Справа № 461/3792/16-к
Провадження № 1-кс/461/2723/16
21.06.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України,
в с т а н о в и в :
06 червня 2016 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 , в якій просить зобов`язати прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_5 невідкладно зареєструвати його заяву (повідомлення) від 04 лютого 2016 року про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою досудового розслідування.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задоволити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, зі згоди скаржника, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності прокурора, на підставі наявних у справі матеріалів.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань при отриманні заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний здійснити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого прокурора про зупинення досудового розслідування потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником тощо.
В судовому засіданні встановлено, що адвокат ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України в інтересах ОСОБА_4 2016 року із заявою про вчинення злочину, тобто є належним носієм права на оскарження бездіяльності прокурора.
Відповідно до ч.3.7 Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення, затвердженої наказом Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року, за заявами, повідомленнями про вчиненні кримінальні правопорушення, що не підслідні органам прокуратури, але надійшли на розгляд прокуратуру обласного рівня чи Генеральної прокуратури України, керівники структурних апаратів організовують роботу щодо скерування відповідно до міських, районних, міжрайонних, районних у містах і прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня за територіальною юрисдикцією.
Листом №17/7-6032-16 від 18 лютого 2016 року, який отриманий скаржником 16 квітня 2016 року від прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , повідомлено ОСОБА_3 , що підстав для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення від 04 лютого 2016 року не встановлено.
Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_7 від 27 квітня 2016 року, скаргу ОСОБА_3 задоволено. Зобов`язано прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_5 розглянути по суті заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 04 лютого 2016 року, відповідно до вимог ст.214 КПК України та повідомити скаржника про прийняте рішення (а.с.11).
Листом №17/7-4633-16 від 23 травня 2016 року від прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , повідомлено ОСОБА_3 , що підстав для внесення відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення від 04 лютого 2016 року не встановлено. Разом з тим, повідомлено, що його звернення в частині неправомірних, на його думку, дій працівників ГУ НП у Львівській області скеровано начальник у УВБ у Львівській області ДВБ НПУ для проведення службового розслідування (а.с.13).
Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Таким чином, згідно з вимогами КПК України, внесенню до ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Враховуючи, що у заяві адвоката ОСОБА_3 відсутні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про ознаки злочину, прокурором не внесено відомостей про злочин до ЄРДР та роз`яснено причини такого невнесення, водночас, повідомлено, що його звернення в частині неправомірних, на його думку, дій працівників ГУ НП у Львівській області скеровано начальник у УВБ у Львівській області ДВБ НПУ для проведення службового розслідування.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Не зважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі. По суті заява про злочин ОСОБА_3 є непогодженням з процесуальними діями та рішеннями органу досудового слідства у кримінальному провадженні, яке на даний час перебуває в провадженні суду (Городоцького районного суду Львівської області).
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
Таким чином з врахуванням вищенаведеного, приходжу до висновку, що прокуратурою Львівської області не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, його заява було розглянуто з врахуванням норм діючого законодавства, скерована за територіальною юрисдикцією для розгляду, а тому скарга є безпідставною та у задоволенні такої слід відмовити.
Керуючись ст.ст.1,22,110,214,303,304,306,307,309,318-380 КПК України, ст.55 Конституції України, «Положення про порядок ведення Єдиного Реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17 серпня 2012 року, керуючись Інструкцією «Про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», затвердженою наказом Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року, слідчий суддя -
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України відмовити.
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1