Справа № 473/3917/15-к
Провадження 1-в/473/629/2016
УХВАЛА
іменем України
"31" травня 2016 р. м. Вознесенськ Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника МВ КВІ ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська повторне подання Вознесенського МВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області про роз`яснення порядку виконання вироку суду відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Комарно, Львівської області, з професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, військовозобов`язаний, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений 01.10.2015 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Вознесенське МВ КВІ звернулося до суду із повторним поданням про роз`яснення порядку виконання вироку суду, а саме вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.10.2015 року відносно засудженого ОСОБА_5 .

Згідно із поданням 04.11.2015 року до Вознесенського МВ КВІ для виконання надійшов вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області (справа № 473/3917/15-к) відносно ОСОБА_5 , засудженого за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України. На підставі спільного наказу МВС та ДДУ ПВП № 270/1560 від 19.12.2003 року вирок було прийнято до виконання.

06 квітня 2016 року засуджений надав до Вознесенського МВ КВІ паспорт, виданий Веселинівським РС УДМС України в Миколаївській області, згідно якого з`ясовано, що анкетні дані, а саме - прізвище, вказане у вироку суду - ОСОБА_6 , та прізвище, вказане у паспорті - ОСОБА_7 різняться, що перешкоджає правильному та точному виконанню вироку суду.

На підставі ст.380 КПК України суб`єкт звернення просив роз`яснити порядок виконання вироку суду від 01.10.2015 року, - не зазначивши в чому саме є незрозумілим вирок суду першої інстанції, який виконується МВ КВІ.

В судовому засіданні представник МВ КВІ та прокурор подання підтримали та просили його задовольнити, вказавши, що отримання обвинуваченим нового паспорту на прізвище « ОСОБА_7 » вже після ухвалення вироку, де його прізвище вказано як « ОСОБА_6 » перешкоджає виконанню вироку. Прокурор вказала що слідчим лінійного СВ особу обвинуваченого було встановлено на підставі паспорту на прізвище « ОСОБА_6 », який пізніше він втратив і тому в ході судового розгляду нею було долучено надану ним ксерокопію на прізвище « ОСОБА_6 ».

Засуджений ОСОБА_5 пояснив, що на момент ухвалення вироку він не знав, що його прізвище « ОСОБА_7 », а не « ОСОБА_6 », та зазначив, що на фото із ксерокопії паспорту НОМЕР_1 від 18.02.2005 року, яка надавалася прокурором для ухвалення вироку дійсно він, а не інша особа і його прізвище там написано як « ОСОБА_6 ». Також пояснив, що у вироку суду від 01.10.2015 року, яким його засуджено вказано дійсно його анкетні дані. На питання суду пояснив, що ні копію військового квитка, ні копію свідоцтва про народження, де його прізвище вказано як « ОСОБА_7 » - він суду під час розгляду кримінального провадження не надавав та про те, що має інше прізвище суду не повідомляв.

Суд вважає, що повторне клопотання органу виконання покарання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В судовому засіданні було досліджено матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , наданої органом виконання покарання, та встановлено наступне.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2015 року було засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України його було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України. Справу було розглянуто в межах пред`явленого обвинувачення, яке в ході судового розгляду не змінювалося та не було пред`явлено ОСОБА_7 , а було пред`явлено ОСОБА_6 , та саме відносно нього було ухвалено вирок суду, що набрав законної сили.

Описок при ухвалені вироку судом допущено не було, прізвище засудженого відповідає прізвищу, вказаному слідчим в обвинувальному акті, який було затверджено прокурором ОСОБА_3 .

Також матеріали особової справи засудженого, наданої КВІ (аркуш 37) містять ксерокопію паспорту засудженого, якою підтверджується, що засуджений ОСОБА_5 отримав паспорт серії НОМЕР_1 від 18.02.2005 року, де його прізвище зазначено як « ОСОБА_6 », що ним не оспорювалося в судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження.

