Дата документу Справа № 317/1691/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №317/1691/16-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11кп/778/985/16 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2016 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо ОСОБА_6 за поданням адміністрації Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області (№99) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного за вироком щодо нього Сімферопольського районного суду АР Крим від 13 грудня 2007 року,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференцзв`язку з Вільнянською ВК),

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:
засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області (№99) про його умовно-дострокове звільнення.

Своє рішення суд мотивував тим, що подання є передчасним і необґрунтованим, оскільки засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, що виключає можливість його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання про його умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що за час відбування покарання він виконував всі поставлені адміністрацією колонії задачі та проводив ремонтні роботи у відділеннях, виконував обов`язки днювального, прибиральника, тощо. Заохочення не отримував, оскільки мав не погашені стягнення. Крім того, вказує на безпідставність посилання суду в ухвалі на попередні рішення комісії колонії про відмову у полегшенні умов тримання, оскільки після цих рішень пройшло більше року, на протязі якого він працював. Також зазначає, що його виправлення підтверджується в т.ч. і його ставленням до навчання, а саме тим, що він навчався в Біленьківському учбовому центрі №99 «ПТУ» та отримав робітничу спеціальність.

В запереченнях на апеляційну скаргу засудженого, прокурор, посилаючись на безпідставність доводів, в ній викладених, просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Згідно з ухвалою, адміністрація Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області (№99) звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання.

ОСОБА_6 відбуває покарання у Біленьківській ВК УДПтС України в Запорізькій області (№99) за вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 13 грудня 2007 року, яким його засуджено за ч.3 ст.152 КК України до 10 років позбавлення волі. Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 12 лютого 2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано строк тримання ОСОБА_6 під вартою з 21 серпня 2007 року по 19 лютого 2008 року включно.

В місцях позбавлення волі ОСОБА_6 знаходиться з 11 вересня 2007 року.

Під час тримання у Сімферопольському слідчому ізоляторі стягнень та заохочень не мав.

У Біленьківській ВК засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання з 25 травня 2008 року. За період відбування покарання допустив 13 порушень установленого порядку відбування покарання. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 3 заохочення правами начальника відділення СПС та 1 заохочення правами начальника установи. Виконує на добровільній основі обов`язки днювального відділення СПС.

Станом на 13 квітня 2016 року засуджений ОСОБА_6 відбув більш як 3/4 строку покарання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала цим вимогам закону не відповідає через наступне.
З матеріалів провадження вбачається, що за вироком Сімферопольського районного суду АР Крим від 13 грудня 2007 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.152 КК України до 10 років позбавлення волі, та останній відбуває покарання за вказаним вироком у Біленьківській виправній колонії.
З огляду на положення ст.12 КК України, злочин, за який засуджено ОСОБА_6 віднесено до категорії особливо тяжких.
Відповідно до вимог ч.1 ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

Проте, участь захисника під час розгляду подання судом першої інстанції не забезпечено, внаслідок чого було порушено право засудженого ОСОБА_6 на захист.

Згідно з вимогами п.4 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності захисника, участь якого є обов`язковою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вищевказана ухвала суду першої інстанції, як постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не може бути визнана законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим на підставі ст.ст.412, 415 КПК України підлягає безумовному скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, усунути вищевказані порушення, розглянути подання з дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 13 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні подання Біленьківської ВК УДПтС України в Запорізькій області (№99) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4