Справа № 305/388/16-к
Номер провадження 1-кп/305/111/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 року . Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника малолітньої потерпілої - ОСОБА_6 ,

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000004 від 01.01.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Залісся, Камінь-Каширського району, Волинської області, мешканки АДРЕСА_1 (зареєстрована в АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, без освіти, неодруженої, непрацюючої, несудимої, маючої на утриманні двоє малолітніх дітей,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 , 16 грудня 2015 року, близько 11.00 години, в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, на тереторії автостанції смт. Ясіня, розташованої по вул. Миру, будучи співмешканкою ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що його дочка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , є малолітньою, перебуваючи в близьких стосунках з останньою, діючи умисно, шляхом пропозиції та вмовляння, схилила її до заняття жебрацтвом, в результаті чого, неповнолітня ОСОБА_8 , перебуваючи на тереторії автостанції смт. Ясіня та кафе " ІНФОРМАЦІЯ_3 " по вказаній вулиці, систематично випрошувала грошові кошти в громадян, які ОСОБА_4 використовувала на власні потреби.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.304 КК України, визнала повністю. Зокрема, пояснила, що, дійсно, за її пропозицією малолітня дочка її співмешканця ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , 2008 року народження, періодично жебракувала на автостанції в селищі Ясіня, та у закладах громадського харчування розташованих поруч. Отримані кошти віддавала їй, а вона в свою чергу використовувала їх для потреб сім"ї.

У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо її не карати, врахувати, що злочин скоїла через скрутне становище сім"ї.

Законний представник малолітньої, ОСОБА_6 , в судовому засіданні ствердила, що ОСОБА_4 на сьогодні перебуває в стані вагітності, усвідомила свою провину, розкаялася, тому, просить обрати їй умовну міру покарання.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає; судом роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а дії її вірно кваліфіковано за ч.2 ст.304 КК України, як втягнення малолітньої особи у заняття жебрацтвом.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, згідно ст.66 КК України, суд визнає те, що вона щиро розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину, до кримінальної відповідальності притягається вперше, перебуває в стані вагітності.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, згідно ст.67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу винної, конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі, що прямо передбачено санкцією ч.2 ст.304 КК України. Однак, беручи до уваги усі перераховані вище пом`якшуючі обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе застосувати щодо обвинуваченої положення ст.ст.79, 76 КК України та звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільного позову не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов"язання, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 304 КК України та призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст.79, 76 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного цим вироком, якщо вона протягом 1 (одного) року і 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов"язання, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази гроші в сумі 133 гривень, які ОСОБА_4 додала до свого пояснення, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, по вступу вироку в законну силу - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1

З оригіналом вірно

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1