Номер провадження: 11-сс/785/1395/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.10.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Одеської області, Біляївського району, с. Усатове, громадянки України, українки, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої,

підозрюваної в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України .
21 вересня 2016 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2016 року було задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_8 із встановленням розміру застави у сумі 27 560 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник виклавши всі обставини по справі, просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, посилається на порушення вимог КПК України, а також грубим порушенням Конституції України, судовим рішенням Європейського суду з прав людини.

На його думку судом першої інстанції не взято до уваги, що на утриманні ОСОБА_8 знаходиться її неповнолітній син, та відсутність батька дитини, хоча в поданні слідчого про це зазначено та надано копія свідоцтва про народження, крім того ОСОБА_8 раніше не судима.

Звернув увагу суду на те, що ОСОБА_8 не була затримана органами досудового розслідування, та сама прибула до суду для обрання запобіжного заходу, постійно з`являлась до слідчого по першому його виклику, сама добровільно видала зі свого будинку, де вона мешкає докази у вигляді 20 пакетиків з білою речовиною, які в подальшому були передані на експертизу.

Заслухавши доповідача, захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді, вона належним чином мотивована та прийнята у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 183, 197 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, в повній мірі досліджених судом першої інстанції, вони дозволили суду першої інстанції зробити обґрунтований висновок про вагомість наявних доказів про підозру у вчиненні підозрюваної ОСОБА_8 злочину, передбаченому ст. 307 ч. 2 КК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, а також вік та соціальне положення підозрюваної, те що вона не має роботи, а отже засобів існування, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що існують наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею були дотримані вимоги ст. 178 КПК України.

Крім того, слідчий суддя врахував положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходив з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).
З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя дійшов висновку, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозрюваної ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваної та її майновий стан, слідчий суддя обґрунтовано визначив розмір застави в сумі 27 560 грн., достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що розмір застави, визначений слідчим суддею зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваної.

За таких обставин судова колегія вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді, як обґрунтована та вмотивована не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання про застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із встановленням розміру застави у сумі 27 560 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4