клопотанні обставини взагалі не заслуговують на увагу, так як будь яких ризиків не доводять.
Також вказав, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
На підставі зазначеного слідчий суддя дійшов висновку про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє помешкання з 20 години до 6 години ранку наступного дня з покладенням обов`язку прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення, вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційної суд вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту стосовно ОСОБА_6 вказані вимоги закону не дотримані.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 пред`явлена підозра у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та із застосуванням предметів спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень.
Слідчий суддя вірно дійшов висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні вказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується сукупністю доказів наявних в матеріалах провадження, які були досліджені судом першої інстанції, та прямо вказують на ОСОБА_6 , як особу яка вчиняла 19 березня 2016 року хуліганські дії.
Разом з тим, слідчим суддею взагалі не дотримані вимоги закону щодо перевірки та оцінки доказів на підтвердження існування ризиків, зазначених слідчим у клопотанні.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 під час вчинення правопорушення знаходився в стані алкогольного сп`яніння, поводив себе агресивно до потерпілих з якими знайомий тривалий час, в тому числі й щодо жінок в присутності малолітніх дітей, проживає в одному районі з потерпілими та свідками, а також на наступний день після злочину - 20.03.2016 року, в`їхав на автомобілі в паркан потерпілої.
В суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 пояснив, що у нього і раніше були конфлікти та сутички з цими потерпілими.
Крім того, органом досудового розслідування на даний час не встановлено всіх осіб, які з підозрюваним вчиняли незаконні дії.
З огляду на наведене, апеляційний суд визнає, що доводи прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, являються слушними.
Те, що підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце роботи та двох неповнолітніх дітей на утриманні, в даному випадку не є визначальними і не являються перешкодою для тримання під вартою.
Враховуючи особу підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення у якому він підозрюється, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд визнає, що застосування до ОСОБА_6 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не є достатнім для запобігання вказаним ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи наведене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину із застосуванням насильства, апеляційний суд не вбачає необхідності визначити підозрюваному розмір застави.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд
Апеляційну скаргу прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25 березня 2016 року, якою стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці до 21 травня 2016 року скасувати.
Постановити нову ухвалу якою, задовольнити клопотання слідчого Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 та застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття під варту, з урахуванням строку його затримання з 22.03.2016 року по 25.03.2016 року.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: