Провадження №11-кп/772/206/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, одруженого, не зареєстрованого, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 17.10.2008р. вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 26.02.2013 року по відбуттю строку покарання,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 3 років обмеження волі; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого та остаточно призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нова Прилука, Липовецького району, Вінницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 10.03.2015р. вироком Апеляційного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним судом, менш суворого покарання, визначеного вироком Апеляційного суду Вінницької області від 10.03.2015 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцю с. Борсків, Тиврівського району, Вінницької області, громадянку України, з повною середньою освітою, не працюючу, не заміжню, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судиму,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення та призначено їй покарання за ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком три роки.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_10 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти орган кримінально-виконавчої інспекції УДПтС України у Вінницькій області про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися на реєстрацію до органу кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнуто з ОСОБА_9 процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 2753 гривні 30 копійок на користь держави.
Вирішено питання з речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, 05.06.2013 року у період часу з 09:00 год. по 16:00 год. ОСОБА_9 перебував в квартирі ОСОБА_12 , що за адресою: АДРЕСА_1 , де він поживав протягом березня та квітня 2013 року. Знаючи про те, що у серванті є золоті прикраси, належні ОСОБА_12 , у ОСОБА_9 виник умисел на незаконне таємне викрадення вищевказаних золотих прикрас.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою легкої наживи та з корисливих спонукань, ОСОБА_9 , скориставшись тим, що у квартирі відсутні інші мешканці, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку золотих виробів, а саме: золотого ланцюжка, вагою 3,5 гр., вартістю 1311 грн., золотого ланцюжка, вагою 3 гр., вартістю 1123 грн., золотого ланцюжка, вагою 1,5 гр., вартістю 561 грн., золотого ланцюжка, вагою 3 гр., вартістю 1123 грн., обручки, вагою 3,5 гр., вартістю 1311 грн., підвіски з зображенням святої Ірини, вагою 0,8 гр., вартістю 299 грн., золотого хрестика, вагою 1,1 гр., вартістю 412 грн. В подальшому ОСОБА_9 розпорядився викраденим на свій власний розсуд.
Своїми злочинними діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 6140 гривень.
28.06.2013 року приблизно о 01:00 год. ОСОБА_9 перебував у приміщенні квартири ОСОБА_13 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 . В цей час у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи мету легкої наживи з корисливих спонукань, діючи повторно, умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, ОСОБА_9 із приміщення квартири вчинив таємне викрадення речей, а саме: туфель жіночих чорного кольору; парфумів «incanto» ємкістю 100 мл.; парфумів «Lanbre» в кількості 6 шт. у футлярі фіолетового кольору; чохла до мобільного телефону червоного кольору; гаманця чорного кольору з надписом «PRADA Milano»; заколки жіночі чорного кольору у вигляді бантика; двох жіночих заколок чорного кольору; браслета на руку з жовтого металу; браслета на руку з білого металу; браслета на руку з білого металу з місцями для кріплення каменів та ланцюжком з білого металу; браслета на руку з коричневого металу з вставленим чорним камінням скріпленим волосінню; годинника у вигляді каблучки з білого металу; бус білого кольору із застібкою у вигляді ланцюжка білого кольору; бус з камінням білого кольору однорідної форми із застібкою з жовтого металу; браслета із жовтого металу у вигляді ланцюжка із закріпленими круглими пластинами із зображенням профілю обличчя; каблучки із жовтого металу овально-продовгуватої форми; сережок у вигляді бус із застібкою з металу білого кольору в кількості 2 штук; брошки овальної форми з металу жовтого кольору із кріпленням в середній частині каменя жовтого кольору; каблучки овальної форми з металу білого кольору із кріпленням в середині каменя чорного кольору; каблучки з металу білого кольору із зображенням трьох листків на широкій частині каблучки; каблучки з металу білого кольору у вигляді літери «Z» із закріпленим камінням; персня продовгуватої форми із металу жовтого кольору із закріпленим білим каменем в середині; сережок квадратної форми із закріпленим блискучим камінням в кількості 2 штук; сережок з металу білого кольору із закріпленим камінням чорно-білого кольору в кількості 2 штук; каблучки з металу білого кольору оздобленої п`ятьма блискучими камінцями; сережок округлої форми з білого металу із закріпленим камінням чорного кольору в кількості 2 штук; сережок з металу білого кольору із закріпленим камінням округлої форми чорного кольору в кількості 2 штук; бус бірюзового кольору; хрестика з металу білого кольору; сережок трикутної форми з білого металу із вставленим чорним камінням; сережок прямокутної форми з металу білого кольору із блискучим камінням; брошки з металу білого кольору; сережок круглої форми з металу жовтого кольору оздобленої блискучим камінням; мобільного телефону китайського виробництва марки «Iphone 4s 8Gb» в білому корпусі; мобільного телефону марки «Nokia 101» в чорному корпусі; мобільного телефону марки «Nokia Х2-00»; мобільного телефону марки «Samsung Galaxy Yong S6312»; мобільного телефону марки «Samsung GT-S5303»; мишки для ноутбука марки «LOGITECH M325»; сумки для ноутбука рожевого кольору «SUMDEX PON-451K»; ноутбука марки «Lenovo IDEAPAD G780A»; DVD програвача марки «Samsung - Е360»; золотого ланцюжка вагою 10 гр. плетіння «Бісмар» та круглого кулона з зображенням «Божої Матері»; грошей в сумі 2100 гривень, які належали гр. ОСОБА_13 .
Після чого ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на свій власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 14463 гривень.
18.07.2013 року приблизно о 03:30 год. ОСОБА_9 перебував у приміщенні квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих спонукань, діючи повторно, ОСОБА_9 , ввівши в оману ОСОБА_14 , щодо добросовісності своїх намірів, під приводом тимчасового користування за умови обов`язкового повернення, отримав від останнього належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy N9300» у корпусі чорного кольору. Після цього, не маючи на меті виконання взятих на себе зобов`язань, ОСОБА_9 розпорядився мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy N9300» у корпусі чорного кольору на власний розсуд. Згідно висновку експерта № 857 від 22.10.2013 року, вартість вищевказаного мобільного телефону становить 1376,20 грн.
Своїми діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 1376,20 гривень.
18.07.2013 року приблизно о 03:30 год. ОСОБА_9 перебував у приміщенні квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 . Маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, діючи повторно, підбурюваний жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, з поверхні столу розташованого в приміщенні кімнати зазначеної квартири вчинив крадіжку мобільного телефону марки «Nokia S6800» у корпусі сірого кольору, що належав ОСОБА_15 . Після цього ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Відповідно до висновку експерта № 648 від 24.07.2013 року, вартість вищевказаного мобільного телефону становить 198,56 грн.
Своїми діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 198,56 гривень.
В період часу з 4 по 7 серпня місяця 2013 року ОСОБА_9 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, діючи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, шляхом зламу захисної решітки вікна, проник до приміщення сараю розташованого біля будинку АДРЕСА_6 . З даного приміщення ОСОБА_9 , умисно, таємно, вчинив крадіжку електролобзика у пластиковому корпусі невідомого виробництва, шуруповерта невідомого виробництва, електричної болгарки невідомого виробництва, електродрелі невідомого виробництва, фрезера невідомого виробництва, шліфувальної машинки невідомого виробництва, рюкзака та сумки для ноутбука загальною вартістю 2000 гривень, що належали ОСОБА_16 . Після цього ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_9 завдав ОСОБА_16 матеріальної шкоди на загальну суму 2000 гривень.
30.06.2013 року приблизно о 19:00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відпочивали у центральному парку ім. Горького м. Вінниці. Між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник раптовий словесний конфлікт з приводу алкогольного сп`яніння ОСОБА_10 , в результаті якого останні посварилися. Після цього ОСОБА_9 відійшов від ОСОБА_10 в інший бік тримаючи останню в полі зору, а ОСОБА_10 залишилася на тому ж місці. Остання знала, що ОСОБА_9 досить ревний та конфліктний. Після зазначеного конфлікту ОСОБА_10 вирішила провчити ОСОБА_9 , для чого познайомилась з невідомим чоловіком, яким виявився ОСОБА_17 . При цьому, ОСОБА_10 почала залицятися до ОСОБА_17 , поводила себе відверто, чим хотіла викликати у ОСОБА_9 ревність та злість до ОСОБА_17 . ОСОБА_9 знаходився неподалік від ОСОБА_10 і ОСОБА_17 та, побачивши дану ситуацію, у нього виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень невідомому йому чоловіку - ОСОБА_17 . В подальшому реалізувавши свій задум до кінця ОСОБА_10 приїхала разом з ОСОБА_17 до квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_7 , яку винаймав ОСОБА_9 . ОСОБА_9 спостерігав за ОСОБА_17 та ОСОБА_10 , дізнався, що вони поїхали у вищевказану квартиру та поїхав за ними.
Близько 21:30 год. ОСОБА_9 по мобільному телефону домовився з ОСОБА_7 про зустріч біля будинку АДРЕСА_8 . Під час зустрічі, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_7 , що йому потрібна фізична допомога для того, щоб нанести тілесні ушкодження ОСОБА_17 , на що ОСОБА_7 погодився.
Маючи злочинний умисел на нанесення тілесних ушкоджень, попередньо дочекавшись, поки ОСОБА_17 та ОСОБА_10 зайдуть до вищевказаної квартири, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_7 , зайшли за ними. Зайшовши, ОСОБА_9 відразу наніс кілька ударів кулаком в область обличчя ОСОБА_17 . Від нанесених ударів останній присів на диван, який був розташований в кімнаті даної квартири. Після цього ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 нанесли ОСОБА_17 ще декілька ударів по тулубу, чим заподіяли останньому тілесні ушкодження. Згідно висновку експерта № 1850 від 21.10.2013 року, у ОСОБА_17 були виявлені тілесні ушкодження останньому у вигляді: закритої травми грудної клітки - перелому 9-го ребра зліва, саден на грудній клітці зліва, забоїв (набряків) м`яких тканин обличчя зліва, забитої рани верхньої губи. Дані тілесні ушкодження у ОСОБА_17 по давності утворення можуть відповідати строку, вказаному у постанові про призначення експертизи - 30.06.2013 року, виникли від травматичної дії тупого твердого предмету (предметів), не являлися небезпечними для життя в момент спричинення і не супроводжувалися загрозливими для життя явищами. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки - перелому 9-го ребра зліва, садна на грудній клітці зліва відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки перелом 9-го ребра зліва за своїм характером спричинив тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я, у вигляді забоїв (набряків) м`яких тканин обличчя зліва, забитої рана верхньої губи належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_17 залишились в квартирі поспілкуватись, а ОСОБА_7 та ОСОБА_10 вийшли з квартири на подвір`я будинку АДРЕСА_8 . Через деякий час ОСОБА_9 та ОСОБА_17 вийшли з будинку, та разом із ОСОБА_7 і ОСОБА_10 пішли до зупинки по вулиці Гонти, де викликали таксі. Після цього ОСОБА_17 поїхав додому.
19.05.2014 року о 12:00 год. ОСОБА_9 перебував біля будинку АДРЕСА_9 . Маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_9 , таємно, шляхом відкриття вікна, проник до приміщення вищезазначеного будинку, який належить на праві власності ОСОБА_18 . З даного будинку ОСОБА_9 вчинив крадіжку планшета марки «Samsung Galaxy Tab» вартістю 2796,50 грн., чохла вартістю 89 грн., клавіатури вартістю 111,60 грн., які належать ОСОБА_18 .
Своїми діями ОСОБА_9 завдав потерпілій ОСОБА_18 матеріальної шкоди на суму 2997,10 грн.
21.05.2014 року приблизно о 10 годині ОСОБА_9 перебував біля будинку № 34 по пров. Ціолковського в м. Вінниці. Маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, підбурюваний жагою до легкої наживи, з корисливих спонукань, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_9 , діючи повторно, таємно, за допомогою завчасно підготовленого знаряддя, а саме круглих плоскогубців, витяг цвяхи, які фіксували скло в будинку АДРЕСА_10 та, вийнявши скло із рами вікна, ОСОБА_9 проник до приміщення зазначеного будинку, який належить на праві власності ОСОБА_19 . Перебуваючи в будинку, ОСОБА_9 намагався викрасти телевізор «Philips» вартістю 1000 гривень, мікрохвильову піч «Saturn-7154» вартістю 400 гривень та кавоварку «Rowenta» вартістю 600 гривень, які належать ОСОБА_20 . Зазначену побутову техніку ОСОБА_9 склав на стіл біля виходу з кімнати, чим підготовив її до виносу для подальшого викрадення. Після цього ОСОБА_9 заснув в приміщенні вищевказаного будинку.
Таким чином ОСОБА_9 свій умисел на заволодіння чужим майном не довів до кінця, тобто з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними, оскільки приблизно 12 годині був помічений та затриманий ОСОБА_21 в приміщенні будинку з підготовленим до викрадення майном.
Своїми діями ОСОБА_9 намагався завдати потерпілій ОСОБА_20 матеріальної шкоди на суму 2000 грн.
Прокурор в апеляційній скарзі зі змінами просить скасувати вирок за ч. 1 ст. 122 КК України та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення з цих підстав щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а в решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить в апеляційній скарзі скасувати вирок та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , оскільки він намагався лише розборонити бійку та потерпілий ОСОБА_17 відмовився від обвинувачення щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить в своїй апеляційній скарзі змінити вирок в частині кваліфікації кримінального правопорушення по епізодам з потерпілими ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 на ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, чим порушено недоторканість житла, та призначити покарання в межах санкції цієї статті. Провадження по епізоду відносно потерпілого ОСОБА_17 закрити в зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення на підставі заяви останнього, яку оголошено в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_9 просить в своїй апеляційній скарзі з доповненнями скасувати вирок та визнати його невинним за ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки по епізоду ОСОБА_12 він взяв золоті вироби, які належали його колишній дружині та сину, не знав які належать потерпілій ОСОБА_12 , а тому розпоряджався ними на власний розсуд. По епізоду з ОСОБА_18 та ОСОБА_16 він також не здійснював крадіжку та немає доказів цього. По епізоду з ОСОБА_17 він не спричиняв потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, оскільки ОСОБА_17 могли нанести інші особи додаткові ушкодження, так як ОСОБА_17 з своїм другом ще їздили п`яними по місту, шукаючи кривдників.

Також просить визнати його виним лише по тим злочинам, які він дійсно скоїв, а саме за ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання на свій розсуд, врахувавши строк відбутого покарання, час який він знаходиться під вартою та повернути заставу у розмірі 40 000 грн. власнику.

Також врахувати, що йому не було забезпечено право на захист через не відведення захисника ОСОБА_8 з яким у нього виник конфлікт, а судом не спростовані всі ті доводи, які ним зазначені в доповненнях до апеляційної скарги, після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Заслухавши доповідача захисника ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_7 та просить закрити кримінальне провадження щодо нього, оскільки потерпілий в суді першої інстанції відмовився від обвинувачення, обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу з доповненнями та апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , просить вирок щодо нього скасувати, оскільки судом не взято до уваги і не спростовані його доводи про непричетність до крадіжок, подій, які мали місце за його участю, не дано вірної оцінки і невірно кваліфіковані, чим порушено його право на захист.
Крім того обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що судом були відхилені відводи, які вплинули на висновки суду, оскільки суд був упередженим.
Зокрема у нього виникли розбіжності з захисником ОСОБА_8 щодо позиції захисту, але суд не відвів вказаного захисника, чим порушено його право на захист. Також судом жодним чином не вмотивоване рішення про обернення застави на користь держави і не зафіксовано повністю весь час, коли він утримувався під вартою.
Прокурора, який підтримав апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить скасувати вирок щодо обвинувачення за ч. 1 ст. 122 КК України і закрити провадження в цій частині із-за відмови потерпілого від обвинувачення, а в решті вирок щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ознайомившись з апеляційними скаргами, матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 і захисника ОСОБА_8 в його інтересах, прокурора підлягають частковому задоволенню, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 підлягає задоволенню в повному обсязі.
Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 і ОСОБА_10 визнані винними за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження без обтяжуючих обставин, яке віднесено до категорії приватного обвинувачення.
В ході розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_17 відмовився від обвинувачення, проте суд не прийняв відмову від обвинувачення, а продовжив розгляд, призначивши покарання у вигляді реального покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_9 і ОСОБА_7 та умовне покарання ОСОБА_10 .
При цьому судом не взято до уваги висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 8.10.15р. з приводу використання поняття «обтяжуючі обставини», для визнання кримінального провадження таким, що здійснюється у формі приватного обвинувачення, застереження у ст. 477 КПК України, щодо обтяжуючих обставин стосується викладених у диспозиції статті Особливої частини КК кваліфікуючих ознак конкретного правопорушення і не розповсюджується на передбаченні ч. 1 ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання.
Тому враховуючи наведене, будь-яких перешкод для задоволення вказаної заяви потерпілого ОСОБА_17 у суді першої інстанції не було.
Обвинувачений ОСОБА_9 стверджує, що прокурором були внесені зміни до обвинувачення 09.01.14р., 31.07.14р., але судом взято до уваги обвинувачення, викладене до його зміни, проте суд не дав жодної оцінки таким твердженням, як і не дав оцінки заяві ОСОБА_16 від 14.07.14р. в якій вона вказувала, що знає особу, яка скоїла у неї крадіжку. Також ОСОБА_9 зазначає, що не спростовано його пояснення про те, що планшет, який він заклав у ломбарді належав йому, а не потерпілій ОСОБА_18 , також судом не з`ясовано чи дійсно речі, які знаходились у будинку ОСОБА_20 були складені господарями чи ним, щоб викрасти їх.
Судом не було задоволено відмову ОСОБА_9 від захисника ОСОБА_8 , у якого виникли суперечності з захисником, що свідчить про неналежний захист обвинуваченого. Це вбачається ще й з того, що апеляційна скарга ОСОБА_8 не відповідає вимогам норм КПК, а тому апеляційним судом була залишена без руху, оскільки в ній не наводилось жодних мотивів щодо незаконності вироку.

Також захисник ОСОБА_8 не з`явився 3 рази на апеляційний розгляд, у зв`язку із чим ОСОБА_9 ще раз просив прийняти відмову від зазначеного адвоката та взяв захист своїх інтересів на себе, зіславшись на небажання отримувати правову допомогу від захисника, якому не довіряє.
Всі ці факти у сукупності свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_9 просив забезпечити йому правову допомогу в суді першої інстанції, проте в ході розгляду справи обвинувачений ОСОБА_9 відмовлявся від послуг захисника ОСОБА_8 , але через неприйняття відмови, не мав належної правової допомоги, через конфлікт позицій з ОСОБА_8 , що є порушенням права на захист. В ст. 54 КПК України зазначено, що порушення права на захист, є безумовною підставою для скасування вироку і направлення кримінального провадження в суд на новий судовий розгляд.
В ході нового судового розгляду необхідно належним чином мотивувати всі доводи на які посилається ОСОБА_9 щодо доведеності його вини, а також мотивувати прийняте рішення щодо повного чи часткового зарахування строку попереднього ув`язнення ОСОБА_9 про що він зазначив в апеляційній скарзі.
В разі прийняття рішення щодо звернення застави, внесеної ОСОБА_22 в дохід держави, таке рішення необхідно належно мотивувати, зважаючи на відсутність будь-якої мотивації у оскаржуваному вироці.
Також дане питання необхідно вирішувати у відповідності до ч. 9 ст. 182 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 415, 417, 419 КПК України

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу зі змінами прокурора у кримінальному провадженні, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 задовільнити частково, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовільнити.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 11.12.2015 року щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 в частині засудження їх за ч. 1 ст. 122 КК України скасувати, а кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Вирок Апеляційного суду Вінницької області від 10.03.2015р. відносно ОСОБА_7 , засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі допустити до самостійного виконання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 10.03.2015р. час перебування під вартою ОСОБА_7 з 30.04.2015р. по 11.04.2016, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі та у зв`язку із відбуттям зазначеного покарання, звільнити ОСОБА_7 з під варти в залі суду негайно.
Цей же вирок щодо ОСОБА_9 в частині засудження його за ч. 2 ст. 190, ч. 2 та ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України скасувати із-за істотного порушення норм КПК України та призначити новий судовий розгляд в Вінницькому міському суді Вінницької області.
Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити тримання під вартою.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців з дня оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4
З оригіналом вірно: