Справа № 694/461/16-к Провадження №1-кп/694/71/16
В И Р О К
Іменем України
12.05.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Моринці, Звенигородського району, Черкаської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, непрацюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 09.06.2014 року близько 02.00 години, перебуваючи неподалік обеліска по вулиці Овчаренка в с. Моринці, Звенигородського району, Черкаської області, умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків із ОСОБА_6 , наніс йому близько 3 ударів кулаком по тулубу та у голову, від яких ОСОБА_6 упав на асфальт, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з переломом лівої скроневої кістки та пірамідки лівої скроневої кістки в ділянці основи, забою головного мозку, розриву барабанної перетинки лівого вуха, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, розриву слизової оболонки нижньої губи, травматичного відлому коронкової частини 1 зуба верхньої щелепи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В результаті, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він з вечора 08.06.2014р. перебував біля бару, де випив два бокали пива. 09.06.2014 року близько 02.00 години він пішов додому. Попереду нього йшов обвинувачений, якому почулося наче він щось сказав на його адресу, внаслідок чого у нього виник конфлікт з останнім, в результаті якого ОСОБА_4 наніс йому два удари один у тулуб інший в область обличчя, після чого ОСОБА_6 знепритомнів і прийшов до тями вже в лікарні вранці. Вказав, що йому відомо наче батько потерпілого пропонував його матері грошові кошти в рахунок відшкодування спричиненої шкоди, проте вона відмовилась. Просить призначити обвинуваченому міру покарання пов`язану з позбавленням волі.
Обставини заподіяння підсудним потерпілому тілесних ушкоджень та наслідки від дій підсудного ніким не оспорюються.
Від допиту заявлених стороною обвинувачення свідків зазначених у обвинувальному акті сторона обвинувачення, сторона захисту та потерпілий відмовилися.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються, і вважає достатнім обмежитись тільки допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням доказів щодо позову потерпілого та документів, які характеризують особу обвинуваченого.При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України - як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим, щире каяття, відшкодування матеріальних збитків потерпілому, часткове відшкодування моральної шкоди, що свідчить про його розкаяння.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не виявлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні дружину та малолітню дитину 2014 р. народження, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, попросив пробачення у потерпілого в судовому засіданні та висловив готовність відшкодувати визначену судом шкоду у якнайближчий час.
За наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який дієво розкаявся, суд призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст. 121 КК України. При цьому з урахуванням того, що ОСОБА_4 не судимий, має постійне місце проживання, дружину, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, тобто стабільні соціально-побутові зв`язки, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання і звільняє його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
При прийнятті такого рішення також судом взято до уваги значний проміжок часу, який минув із дня події, зниження суспільної небезпеки вчиненого злочину на вказаних підставах, перебування потерпілого у стані алкогольного сп`яніння, та думку сторони обвинувачення щодо застосування покарання не пов`язаного із позбавленням волі.
Суд вважає саме таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
Дана позиція відповідає нормам зазначеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов в частині матеріальної шкоди заявленої у позові визнав повністю, в частині збільшених вимог поклався на розсуд суду за умови належного документального підтвердження такої шкоди, моральну шкоду частково, вважає суму завищеною.
В судовому засіданні представник цивільного позивача збільшив позовні вимоги та додатково просив стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 3997,77грн. втраченого заробітку та 519,3 грн. додаткових витрат на медикаменти. Письмової заяви про збільшення позовних вимог з обґрунтуванням не подав. Пояснив, що втрачений заробіток полягає у втраті заробітної плати потерпілим внаслідок не проведення лікарняного листка у зв`язку з відміткою на ньому про отримання травм в стані алкогольного сп`яніння.
Частиною 2 ст.120 КПК України визначено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач.
Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Стаття 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту , порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги, при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На думку суду, витрати, що стосуються процесуальних витрат пов`язаних з наданням правової допомоги є завищеними, а тому вони підлягають стягненню частково, а саме: за підготовку заяви про допущення до участі по кримінальному провадженню представника потерпілого та цивільного позивача від 20.04.2016 року в сумі 225,00 грн.; підготовку позовної заяви за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої скоєним злочином від 21.04.2016 року в сумі 900 грн.; підготовка адвокатських запитів на Звенигородську районну лікарню, поліклінічне відділення Звенигородської ЦРЛ, КЗ «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної Ради, аптеку «Валекс» в сумі 450 грн.(оскільки суду не надано копії вказаних запитів і суд не може об`єктивно оцінити кількість часу, який був необхідним для їх підготовки), так як на думку суду однієї години для виготовлення чотирьох запитів достатньо. Крім того, підготовка розрахунку вартості ліків, придбаних за власний рахунок та використаних для лікування ОСОБА_6 в 2014-2015 роках від 27.04.2016 року, який здійснював представник потерпілого ОСОБА_7 на думку суду достатній час протягом однієї години, в сумі 450 грн.; підготовка заяви про уточнення позовних вимог від 28.04.2016 року в сумі 900 грн. Перебування в судовому засіданні 28.04.2016 року в сумі 200 грн. та в судовому засіданні 12.05.2016 року в сумі 765 грн. (1год 42хв згідно журналу судового засідання), а всього на суму 3890 грн. В частині інших заявлених витрат на правову допомогу, потерпілим не надано належних доказів затраченого часу по підготовці та веденню кримінальної справи його представником, за час проведення досудового розслідування не надано протоколів слідчих дій з вказівкою на їх тривалість, доказів участі захисника при проведенні зазначених в розрахунку процесуальних дій, а відтак в цій частині необхідно відмовити.
Речові докази відсутні.
Витрати у справі на проведення експертизи відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.
Згідно з положеннями п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Цивільний позов у справі задовольнити частково.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 3890 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1