19.07.2016
Справа № 469/738/16-к
1-кс/469/94/16
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
19 липня 2016 року смт.Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4 ,
розглянувши у кримінальному провадженні № 0000514 від 16.07.2016 року клопотання слідчого СВ Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Березанського відділення Миколаївської місцевої прокуратури №1 Миколаївської області ОСОБА_6 , про арешт майна,
в с т а н о в и л а :
Слідчий просить дозволу накласти арешт на автомобіль марки "ЗАЗ" модель 110307, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником і володільцем якого є ОСОБА_4 , та рибацький ятір без бірки, посилаючись на те, що у провадженні СВ Березанського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000514 від 16.07.2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України (незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом), внесене до ЄРДР на підставі телефонного повідомлення начальника дільничих інспекторів прикордонної служби України ОСОБА_7 про виявлення в ході відпрацювання Чорноморського узбережжя в с.Рибаківка Березанського району Миколаївської області факту незаконного зайняття виловом водних живих ресурсів.
16.07.2016 року у ході огляду місця події на узбережжі Чорного моря виявлено та вилучено зазначений автомобіль, ятір без бірки, у якому знаходилась свіжа риба роду бичок в кількості 34 шт., атерина в кількості 36 шт., креветка в кількості 486 шт.
Метою накладення арешту слідчий зазначає необхідність забезпечення збереження речових доказів.
У судовому засіданні слідчий надане клопотання підтримав.
Власник автомобіля ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на недоведеність підозри.

Заслухавши пояснення слідчого та власника майна, дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання слід задовольнити частково з таких підстав.
Відповідно до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України).
Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні чи стягнення з юридичної особи неправомірної вигоди, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації (ч.3 ст.170 КПК України).
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).
Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Враховуючи, що слідчим не доведено наявності розумних підозр вважати, що автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110307, державний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення у розумінні ст.98 КПК України, та що вчинене правопорушення має ознаки кримінального, а не адміністративного, наявності ризику знищення, пошкодження тощо щодо вказаного автомобіля, а також з врахуванням вимог розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідків арешту майна для його власника, що використовує його у правомірній професійній діяльності, вважаю, що підстави для накладення арешту на зазначений автомобіль відсутні.
У частині вимог слідчого про накладення арешту на ятір клопотання підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.132, 170-173 КПК України,-
п о с т а н о в и л а :
Клопотання слідчого СВ Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
З метою збереження речових доказів накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000514 від 16.07.2016 року, а саме : рибацький ятер без бірки, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити, повернувши тимчасово вилучене майно його власнику , а саме :
- автомобіль марки «ЗАЗ», модель 110307, державний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_4 .
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому та власникам майна.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її постановлення.
Слідчий суддя