Справа № 183/3145/16
№ 1-кп/183/608/16
В И Р О К
іменем України
15 вересня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-11 серпня 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки 6 місяців;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:
В період з 20 лютого 2015 року по 01 березня 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_5 проходив біля будинку АДРЕСА_2 , який належить раніше йому знайомій ОСОБА_6 . В цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, в період з 20 лютого 2015 року по 01 березня 2015 року, в денний час, ОСОБА_5 через незачинену хвіртку проник на територію домоволодіння за АДРЕСА_2 , де за допомогою підбору ключів, відкрив вхідні двері будинку, і в такий спосіб проник всередину зазначеного будинку, звідки, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно викрав 1 чавунну батарею на 22 секції, 1 чавунну батарею на 8 секцій, 1 чавунну батарею на 10 секцій.

З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 майновий збиток на загальну суму 588 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою чину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, обставини вчиненого кримінального правопорушення ним не оспорювалися, як і не оспорювалася вартість майна, однак обвинувачений відмовився від дачі показань в суді.

На підтвердження встановлених в судовому засіданні обставин, судом були досліджені наступні докази:

-показання в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 про те, що вона певний час однією сім`єю проживала, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з братом обвинуваченого. ОСОБА_5 достовірно був обізнаний про те, що будинок по АДРЕСА_2 належить її, останньому також було відомо про перелік майна, яке знаходилося в будинку. Останній раз в будинку вона була після новорічний свят в 2015 року, оскільки переїхала проживати в м.Дніпропетровськ. На початку весни 2015 рок, коли вона прибула до будинку, виявила відсутність чавунних батарей. В крадіжці майна вона підозрювала ОСОБА_5 , який до цього нею був помічений у дрібних крадіжках, він не має постійного місця роботи та проживання, тому вона одразу повідомила працівників поліції про викрадення її майна. На момент огляду місця події після вчинення злочину в будинку вірно зафіксована вся обстановка, на момент проведення слідчого експерименту з обвинуваченим будинок дійсно майже розвалений;

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення підтверджується факт звернення ОСОБА_6 з заявою, у якій вона 01.03.2015 року повідомила правоохоронні органи про вчинений злочин проти її власності;

-протоколом огляду місця події від 01.03.2016 року зафіксовано обстановку в будинку за АДРЕСА_2 , та зафіксовано відсутність системи опалення;

-в ході проведення огляду предмета від 10.02.2016 року ОСОБА_7 добровільно видав працівникам поліції фрагмент батареї з двох секцій, який визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженню та переданий під розписку потерпілій;

-під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_7 опізнав ОСОБА_8 , як особу, яка в березні 2015 року продала йому три чавунні батареї;

-судом був досліджений висновок судової товарознавчої експертизи № 17847-16 від 08.04.2016 року, у відповідності до якого ринкова вартість чавунних батарей по 22 секції вагою 154 кг. кожна, 1 чавунної батареї на 8 секції вагою 56 кг., 1 чавунної батареї на 10 секцій вагою 70 кг становить 1234, 80 грн.;

-в ході проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 26.05.2016 року, останній чітко та послідовно показав місце вчинення злочину, спосіб проникнення в будинок, місце в будинку, де знаходилися чавунні батареї, які ним було таємно викрадено.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є встановленою, його дії належить кваліфікувати - за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

При визначенні виду та міри покарання, суд, керуючись ст. 65 КК України, враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше був судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, останній посередньо характеризується за місцем проживання, не займається суспільно-корисною працею, не має стійких соціальних зв`язків, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу розладу психіки та поведінки, внаслідок вживання каннабіоноідів.

Обставинами, що пом`якшують покарання, визнається щире каяття обвинуваченого, яке ґрунтується на визнанні своєї вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, виключно реальне позбавлення волі обвинуваченого на певний термін буде достатнім для його виправлення, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.3 ст. 185 КК України.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2009 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі частини 1 статті 70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру.

Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, суд вважає, що вирок Новомосковського міськрайонного суду від 11 серпня 2016 року повинен виконуватися самостійно.

На підставі викладеного, враховуючи ступніть тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 26 травня 2016 року.

Зарахувати в строк відбування покарання строк утримання ОСОБА_5 під вартою в період з 26 травня 2016 року по 15 вересня 2016 року, виходячи з положень ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - продовжити.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 серпня 2016 року виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1