Справа № 464/3448/16-к
пр.№ 1-в/464/879/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2016 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ЛВК №48 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за заявою ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений 29.04.2013 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою, в якій просить звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації, думку прокурора, який заперечив проти задоволення даної заяви, вивчивши матеріали особової справи засудженого суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, по даній справі засуджений за умисний тяжкий злочин, відбув 2/3 строку призначеного покарання, а саме на день розгляду справи відбув 3 роки 6 місяців 12 днів, до закінчення відбуття строку покарання залишилось 1 рік 5 місяців 18 днів.

Як вбачається з постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбуття покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Судом встановлено, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , перебуваючи в установі допустив порушення вимог режиму утримання та на нього накладено одне стягнення, двічі йому надавались заохочення.

З характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 18.02.2016р. начальником Львівської ВК-48, вбачається, що останній вину у вчиненому злочині визнав. До праці на виробництві установи не залучався, до професійно-технічного навчання не залучався.

Враховуючи те, що засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на виробництві установи не працевлаштований, до професійно-технічного навчання не залучався, порушував вимоги режиму утримання, суд приходить до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, переконливих доказів виправлення засудженого судом не здобуто, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно-дострокового звільнення, сам факт відбуття засудженим 2/3 строку покарання та наявність 2 заохочень, не є для цього достатньою підставою.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1