Справа № 203/5051/16-к
Провадження № 1-кс/0203/1293/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2016 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши клопотання заступника начальника СВ Центрального ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0001110 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190, ч.4 ст.358 КК України,
в с т а н о в и в:
31 листопада 2016 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що в кінці січня 2016 року, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 розробили план спрямований на заволодіння шляхом обману квартирою АДРЕСА_1 . Задля виконання злочинного плану ОСОБА_4 отримала завідомо підроблений документ, а саме «Свідоцтво про право власності на житло від 18.06.1999 року № НОМЕР_1 видане Виконкомом міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_5 » з відома останнього, яке згідно висновку експерта, має ознаки підробки. На підставі цього документу, 23.03.2016 року, в місті Ужгород Закарпатської області відбулося нотаріальне посвідчення за ОСОБА_5 права власності на зазначену квартиру, з метою здійснення правочину купівлі продажу квартири іншій особі, вартість якої станом на 23.03.2016 складає 465097 гривень 00 копійок, тим самим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , використовуючи завідомо підроблений документ, шахрайським шляхом заволоділи майном потерпілого ОСОБА_6 у особливо великих розмірах.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_7 , яка на підставі заповіту серії ВАЕ №661045 від 19.03.2003 заповіла йому квартиру АДРЕСА_1 . В січні 2016 року потерпілий звернувся до нотаріусу та вступив в спадщину зазначеної квартири, а 05.04.2016 з мережі Інтернет на сайті «OLX» він дізнався, що вищезазначена квартира продається ОСОБА_8 .
Допитана в якості свідка ОСОБА_9 показала, що 25.05.2016 приблизно о 17:00 годині по АДРЕСА_2 , приватний нотаріус ОСОБА_10 засвідчив договір купівлі продажу №НАТ 049780 між ОСОБА_11 (продавець) та ОСОБА_9 (покупець) квартири АДРЕСА_1 .
В ході досудового розслідування було встановлено, що 02.09.2016 року у приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_12 , за адресою АДРЕСА_3 було вилучено оригінали та копія документів, на підставі яких було здійснено правочин купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 , серед яких було свідоцтво про право власності на житло від 1806.1999 року № НОМЕР_1 видане Виконкомом міської ради народних депутатів на зазначену квартиру, яке, як показала в ході допиту ОСОБА_4 , виготовив ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в подальшому надав його ОСОБА_4 для передачі громадянину ОСОБА_5 для використання у вказаного приватного нотаріуса.
08.10.2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в кримінальному провадженні було повідомлено про підозру по ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 КК України
Також зазначено, що згідно з інформаційною довідкою № 60999426 від 09.06.16 року з реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що дачний будинок в садовому товаристві «Експрес» АДРЕСА_4 загальною площею 62,5 кв. м. з земельною ділянкою 400 кв. м. зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Слідчий просить накласти арешт на дачний будинок в садовому товаристві «Експрес» № 106, в місті Підгородне, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, загальною площею 62,5 кв.м. із земельною делянкою 400 кв.м., який зареєстрований за ОСОБА_4 .
Судом було встановлено, що за даним фактом відкрито кримінальне провадження за ч. 4 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР №0001110 від 06 квітня 2016 року.
Прокурор в судовому засіданні подане клопотання просив задовольнити, посилаючись на те, що арешт майна є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження №0001110 з метою відшкодування завданих підозрюваною ОСОБА_4 збитків кримінальним правопорушенням потерпілим в кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважає його таким, що підлягає задоволенню.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без ОСОБА_14 .
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Нормою ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи наведені положення кримінального процесуального законодавства та приймаючи до уваги, що матеріали кримінального провадження можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, збереження речових доказів, запобігання спробам знищити або пошкодити останні, вважаю, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування справи, у даному провадженні є потреба в накладенні арешту на нерухоме майно, яке розташоване в садовому товаристві «Експрес» № 106 в місті Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області загальною площею 62,5 кв. м. з земельною делянкою 400 кв. м., що зареєстровано за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3
Керуючись ст. 110, ст.132, 159-162, 167-172, 370-372 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :
Клопотання заступника начальника СВ Кіровського ВП Дніпропетровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту, заявлене у рамках кримінального провадження №0001110, задовольнити.
Накласти арешт на дачний будинок в садовому товаристві «Експрес» № 106 в місті Підгородне, Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, загальною площею 62,5 кв. м. із земельною ділянкою 400 кв. м., який зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1