Справа №: 705/6738/13-к
1-кп/705/47/16
У Х В А Л А
про зміну запобіжного заходу

18 квітня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001219 від 22.10.2013, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань Черкаської області, громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії судового розгляду був застосований запобіжний захід тримання під вартою, продовжений строк дії якого закінчується 01.05.2016.

У зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого і неможливістю до вказаного часу завершити судовий розгляд, суд поставив на обговорення питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого на 60 днів. Послався на те, що на цей час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України ухилення від суду та незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які ще не були допитані в суді та є знайомими обвинуваченого. Враховуючи відомості про особу ОСОБА_5 , який раніше судимий і обвинувачується у вчинені нового злочину, оголошувався в розшук через ухилення від суду, вважав, що тільки тримання під вартою є тим запобіжним заходом, який зможе запобігти наявним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник та обвинувачений в цьому судовому засіданні заперечили щодо залишення запобіжного заходу тримання під вартою, вважаючи, що можливо змінити його на більш м`який домашній арешт чи особисте зобов`язання, про що обвинувачений подав письмове клопотання. Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні зобов`язався з`являтися на всі виклики до суду та не здійснювати впливу на свідків у справі.

Вирішуючи питання доцільності продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховував такі обставини та мотиви.

ОСОБА_5 , який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, судимості в установленому законом порядку не зняті і не погашені, обвинувачується у вчиненні нового умисного тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, в період іспитового строку за попереднім вироком суду. На стадії судового розгляду обвинувачений у 2014 році ухилявся від явки до суду, у зв`язку з чим суд оголошував його розшук і зупиняв судове провадження. До обвинуваченого на стадії досудового розслідування у жовтні 2013 року вже застосовувався запобіжний захід домашній арешт, строк дії якого після надходження кримінального провадження до суду не був продовжений. ОСОБА_6 не одружений, дітей на утриманні не має, до затримання офіційно не працював, має базову загальну середню освіту. Має постійне місце проживання в м. Умані, проживає в одному будинку з матір`ю. На обліку в лікаря психіатра чи лікаря нарколога не перебуває.

Наведені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, може незаконно вплинути на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тобто існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує те, що обвинувачений тримається під вартою з 20.11.2014. Судовий розгляд завершити до 01.05.2016 не можливо, оскільки ще не досліджені всі письмові докази, не допитані шість свідків, заявлені сторонами. Сторона обвинувачення за час судового розгляду не забезпечила явку всіх свідків, які були нею заявлені, і які не з`являються в судові засідання на виклики суду та ухвали про привід щодо яких не були виконані. Достатнього обґрунтування того, що інший запобіжний захід, менш суворий ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого прокурор не надав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу продовженого строку, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1-5 цієї частини. Тримання під вартою є найбільш суворим, винятковим запобіжним заходом, який, згідно зі ст. 183 КПК України застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи наведені вище обставини, особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки та майновий стан, неможливість завершення судового розгляду в найближчий час з причин, які не залежать від обвинуваченого, суд вважає недоцільним продовжувати строк тримання обвинуваченого під вартою. Суд дійшов висновку про можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на цілодобовий домашній арешт (ст. 181 КПК України), який є достатнім заходом для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, та обов`язків, покладених на нього судом.

На підставі наведеного вище, керуючись ст. 177, 181, 194, ч. 5 ст. 202, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з тримання під вартою на домашній арешт на строк два місяці, заборонивши ОСОБА_5 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, крім випадків, пов`язаних з його викликом до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 строком на два місяці такі обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з міста Умані Черкаської області без дозволу суду;

- утриматися від спілкування зі свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали з 18 квітня 2016 року до 18 червня 2016 року.
По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язки, які покладені на обвинуваченого, вважаються скасованими, якщо строк дії запобіжного заходу не буде продовжений судом.

Обвинуваченого ОСОБА_5 негайно доставити до зазначеного в ухвалі місця проживання і звільнити з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, направити начальнику Черкаського слідчого ізолятора УДПтС України в Черкаській області.

Копію ухвали направити до Уманського ВП ГУНП в Черкаській області для виконання в частині застосування домашнього арешту щодо обвинуваченого.

Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1