АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 квітня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000642, на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 25 березня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 ставить питання про скасування ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 25 березня 2016 року, з постановленням нової ухвали, якою просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, а ухвалу слідчого судді необґрунтованою, винесеною з істотним порушенням норм КПК України та європейського права у зв`язку із незаконним затриманням особи.

Зазначає, що 27 січня 2016 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави постановлено ухвалу про затримання ОСОБА_8 , з метою його приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дія якої визначена до 18-00 год. 28 березня 2016 року. Поміж тим, 25 березня 2016 року, Октябрським районним судом м. Полтави постановлена інша ухвала, яка визначає продовження строку тримання під вартою до 25 березня 2016 року.

Вказує, що прокурор та суд, всупереч Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не навели жодних підстав для продовження тримання під вартою. Також, судом не обґрунтовано наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК.

Крім того, вказує, що слідчим суддею не враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має гарну репутацію, працював у Державній патрульній службі Полтавської області до жовтня 2015 року, судом не розглянуто можливості застосування інших альтернативних запобіжних заходів.

Посилаючись на судову практику Верховного Суду України зазначає, що постанову про продовження строку досудового розслідування виносить перший заступник прокурора Полтавської області ОСОБА_11 , а клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_12 , погоджено із прокурором групи прокурорів ОСОБА_6 , тобто, іншим прокурором.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 25 березня 2016 року, щодо підозрюваного
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зінці Полтавського району, Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
задоволено клопотання старшого слідчого - криміналіста СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 строком на 60 діб.
Відповідно до ухвали, 03.11.2015 року, близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 разом із знайомим ОСОБА_13 , з метою придбання алкогольних напоїв для спільного вживання, прибули до магазину в с. Лелюхівка Новосанжарського району Полтавської області, де придбали пляшку коньяку «Шабо» ємністю 0, 25 л., пляшку соку «Наш сік», лимон. Після чого на автомобілі марки «Renault Safrane» д.н.з. НОМЕР_1 від вказаного магазину направились до с. Богданівка Новосанжарського району Полтавської області.
Перебуваючи поблизу с. Богданівка, під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_13 на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виникла сварка, під час якої у ОСОБА_8 виник умисел на вчинення вбивства ОСОБА_13 .
Після цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, з невстановленої досудовим розслідуванням зброї здійснив три постріли в голову ОСОБА_13 , внаслідок яких останній помер на місці.
Після вчинення злочину ОСОБА_8 залишив труп ОСОБА_13 в очереті на ділянці місцевості розташованої на відстані близько двох кілометрів в північно-східному напрямку від с. Богданівка Новосанжарського району Полтавської області та з місця вчинення злочину на власному автомобілі марки «Renault Safrane» д.н.з. НОМЕР_1 , зник в невідомому напрямку.
Задовольняючи клопотання старшого слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що хоча ризик визначений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України зменшився, інші ризики, які були враховані під час обрання міри запобіжного заходу залишились, зокрема, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі переховувався від органів досудового розслідування, покинув постійне місце проживання, систематично виїжджав за межі України на заробітки до Росії, був затриманий при спробі перетину державного кордону України. Крім того, в даному кримінальному провадженні наявні особи, які мають статус свідків та потерпілих, а тому не виключається незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного.
При цьому слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється та тяжкість покарання, яке загрожує особі.
Заслухавши доповідь судді, промову захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали принесену апеляційну скаргу та просили задовольнити її у повному обсязі, заперечення прокурора ОСОБА_6 та слідчого ОСОБА_14 проти задоволення скарги захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, надані матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до засад ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка.

Згідно з ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України, судом перевірено клопотання слідчого ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , наявність у ньому викладу обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою, виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд правильно зробив висновки про те, що хоча ризик визначений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України зменшився, інші ризики, які були враховані під час обрання міри запобіжного заходу залишились, зокрема, ОСОБА_8 , перебуваючи на волі переховувався від органів досудового розслідування, покинув постійне місце проживання, систематично виїжджав за межі України на заробітки до Росії, був затриманий при спробі перетину державного кордону України. Крім того, в даному кримінальному провадженні наявні особи, які мають статус свідків та потерпілих, а тому не виключається незаконний вплив на них зі сторони підозрюваного.
Поміж тим, в судовому засіданні в суді першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами провадження, що в ході досудового розслідування слідчим 03.02.2016 р. призначено комісійну судово-медичну експертизу, 02.02.2016 р. судово-хімічну експертизу, проведення яких зумовлено дослідженням предметів вилучених із черепної порожнини трупу ОСОБА_13 та куль набоїв, виявлених в ході огляду автомобіля ОСОБА_8 , з метою встановлення часу настання смерті потерпілого та механізму утворення бризок крові, виявлених в автомобілі, які не закінчені і мають значення для кримінального провадження.
Отже, під час розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий, існують та підтверджуються матеріалами кримінального провадження, перевірив обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, врахував дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється та тяжкість покарання, яке загрожує особі.

Зважаючи на викладене, колегія суддів, констатує, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків. Твердження в апеляційній скарзі захисника про неповноту судового розгляду, незаконність та необгрунтованність ухвали є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Посилання захисту на ухвалу слідчого судді від 27 січня 2016 року про терміни закінчення тримання під вартою ОСОБА_8 не ґрунтуються на нормах закону. Так, приписами ч.4 ст. 199КПК України регламентовано, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Погодження клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_15 прокурором ОСОБА_6 , не виключає участь прокурора ОСОБА_16 під час судового розгляду цього клопотання місцевим судом, позаяк ОСОБА_16 включений в групу прокурорів по даному кримінальному провадженню (а.п.3). Тому доводи захисту не відповідають матеріалам провадження.

За таких обставин судове рішення є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_15 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_15 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 25 березня 2016 року щодо нього без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4