Справа № 481/1514/15-к
Провадж.№ 1-кп/481/17/2016
В И Р О К
іменем України

09.11.2016 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області кримінальне провадження № 0000646 та № 0000717 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровськ Хабаровського краю, українця, громадянина України, освіта загальна середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.11.2010 року Казанківським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ст..70 КК України до позбавлення волі строком на 3 р.,

- 03.06.2015 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до обмеження волі строком на 2 р., на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 01 рік;

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ст..395 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
17 серпня 2015 року, близько 10 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись відсутністю інших мешканців вказаного будинку, таємно, шляхом вільного доступу, викрав телефон мобільний «Нокіа С 2» вартістю 548 грн. із сім карткою мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 грн, що належить потерпілій ОСОБА_6 . В подальшому викраденим мобільним телефоном обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на суму 558 грн.

Крім того, 30 серпня 2015 року, близько 14 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, скориставшись відсутністю інших мешканців вказаного будинку, таємно, шляхом вільного доступу, викрав телевізор « LG CT-20U55 M» бувший у використанні, вартістю 659 грн., що належить ОСОБА_7 . В подальшому викраденим телевізором обвинувачений ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 659 грн.

Крім того, 26 травня 2015 року ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області у відповідності до Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» відносно обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, в рамках якого до ОСОБА_3 застосовано наступні обмеження:

- заборона виходу з будинку /квартири/ з 21.00 до 05.00 години;

- заборона виїзду в особистих справах за межі постійного місця проживання без дозволу органів внутрішніх справ;

- реєстрація в міліції кожного 15-го числа місяця ;

- заборона відвідування місць, де алкогольні напої реалізуються на розлив .

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з вказаними обмеженнями, діючи умисно, з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду, без дозволу працівників Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області, з 02 вересня 2015 року самовільно покинув місце свого проживання в буд. АДРЕСА_1 , та почав проживати у свого знайомого ОСОБА_9 в м.Баштанка, при цьому не попередивши працівників правоохоронних органів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі. Пояснив, що розкаюється у вчиненому та скориставшись своїм правом передбаченим ст. 63 Конституції України відмовився давати суду показання.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом потерпілих, дослідженням письмових матеріалів. Прокурор, потерпілі , обвинувачений та захисник правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 17 серпня 2015 року, близько 10 год. 00 хв. до її будинку АДРЕСА_2 , прийшли потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_3 . Після того, як обвинувачений ОСОБА_3 залишив її помешкання вона виявила зникнення її мобільного телефону «Нокіа С 2» вартістю 548 грн. із сім карткою мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 грн, Пізніше потерпіла ОСОБА_6 сама встановила, що її мобільний телефон знаходиться у одного із жителів села Полтавка, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 обміняв його на спиртне. Потерпіла ОСОБА_6 повернула собі викрадений мобільний телефон і зараз він знаходиться у неї.

Потерпіла ОСОБА_7 надавала суду показання не чітко, плутано. В судовому засіданні вона підтвердила , що дійсно у її власності мається телевізор « LG CT-20U55 M». Також підтвердила, що коли виявила, зникнення свого телевізора 30.08.2015 року, то викликала працівників міліції та повідомила про крадіжку. Також потерпіла підтвердила всі обставини зафіксовані у протоколі огляду місця події, а саме огляду її домоволодіння де вона вказала на кімнату із якої було викрадено телевізор, та обставини зафіксовані у протоколі проведення слідчого експерименту. Пояснила, що обидві процесуальні дії проводились у її присутності без примусу та насилля. Пояснити, чому вона плутається у своїх показаннях суду не змогла, однак суд, оцінивши в цілому обставини справи, сприймає її поведінку як намагання будь-яким чином захистити обвинуваченого ОСОБА_3 від можливого призначення покарання пов`язаного із позбавленням волі, оскільки вона не бажає щоб йому було призначене покарання пов`язане із ізоляцією від суспільства.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ст. 395 КК України, крім його власного визнання та показань потерпілих, підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження, які узгоджуються із іншими доказами дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні, а саме:

-із довідки ФП « ОСОБА_10 » встановлено, що вартість сім карти мобільного оператора «Лайф» станом на 17.08.2015 року становила 10 грн. (а.к.п.131);

-із Звіту 31 про оцінку вартості рухомого майна у вигляді мобільного телефону марки «Нокіа С 2» встановлено, що ціна даного майна складає 548 грн ( а.к.п.132-146);

-із протоколу проведення слідчого експерименту від 10.09.2015 року, із фото таблицею, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно та послідовно вказує на обставини вчинення ним злочину, а саме крадіжки мобільного телефону у потерпілої ОСОБА_6 ( а.к.п.148- 150);

-із протоколу огляду місця події від 01.09.2016 року із фототаблицею, який було проведено за участю потерпілої ОСОБА_7 , видно, що остання добровільно та без примусу вказала працівникам поліції на кімнату та місце звідки зник її телевізор. Відсутність будь-якого тиску, та добровільність своїх дій, в судовому засіданні підтвердила і сама потерпіла ОСОБА_7 ( а.к.п.151-153);

-із Звіту 32 про оцінку вартості рухомого майна у вигляді мобільного телевізора марки «LG CT-20 U 55 M» встановлено, що ціна даного майна складає 659 грн ( а.к.п.154-169);

-із протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2015 року, із фото таблицею, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно та послідовно вказує на обставини вчинення ним злочину, а саме крадіжки телевізора у потерпілої ОСОБА_7 . Відсутність будь-якого тиску в судовому засіданні підтвердив і сам обвинувачений ОСОБА_3 ( а.к.п. 171- 173);

-із копії ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 26.05.2015 року встановлено, що 26.05.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд строком на один рік ( а.к.п. 174);

-із заяви від 10.06.2015 року ОСОБА_3 встановлено, що він повідомлений про встановлення відносно нього адміністративного нагляду (а.к.п.175);

-із реєстраційних листів Новобузького районного відділу УМВС України в Миколаївській області, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 був відсутній за місцем свого постійного проживання з 02.09.2015 року по 09.09.2015 року включно ( а.к.п.175-178);

-із рапортів ДІМ Новобузького РВ УМВС ОСОБА_11 встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 з 02.09.2015 року по 09.09.2015 року включно був відсутнім за місцем свого постійного проживання, місцезнаходження його було невідоме ( а.к.п.179-186);

-із протоколу проведення слідчого експерименту від 28.09.2015 року, із фото таблицею, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 добровільно та послідовно вказує на місце у м.Баштанка де він тимчасово перебував з 02.09.2015 року ( а.к.п. 187- 191).

Аналізуючи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового провадження.

Суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинена повторно, та за ст. 395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а тому за даними статтями він повинен бути притягнутий до кримінальної відповідальності .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Суд бере до уваги характеризуючи матеріали обвинуваченого ОСОБА_3 (а.с.192-199), з яких вбачається, що останній раніше неодноразово судимий, не військовозобов`язаний, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом синдром залежності від алкоголю, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

При цьому враховуючи, що обвинувачений вчинив злочин за даним кримінальни провадженням під час іспитового строку, встановленого вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2015 року, відповідно до частини 3 статті 78 Кримінального Кодексу України та статей 71, 72 цього Кодексу до призначеного за цим вироком покарання слід частково приєднати покарання, призначене попереднім вироком суду.

При цьому відповідно до частини 4 статті 71 Кримінального Кодексу України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 має бути призначено покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Під час вчинення злочину за ч.2 ст.185, ст.. 395 КК України обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні до ст. 19 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого в рамках даного кримінального провадження не обирався, однак з урахуванням вимог пункту 2 частини 4 статті 374 КПК України, з урахуванням обраного виду покарання та існуванням ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки він неодноразово не з`являвся у судові засідання без поважної причини, що потягнуло за собою затягування строку розгляду даної справи та застосування до нього приводів та оголошення його в розшук, та ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень, оскільки даний злочин ним вчинено під час іспитового строку, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вирішує відповідно до ст..100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України та ст. 395 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 03 (три) роки;

- за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 02 ( два) місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки .

На під ставі ч.1 ст. 71 Кримінального Кодексу України частково приєднати до покарання за даним вироком, невідбуту частину покарання, визначеного вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 червня 2015 року та за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 03 /трьох/ років 02 /двох/ місяців позбавлення.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту взяття обвинуваченого під варту з 09.11.2016 року.

Зарахувати у строк відбування покарання період знаходження обвинуваченого під вартою по даному кримінальному провадженню з 09.11.2016 року по день, що передує дню набрання вироком законної сили включно із розрахунку 1 (один) день попереднього ув`язнення (тримання під вартою) за два дні позбавлення волі.

Речовий доказ по справі телевізор «LG CT-20 U 55 M» залишити потерпілій ОСОБА_7 як власнику.

Речовий доказ по справі мобільний телефон «Нокіа C2 » залишити потерпілій ОСОБА_6 як власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя: