Справа №482/2052/13-к 24.02.2016 24.02.2016 24.02.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/303/15 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.307 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ;
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та виправдано за ч.2 ст.307 КК України.
Учасники апеляційного провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить вирок відносно ОСОБА_7 скасувати, кримінальне провадження закрити.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
ОСОБА_7 визнано винним за ч.2 ст.307 КК України (епізод за адресою: м. Нова Одеса, вул. Радянської армії, 19) та призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
За ч.2 ст.307 КК України (епізод за адресою: АДРЕСА_2 ) - виправдано за недоведеністю вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь НДЕКЦ відшкодування витрат на проведення експертизи у розмірі 293 грн. 40 коп.
Вирішено питання про речові докази.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що районний суд допустив однобічність та неповноту судового розгляду, дав невірну оцінку наявним у провадженні доказам, внаслідок чого ухвалив вирок, висновки якого не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а тому неправосудний.
Посилається на невизнання обвинуваченим вчинення інкримінованого йому правопорушення, оскільки він наркотичний засіб не збував, а також на пояснення ОСОБА_7 про те, що його підпис на протоколі обшуку у дійсності йому не належить, а отже є сфальсифікованим. У самому ж протоколі зазначені номери вилучених грошових купюр не ті, що були вилучені під час обшуку за місцем його проживання.
Районний суд безпідставно відмовив у проведенні почеркознавчої експертизи, необхідність якої полягала у перевірці належності обвинуваченому підпису в зазначеному протоколі.
Також вважає, що аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були понятими при врученні співробітниками міліції грошей закупнику « ОСОБА_12 » та при вилученні у нього після цього наркотичних засобів, особисто не бачили факт придбання ним наркотичного засобу саме у ОСОБА_7 , тому їх пояснення не можуть бути доказом вчинення злочину останнім.
Зазначає і про суперечливість пояснень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , наданих у суді, оскільки ними вказано, що наркотичний засіб « ОСОБА_12 » видав у райвідділі, однак за протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 27.08.2013 р., паперовий згорток із наркотичним засобом було вилучено, запаковано та опечатано у службовому автомобілі співробітників міліції неподалік місця проживання ОСОБА_13 .
Наявна суперечливість пояснень цих свідків і щодо місця помітки грошей та огляду покупця.
Що стосується участі зазначених понятих взагалі у цьому провадженні, апелянт вважає її сумнівною, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неодноразово приймали участь у проведенні слідчих дій в цьому провадженні, а також систематично залучались на досудовому розслідування по іншим кримінальним провадженням при проведенні оперативних закупок наркотичних засобів та обшуків.
Також суд не звернув уваги, що в матеріалах провадження відсутнє документальне підтвердження використання грошових коштів для проведення оперативної закупки, а цей факт, на думку апелянта, унеможливлює видачу закупнику грошей для придбання в обвинуваченого наркотичних засобів.
Крім того, ухвалою від 11.03.2015 р. суд касаційної інстанції, скасувавши попереднє рішення апеляційного суду у чинному провадженні, зобов`язав суд апеляційної інстанції при новому розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 також перевірити доводи захисника, зазначені в його касаційній скарзі, стосовно істотних порушень вимог КПК України у цьому провадженні з боку прокурора, слідчого та суду 1-ї інстанції.
Такі порушення, на думку сторони захисту, полягають в наступному.
Суд 1-ї інстанції поклав в основу вироку докази, які є неналежними і недопустимими, оскільки здобуті з грубим порушенням вимог процесуального закону.
Так, в матеріалах справи є витяг про внесення відомостей до ЄРДР і проведення кримінального провадження від 23.04.2013 р., за правовою кваліфікацією ч.2 ст.307 КК України, згідно якого встановлено, що невідома особа на вул. Карла Маркса в м. Нова Одеса Миколаївської області збуває особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, проте далі вказано, що повідомлення про підозру вручено ОСОБА_7 .
Згідно ст.214 КПК України відомості до ЄРДР вносяться після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення правопорушення. Однак, у провадженні відсутні документів (рапорти, заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення) або іншого джерела, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення від 23.04.2013 р. ким-небудь, а саме ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, досудове розслідування розпочато в порушення зазначеної норми.
Стверджує захисник і про відсутні відомостей, з яких саме причин підозра за збут наркотичних речовин висунута ОСОБА_7 , оскільки останній проживає на АДРЕСА_1 , в той час як, згідно даних про вчинення кримінального правопорушення, невідома особа збувала наркотичний засіб - канабіс, на вул. Карла Маркса в м. Нова Одеса.
Крім того, в матеріалах справи не має відомостей про те, коли та ким об`явлено про підозру ОСОБА_7 про збут наркотичних речовин 23.04.2013 р. на вул. Карла Маркса.
Посилається на розділ 3-й, п.3.1, підпункт 2 «Положення про порядок ведення ЄРДР» від 17.08.2012 р. № 69, згідно якого в реєстрі повинна бути вказана дата та час вручення повідомлення про підозру, проте такі дані про вчинення правопорушення 23.04.2013 р. по вул. Карла Маркса у реєстрі не вказані.
Зазначає, що в матеріалах справи є постанова від 27.08.2013 р. про об`єднання матеріалів досудового провадження, а саме епізодів збуту наркотиків від 23.04.2013 р. та 27.08.2013 р., однак підозру ОСОБА_7 висунуто лише за останнім епізодом.
Стверджує, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується за збут наркотичних речовин 27.08.2013 р. по АДРЕСА_3 , а також у крадіжці насіння пшениці разом з ОСОБА_14 , проте відсутнє обвинувачення у збуті наркотичних речовин по вул. Карла Маркса, відповідна постанова про закриття справи по цьому епізоду відсутня.
Незаконною є постанова прокурора від 22.08.2013 р. про проведення контролю за вчиненням злочину, у якій вказано, що на території АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_4 ), ОСОБА_7 тривалий час займається збутом особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, яка винесена до внесення відомостей до ЄРДР 27.08.2013 р. про збут ОСОБА_7 наркотичного засобу 27.08.2013 р., а отже фактично розслідування кримінального провадження провадилося без внесення відомостей до ЄРДР, а також особі не висунуто підозру про вчинення кримінального правопорушення та не роз`яснено положення ст.42 КПК України.
Вважає незаконною та наводить свої міркування щодо ухвали слідчого судді від 23.08.2013 р.
Посилається на відсутність факту оголошення підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено.
Згідно протоколу про результати контролю за вчинення злочину, ОСОБА_15 видав паперовий згорток і пояснив, що щойно придбав наркотичний засіб у ОСОБА_7 , проте, в порушення вимог ст.100 КПК України, вилучений слідчим пакунок не оглядався, не фотографувався, з паперу не були зняті відбитки пальців, які могли б бути доказом того, що саме ОСОБА_7 надав ОСОБА_15 вказаний пакет.
Не погоджується із змістом протоколу помітки ідентифікаційних засобів.
Зазначає про порушення щодо огляду паперового згортку з рослинною речовиною від 15.10.2013 р.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
Вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що у невстановлені дату та час, місці та при обставинах, придбав з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
27 серпня 2013 року, в період з 10 год. 40 хв. до 10 год. 56 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи за вказаною адресою, незаконно збув сторонній особі цей канабіс (марихуану), масою 3,046 гр.
З пред`явленого обвинувачення за цим епізодом суд виключив виготовлення ОСОБА_7 наркотичного засобу, оскільки таку кваліфікуючу ознаку у судовому розгляді доведено не було.
Дії обвинуваченого кваліфіковані судом за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечних наркотичних засобів.
Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувався у тому, що в невстановлені дату та час, місці та при обставинах, придбав наркотичний засіб - канабіс з метою збуту, який зберігав за місцем свого колишнього проживання, де наразі ніхто не мешкає, за адресою: АДРЕСА_1 .
27 серпня 2013 року, в період з 16 год. 50 хв. до 18 год. 05 хв., за вказаною адресою проведено обшук, під час якого у приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, вагою у перерахунку на висушену речовину - 10,913 грама.
За обвинувальним актом ці дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч.2 ст.307 КК України, як придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів з метою збуту.
За даним епізодом обвинувачення районним судом ОСОБА_7 виправданий.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваного вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, допитавши свідків та дослідивши висновок експерта, обговоривши доводи скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.
Оцінивши перевірені докази, районний суд обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Цього висновку, відповідно до вироку, суд дійшов на підставі таких фактичних даних.
Так, сам ОСОБА_7 , хоча винним себе у суді не визнав, про те не заперечував, що в зазначені у вироку час та місці проведено обшук, під час якого були вилучені грошові купюри, переписані на папері, який він також підписав.
Разом з тим, у протоколі обшуку номера купюр не відповідають тим, що були вилучені, а сам протокол обшуку він не підписував.
Факт проведення обшуку та вилучення грошових купюр підтвердив у суді і свідок ОСОБА_16 , батько обвинуваченого.
Свідки ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , що були понятими при слідчих діях під час проведення контролю за вчиненням злочину, підтвердили свою участь у цих діях, а також правильність та відповідність змісту протоколів, складених за цим епізодом обвинувачення ОСОБА_7 , фактичним обставинам, що відбувались у їх присутності.
Винуватість ОСОБА_7 також вбачається із змісту письмових доказів:
- протоколу помітки ідентифікаційних засобів від 27.08.2013 р. та додатку до нього, за якими грошові купюри номіналом: 100 грн. за № ЕН4709520; 50 грн. за № ЕГ1215832; 20 грн. за № КС4525131; 20 грн. за № П37242077; 10 грн. за № КР8635974, всього на суму 200 грн., призначені для проведення негласної слідчої дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 , було ксерокопійовано в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ;
- протоколів огляду покупця та огляду від 27.08.2013 р., відповідно до яких у присутності тих же понятих оглянуто особу зі зміненими анкетними даними « ОСОБА_12 » та його транспортний засіб «ВАЗ 2109», в результаті чого грошей, наркотичних засобів у покупця та у вказаному автомобілі не виявлено;
- протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 27.08.2013 р., що у присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , працівниками міліції для проведення оперативної закупки видано грошові кошти особі зі зміненим даними « ОСОБА_12 », загальною сумою 200 грн., за які останній придбав у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , паперовий згорток з рослиною речовиною, який було поміщено до поліетиленового пакету, скріплено біркою з підписами понятих, прошито та опечатано печаткою № 1 Новоодеського РВ УМВС;
- висновку експерта № 1238 про те, що наданий на дослідження об`єкт - речовина рослинного походження (у пакеті, виданому « ОСОБА_12 »), є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом (марихуаною), маса якого у висушеному стані становить 3,046 грама;
- протоколу обшуку від 27.08.2013 р. та фото-таблиці до нього, за якими за місцем проживання ОСОБА_7 у буд. АДРЕСА_1 виявлено та вилучено грошові купюри, у тому числі три з яких за номіналом та номерами є відповідними до зазначених у протоколі помітки ідентифікаційних засобів від 27.08.2013 р. та були використані покупцем « ОСОБА_12 » під час закупки наркотиків у ОСОБА_7 .
Ці купюри також були безпосередньо оглянутім судом під час судового засідання.
Об`єктивні дані, що містяться у вище наведених доказах, у тому числі пояснення очевидців події про збут саме обвинуваченим наркотичного засобу покупцю, вилучення за місцем його проживання грошей, наданих покупцю для здійснення цієї закупки, районний суд визнав достатніми для визнання доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та за обставин, викладених у вироку.
З цим рішенням суд апеляційної інстанції погоджується, підстав для скасування оскаржуваного вироку із закриттям кримінального провадження, про що просить апелянт, не вбачає.
Посилання захисника у скарзі на невизнання обвинуваченим збуту наркотичного засобу є неспроможним, оскільки винуватість ОСОБА_7 підтверджена сукупністю зазначених доказів, відповідність яких фактично скоєному обвинуваченим, а також допустимість та законність отримання яких сумніву не викликають.
Доводи про те, що підпис у протоколі обшуку не належить ОСОБА_7 та пояснення останнього, що такий протокол взагалі не складався, окрім вище викладеного, спростовані висновком проведеної за призначенням апеляційним судом почеркознавчої експертизи за № 845 від 28.09.2015 р., за яким всі підписи у протоколі обшуку від 27.08.2013 р. на сторінках з 1-ї по 4-у, а також підписи після слів «Особа, в приміщенні якої провадився обшук, ОСОБА_7 » і «Один примірник протоколу обшуку отримав ОСОБА_7 » та підпис в нижній частині на останній сторінці протоколу, виконані ОСОБА_7 .
Цим висновком також спростовані доводи сторони захисту про фальсифікацію протоколу обшуку працівниками міліції, якими його складено, оскільки протокол підписаний обвинуваченим і він же отримав його копію, а отже після того, як цей процесуальний документ було повністю складено у його присутності.
Будь-яких заперечень щодо невідповідності викладених у протоколі обставин обшуку ОСОБА_7 у ньому не навів.
Твердження, що у протоколі зазначені грошові купюри не ті, що були вилучені під час обшуку, є надуманими та жодними об`єктивними даними не підтверджені, оскільки ні сам обвинувачений, ні свідки ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , допитані апеляційним судом, не змогли надати достовірних відомостей щодо номерів вилучених у їх присутності купюр.
До того ж, ОСОБА_17 взагалі вказала, що гроші були вилучені в іншому місці домоволодіння, ніж доведено у провадженні, що свідчить про нещирість свідка та її намагання допомогти обвинуваченому, який є її чоловіком, уникнути відповідальності.
Всупереч тому, відповідно до змісту протоколу обшуку, підписаного, згідно того ж висновку експерта, самим ОСОБА_7 , за місцем помешкання обвинуваченого вилучено три купюри: номіналом 20 грн. за № ПЗ7242077, 20 грн. за № КС4525131 та 10 грн. за № КР8635974, тобто з числа тих, що були зафіксовані у протоколі помітки ідентифікаційних засобів від 27.08.2013 р. та видані закупнику « ОСОБА_12 » для здійснення закупки канабісу у ОСОБА_7
Знаходження цих купюр за місцем помешкання обвинуваченого є беззаперечним доказом отримання їх саме від закупника під час збуту обвинуваченим наркотичного засобу.
Те, що під час обшуку були вилучені й інші гроші номіналом по 1 грн. та 2 грн., які не були ідентифіковані вказаним протоколом, ніяким чином не спростовують обвинувачення ОСОБА_7 , тому як при обшуку вилучались усі знайдені під час його проведення грошові купюри, у тому числі на ліжку, де вони знаходились разом із ідентифікованими купюрами.
Доводи про те, що поняті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 особисто не бачили збут канабісу обвинуваченим, суперечать змісту протоколу про результати контролю за вчиненням злочину та пояснень понятих при допиті у суді.
До того ж, допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_11 , попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, повторно підтвердив ці фактичні обставини, а також стосовно обставин та змісту протоколів, складених за його участю під час проведення оперативної закупки.
Крім того, наполягав та тому, що покупець спілкувався з обвинуваченим у дворі за місцем проживання останнього, що він (свідок) безпосередньо спостерігав. Одразу ж після того покупець повернувся, видав наркотичний засіб, сказавши, що придбав його у обвинуваченого.
Обставин, якім б свідчили про наявність у свідка підстав для обмови ним обвинуваченого, під час апеляційного перегляду не встановлено, внаслідок чого правдивість його свідчень є безсумнівною і за своїм змістом є доказом на доведеність вчинення злочину обвинуваченим.
Аналогічно безпідставними є доводи стосовно заінтересованості понятих ОСОБА_18 і ОСОБА_11 , які раніше залучались правоохоронними органами до участі у проведенні оперативних закупок наркотичних засобів, оскільки чинним КПК України та Законом «Про оперативно-розшукову діяльність» не встановлено заборони для осіб, залучених до проведення слідчої дії (понятих), щодо їх повторної участі у слідчих діях у цьому чи інших кримінальних провадженнях.
Твердження про суперечливість пояснень цих осіб стосовно місця помітки грошей та огляду покупця суперечать дійсності, тому як, відповідно до аудіозапису технічного фіксування судового розгляду, ОСОБА_18 і ОСОБА_11 обидва надали пояснення, що гроші помічались і огляд покупця відбувались у приміщенні райвідділу міліції.
Суперечності щодо пояснень понятих відносно місця видачі закупником наркотичного засобу, хоча і мали місце, однак вони є не суттєвими, тому як, за наявності інших достовірних даних стосовно цієї обставини, у тому числі і пояснень понятого ОСОБА_11 в апеляційному суді, ці розбіжності не впливають на доведеність збуту обвинуваченим цього наркотичного засобу.
Відсутність в матеріалах провадження підтвердження використання грошових коштів для проведення оперативної закупки, всупереч доводам захисника, не спростовує факт видачі грошей закупнику, оскільки такий підтверджений поясненнями понятих, у присутності яких гроші ідентифікувались та видавались « ОСОБА_12 » саме для придбання наркотичних засобів у ОСОБА_7 , а також змістом вище зазначених протоколів про ідентифікацію грошових коштів та про передачу їх і отримання покупцем.
Ці фактичні дані є достатніми для доведеності наявності грошей, які були спеціально призначені та використовувались під час оперативної закупки у чинному кримінальному провадженні.
Крім того, ці гроші були вилучені при обшуку і були предметом безпосереднього дослідження судом 1-ї інстанції.
Доводи про необхідність проведення почеркознавчої експертизи на даний час втратили сенс, оскільки таку експертизу призначено апеляційним судом і її висновки, як зазначено вище, оцінені у сукупності з іншими доказами на доведення винуватості ОСОБА_7 .
За такого, твердження в апеляційній скарзі про невірну оцінку судом наявних доказів та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам провадження, є неспроможними, внаслідок чого підстави для їх врахування відсутні.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_9 , наведених у касаційній скарзі від 12.11.2014 р., їх апеляційний суд також визнає такими, що не впливають на оскаржуваний вирок, з огляду на наступне.
Аналогічно в ухвалі слідчого судді від 23.08.2013 р. (т.1, а.п.87) зазначено, що під час досудового розслідування у межах вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_7 займається збутом наркотичних засобів, у тому числі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтвердив у судовому розгляді подання слідчого і свідок ОСОБА_19 , тому слідчий суддя обґрунтовано надав дозвіл на проведення обшуку і за цією адресою з метою відшукати предмети та знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Щодо не повідомлення про підозру у вчиненні цього злочину (від 27.08.2013 р.) та не роз`яснення ОСОБА_7 положень ст.42 КПК України, ці доводи матеріалами провадження не підтверджені, та навпаки, відповідно до змісту Реєстру матеріалів досудового розслідування, підозра ОСОБА_7 повідомлялась неодноразово, у тому числі і 27.08.2013 р., коли він вчинив злочин, за яким його засуджено цим вироком.
Відсутність такого повідомлення у матеріалах судового розгляду не є доказом, що підозра не повідомлялась, а тому були порушені права ОСОБА_7 як підозрюваної особи.
Щодо протоколу помітки ідентифікаційних засобів, де, як і зазначає захисник, фактично здійснено копіювання грошових купюр, а не їх помітка, ця обставина не є істотним порушенням здійснення цієї слідчої дії, оскільки протоколом були ідентифіковані саме ті грошові купюри, що залучались до оперативної закупки і частина з яких була вилучена в обвинуваченого після її проведення, що свідчить про достовірність зазначених у протоколі відомостей, а сам протокол відповідним зазначеній у ньому даті складання.
Доводи стосовно огляду паперового згортку з рослинною речовиною від 15.10.2013 р. (т.1, а.п.159-160, 161-166), та про порушення, нібито допущені слідчим під час проведення цієї дії, є не суттєвими, оскільки огляд здійснено стосовно наркотичного засобу, збутого за адресою: вул. Решетєєва, 23, у м. Нова Одеса.
За цим епізодом обвинувачення ОСОБА_7 виправдано, у цій частині вирок стороною захисту не оскаржується, тому ці обставини не є предметом перегляду судового рішення.
Всі інші доводи, які стосуються збуту невідомою особою наркотичного засобу - канабісу за адресою: м. Нова Одеса, вул. Карла Маркса, за заявою з іншого джерела від 23.04.2013 р. (т.1, а.п.65), а саме: відсутність у провадженні обвинувачення ОСОБА_7 за цим епізодом, відсутність висунутої підозри йому за цим же епізодом, як і рішення про закриття провадження, відсутність у ЄРДР вказівки про дату та час вручення ОСОБА_7 повідомлення про таку підозру, а також, коли та ким цю підозру було повідомлено, відсутність документів (рапортів, заяв, повідомлень про кримінальне правопорушення за цим же епізодом), а також відсутності даних, з яких причин підозру у кримінальному провадженні висунуто ОСОБА_7 , який не проживає на АДРЕСА_1 , апеляційний суд визнає такими, що взагалі не мають відношення до обвинувального вироку відносно ОСОБА_7 , який оскаржується його захисником, оскільки, обвинуваченого засуджено за злочин, вчинений 27 серпня 2013 року за адресою: м. Нова Одеса, вул. Радянської Армії, 19.
В обвинувальному акті та в оскаржуваному вироку відсутні відомості про вчинення ОСОБА_7 злочину за адресою: вул. Карла Маркса у м. Нова Одеса.
З урахуванням викладеного, постановлений відносно ОСОБА_7 обвинувальний вирок, як відповідний вимогам ст.370 КПК України, має бути залишений без зміни.
Керуючись ст.ст.405,407,424,426,532 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 21 липня 2014 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий

Судді: