АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1172/16 Справа № 191/1420/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Дніпропетровської області матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року,
за участю прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2016 року.

На вищезазначену ухвалу засудженим ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він просить ухвалу суду скасувати та витребувати з Синельниківської виправної колонії УДПСУ України у Дніпропетровській області №94 інформацію щодо його судимостей.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що оскаржувана ним ухвала мотивована недостовірними фактами про неодноразові його судимості у вчиненні особливо тяжких злочинів та вважає це помилкою суду під час постановлення ухвали, оскільки він не відбував покарання у виді 4 років позбавлення волі за вироком від 11 липня 2007 року, на що послався суд в ухвалі.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2016 року.

Відмовляючи у клопотанні засудженого ОСОБА_6 суд послався на положень п. «в» ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» зі змінами і доповненнями та ст.ст.8-10 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року зі змінами і доповненнями та зазначив про наявність у ОСОБА_6 двох незнятих і непогашених судимостей за вчинення тяжких злочинів.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу, вивчивши надані апеляційному суду матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги засудженого, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року із змінами і доповненнями, амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 року із змінами і доповненнями.

Вказана норма закону, до якої відсилає Закон України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, забороняє застосовувати амністію до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Як вбачається з матеріалів провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 про застосування амністії, останній раніше був неодноразово засудженим за вчинення тяжких злочинів, в тому числі вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2007 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, а також, цим же районним судом, 01 квітня 2009 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 12 лютого 2013 року по відбуттю строку покарання.

В даний час засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вирком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року, яким він засуджений за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням зазначених у вироку обов`язків, відповідно до ст.76 КК України. Ухвалою суду від 26 лютого 2015 року був скасований іспитовий строк та засудженого ОСОБА_6 направлено для відбування зазначеного покарання в місця позбавлення волі.

Отже, місцевий суд, надавши правильну оцінку наявним матеріалам, об`єктивно встановив, що ОСОБА_6 є особою, до якої амністія, відповідно п. «в» ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 року із змінами і доповненнями та ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року із змінами і доповненнями, не може бути застосована, оскільки він має дві непогашені судимості за кримінальні правопорушення, які відповідно ст. 12 КК України, є тяжкими.

Таким чином, за наявності у засудженого ОСОБА_6 двох непогашених судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів, колегія суддів вважає відмову в задоволенні клопотання засудженого про застосування амністі об`єктивною та неупередженою.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційних скарг безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: