печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2016 року Печерський районний суд м. Києва

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання заступника начальника Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не працюючого, неодруженого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності: 08.02.2005 Деснянським р/с м. Києва за ст. 185 ч. 3 КК України, 30.05.2006 Коростишівським р/с Житомирської області за ст.ст. 190 ч. 2, 190 ч. 3 КК України, 21.06.2012 Деснянським р/с м. Києва за ст. 186 ч.2 КК України, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Заступник начальника Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України старший радник юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання прокурор посилається на те, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001196, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2015, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Зокрема, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.

Підозрюваний у судовому засіданні щодо застосування запобіжного заходу нічого не пояснив, зазначив, що участі у банді не брав.

Захисники заперечили щодо задоволення клопотання, мотивуючи тим, що стороною обвинувачення не доведена мета застосування запобіжного заходу, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, докази у кримінальному провадженні є недопустимими. Зазначили, що затримання підозрюваного є незаконним. Крім того, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави, врахувати наявність неповнолітньої дитини на утриманні.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що кримінальне правопорушення внесено Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.12.2015 за № 0001196 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період 2014-2015 року жителі міста Києва ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші особи, діючи умисно за попередньою змовою між собою організували стійку озброєну банду з метою нападу на окремих осіб, заволодіння чужим майном, житлом та грошовими коштами громадян. Зокрема, 13.12.2015 близько 18 год. у АДРЕСА_2 члени організованої злочинної банди у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з відома та згоди її організаторів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, із корисливих мотивів здійснили викрадення власника квартири ОСОБА_11 , якого незаконно позбавили волі та на автомобілі марки ЗАЗ «ЛАНОС», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , вивезли до села Басівка, Роменського району, Сумської області, де незаконно утримували тривалий час, вимагаючи відмовитись від належного йому житла. Згодом вчинили умисне вбивство ОСОБА_11 . З метою приховування слідів злочину на автомобілі ЗАЗ «ЛАНОС», д.н.з. НОМЕР_1 перевезли труп ОСОБА_11 до місця, що знаходиться на відстані приблизно 3 км. від м. Ромни, а саме неподалік с. Довгополівка, Сумської області, де заховали труп під мостом.

11.05.2016 о 11 год. 15 хв. ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, в порядку ст. 208 КПК України

12.05.2016 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Копія клопотання та матеріалів, на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному 11.05.2016 о 20.00 год.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Виходячи з наявних матеріалах даних, пояснень підозрюваного ОСОБА_10 протоколів допиту потерпілого, свідків, протоколів огляду, пред`явлення особи для впізнання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

А відтак доводи захисників щодо відсутності обґрунтованої підозри є безпідставними.

Крім того, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за ст. 257, ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, наявність неповнолітньої дитини, його активну роль у вчиненні кримінального правопорушення, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке направлене на позбавлення життя особи та заволодіння її майном, приховання слідів злочину, що не виключає ризик того, що останній, при обранні відносно нього іншого менш суворого запобіжного заходу, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. А відтак клопотання підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою підозрюваному слід визначити в межах строку досудового розслідування кримінального провадження, з урахуванням строку пред`явленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, тобто з 11.05.2016 о 17 год. 15 хв.

Разом з цим, підстав для застосування відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя не вбачає, враховуючи характер висунутої підозри.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, у випадку, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що 11.05.2016 ОСОБА_4 затримано на підставі ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України на підставі п. 2 ч.1 ст. 208 КПК України.

Відповідно до ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Оскільки під час розгляду клопотання прокурором доведено підстави для позбавлення підозрюваного свободи, його затримання без ухвали слідчого судді, строк затримання без ухвали слідчого судді не перевищено та відсутні зволікання у доставленні особи до суду, то підстав для звільнення ОСОБА_4 в порядку ст. 206 КПК України слідчий суддя не вбачає.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 532, 534, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :
Клопотання заступника начальника Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 8 липня 2016 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1