Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/538/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.06.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження №0010017 від 20.10.2015 року за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою,не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Вироком місцевого суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 20 жовтня 2015 року близько 05.00 год. шляхом злому навісного замка таємно проник до сараю у домоволодінні АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав металеві труби та молот, загальною вартістю 461 грн. 50 коп., якими розпорядився на власний розсуд, заподіявши шкоду потерпілій ОСОБА_8 .
В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 просить пом`якшити покарання. Свої доводи мотивує тим, що судом не визнано обставиною, пом`якшуючою покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, наявність на його утриманні 2 неповнолітніх дітей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який просив задовольнити апеляцію та пом`якшити покарання, прокурора і потерпілу ОСОБА_8 , що наполягали на залишенні вироку суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, підтверджується зібраними по справі доказами, які місцевим судом не перевірялися, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, погодився із обвинуваченням, та справа розглядалася у відповідності до ч. 3 ст. 349 КК України.
При призначенні покарання суд згідно із вимогами ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом у повній мірі враховано характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного умисного, закінченого злочину який є тяжким, особу обвинуваченого, який раніше судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, утриманців не має, на шлях виправлення не став, продовжує злочинну діяльність, що свідчить про стійку антисоціальну спрямованість особи обвинуваченого. Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченого, правильно визнано щире каяття.

Із врахуванням всіх обставин справи, враховуючи тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції його від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний термін.

Враховуючи всі обставини справи, колегія суддів також вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, а призначене йому покарання у виді позбавлення волі на визначений судом мінімальний термін буде справедливим, необхідним та достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи апеляції обвинуваченого не можуть бути підставою для пом`якшення покарання чи звільнення обвинуваченого від покарання, оскільки ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, безпідставно стверджував у апеляції про наявність двох дітей з метою пом`якшення покарання, що не підтверджується матеріалами справи, що на думку колегії суддів, свідчить про стійке небажання ставати на шлях виправлення та стійку антисоціальну спрямованість особистості винного.

Підстав для пом`якшення покарання та зміни чи скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30 березня 2016 року стосовно ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: підписи.
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2