На запит органу КВІ №5319 від 11.12.15 року Вознесенський міськрайонний суд листом від 11.12.2015 року (аркуш 30) повідомив орган виконання покарання, що вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01 жовтня 2015 року справа №473/3917/15-к було засуджено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 2 роки з покладення обов`язків, передбачених ч.1 п.3 ст.76 КК України, також в листі було зазначено, що обвинувачення було пред`явлене та підтримане прокурором саме ОСОБА_5 (прізвище якого, згідно копії паспорту, що є в матеріалах кримінального провадження саме ОСОБА_6 ).

З ксерокопії заяви про отримання паспорта (форма №1), яка міститься в матеріалах особової справи засудженого (аркуш 38) вбачається, що засуджений ОСОБА_5 отримав з прізвищем « ОСОБА_6 » паспорт серії НОМЕР_1 від 18.02.2005 року, серія і номер якого повністю співпадає з серією і номером ксерокопії паспорту засудженого, доданої до матеріалів кримінального провадження за яким було ухвалено вирок, що підтверджує те, що оригінал паспорту, який втратив засуджений, було видано саме ОСОБА_5 .

З анкет засудженого вбачається, що прізвище засудженого також при виконанні вироку суду було встановлено інспектором КВІ як « ОСОБА_6 ».

З долученої до матеріалів особової справи ксерокопії тимчасового посвідчення громадянина України (аркуш 43) від 16.02.2016 року вбачається, що громадянин ОСОБА_6 (фото якого є ідентичним на копії паспорту, формі №1) 16 лютого 2016 року, тобто через три місяці після звернення вироку до виконання, отримав документ, де його прізвище зазначено як « ОСОБА_8 ».

Із завіреної інспектором КВІ ксерокопії паспорту громадянина України (аркуш особової справи 59) вбачається, що громадянин ОСОБА_6 (фото якого є ідентичним на копії паспорту, формі №1 аркуші 37, 38) 04 березня 2016 року, тобто після звернення вироку до виконання, отримав паспорт НОМЕР_2 , де його прізвище зазначено як « ОСОБА_8 ».

Отримання засудженим нових документів із іншими анкетними даними (в частині написання прізвища) після ухвалення вироку та набрання ним законної сили в будь-якому разі не є підставою для роз`яснення порядку виконання вироку, оскільки із матеріалів справи вбачається, що на момент ухвалення вироку у суду не було жодних обґрунтованих сумнівів та сторонами не надавалося доказів того, що обвинувачений ОСОБА_6 має інше прізвище, в тому числі й самим обвинуваченим.

Частина 1 ст.380 КПК України передбачає, що якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст. Таким чином, здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Посилаючись на наявність у засудженого ОСОБА_5 документа (паспорту), який було отримано ним вже після ухвалення вироку та набрання ним законної сили на ім`я ОСОБА_8 , що на думку суб`єкта звернення є підставою для роз`яснення порядку виконання вироку орган виконання судового рішення фактично просить змінити зміст рішення, вказавши в ньому інше прізвище засудженого, що є неприпустимим з огляду на положення ч.1 ст.380 КПК України, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання МВ КВІ.

Право на справедливий судовий розгляд, передбачене ст.6 Європейської Конвенції з прав людини, яка передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.
Так, п.93 Рішення ЄСПЛ у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 р. зазначає, що: «Право на справедливий судовий розгляд, передбачене статтею 6 параграф 1 Конвенці, передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду. Відповідно до цього принципу жодна з сторін не може клопотати про перегляд остаточного і обов`язкового рішення переважно для того, щоб заслухати справу знову та домогтися нового рішення у справі».

Згідно із ч.2 ст.21та ч.2 ст.534 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Крім того, ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 березня 2016 року вже було відмовлено у задоволенні аналогічного подання Вознесенського МВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області про роз`яснення порядку виконання вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.10.2015 року з тих самих підстав, вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Керуючись ст.ст.372, 380, 537-539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні повторного подання Вознесенського МВ КВІ УДПтСУ в Миколаївській області про роз`яснення порядку виконання вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 01.10.2015 року, яким було засуджено ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.3 ч.1 ст.76 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду підпис ОСОБА_1

згідно оригіналу

Суддя: