Номер провадження: 11-сс/785/1298/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.09.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000525 від 18.08.2016 року,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Китаю, китайця, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2001 та 2009 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , (довідка на постійне проживання в Україні № 114358 видана 21.09.2009 року), не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні №0000525 від 18.08.2016 року у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Органом досудового розслідування громадянин Китаю ОСОБА_8 підозрюється в тому, що в невстановлений період часу, переслідуючи умисел на здійснення вербування людини з метою подальшого переміщення за межі України до Китаю для сексуальної експлуатації за грошову винагороду, з невстановленою особою, вступив в злочинну змову з ОСОБА_10 , та підшукали за допомогою інших, невстановлених слідством осіб, раніше незнайомих їм ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , переслідуючи мету наживи, здійснили їх вербування.

07.09.2016 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку, передбаченому ст.208 КПК України.

08.09.2016 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч.2 ст.149 КК України.

09.09.2016 року слідчий звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий мотивував своє клопотання тим, що у кримінальному провадженні наявна обґрунтована підозра відносно ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме - можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також неможливістю запобігання вказаним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2016 року клопотання слідчого було задоволене, а до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 05.11.2016 року, з визначенням застави в розмірі 300 (трьохсот) мінімальних заробітних плат, що становить 413400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що під час розгляду клопотання прокурором була підтверджена наявність у кримінальному провадження обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 та заявлені слідчим ризики, а також неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На дану ухвалу захисник підозрюваного ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги захисник вказує, що ухвала була постановлена в результаті неповноти судового розгляду і невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що доданими до клопотання матеріалами не підтверджується наявність у ОСОБА_8 попередньої змови з іншими співучасниками злочину, а також його обізнаність про вразливий стан потерпілих. Сам підозрюваний не заперечує вчинення проти інкримінованих йому дій, однак вказує, що не знав, що вчиняє злочин, оскільки потерпілі добровільно та без примусу давали згоду на поїздку до Китаю.

Вважає, що прокурором під час розгляду клопотання слідчого не була доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків. Підозрюваний ОСОБА_8 офіційно проживає на території України більше десяти років, офіційно одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання в м. Одесі, неофіційно працює на ринку "7 км" перекладачем, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків у м. Одесі.

Можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення не підтверджується матеріалами провадження, оскільки ОСОБА_8 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Крім того, захисник вказує, що прокурором не була належним чином доведена, а слідчим суддею в ухвалі не мотивована неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання заявленим слідчим ризиків та забезпечення належного виконання ним своїх процесуальних обов`язків. Також слідчий суддя не взяв до уваги надані стороною захисту документи, що характеризують особу підозрюваного та свідчать про можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку захисника ОСОБА_7 , яка підтримала доводи своєї апеляційної скарги та просила її задовольнити; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України", п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkevicius v. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, наявність зазначених у клопотанні слідчого ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_8 прокурор в суді підтверджує наявними в матеріалах провадження доказами, а саме: протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , змістом повідомлення про підозру.

При цьому зі змісту вказаних документів вбачається, що характер дій осіб, про які розповідали потерпілі, в тому числі і ОСОБА_8 , свідчить про узгодженість їх намірів, а також їх обізнаність у вразливому стані потерпілих у зв`язку зі збігом складних сімейних обставин та матеріальних труднощів, оскільки потерпілі самі вказували їм про це.

На підставі викладеного колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри та безпідставність твердження слідчого про наявність попередньої змови між ОСОБА_8 та іншими співучасниками злочину.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявністю ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити нове кримінальне правопорушення; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

В сукупності з зазначеним у відповідності до ст. 178 КПК України, слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, в яких він обґрунтовано підозрюється та дані про особу підозрюваного, про які зазначено у клопотанні слідчого.

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу, що відповідає вимогам ст.182, 183 КПК України.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які б слугували перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено не було.

За таких обставин судова колегія вважає, що доводи захисника підозрюваного про необґрунтованість клопотання про обрання відносно його підзахисного міри запобіжного заходу, є безпідставними.

Крім того, апеляційний суд вважає, що обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в даній справі узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування, по даній конкретній справі, та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду, суд, з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного.

При вирішенні питання щодо можливості обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний суд враховує, що матеріали справи не містять даних про застереження які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Таким чином, судова колегія вважає, що слідчим та прокурором було доведено наявність достатніх підстав, про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України і необхідність застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому ухвала слідчого судді є вмотивованою та законною.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 09.09.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави відносно ОСОБА_8 , підозрюваного в кримінальному провадженні №0000525 від 18.08.2016 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4