Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/149/16-к
В И Р О К
Іменем України

15.03.2016
2016 року березня місяця 15 дня м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000058 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Ічнянського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, інвалід 3 групи, пенсіонер, розлучений, на утриманні нікого не має, раніше судимий:
- 27.02.2012 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1 700 гривень. Постановою Гребінківського районного суду від 13.08.2012 року замінено покарання у виді штрафу на 100 годин громадських робіт;
- 13.02.2013 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 263 КК України до 200 годин громадських робіт;
- 29.04.2014 року Апеляційним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, 69 КК України до 2 місяців арешту, на підставі ст. 71 КК України приєднано 12 днів арешту по вироку Прилуцького міськрайонного суду від 13.02.2013 року і остаточно засуджено до 2 місяців 12 днів арешту;
- 24.06.2014 року Миргородським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, 69 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та по вироку Апеляційного суду Полтавської області від 29.04.2014 року, остаточно засуджений до 1 року 7 місяців позбавлення волі, звільнений 14.08.2015 року на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Полтави умовно достроково не відбутий термін 4 місяці 10 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
11 лютого 2016 року близько 04 год. 20 хв., ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжок чужого майна, проник на територію домогосподарства ОСОБА_4 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , та знаходячись там, за допомогою викрутки відімкнув винтовий замок на вхідних дверях до приміщення погреба, проник всередину, звідки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді протиправного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, посягаючи на охоронювані законом суспільні відносини у сфері приватної власності, повторно таємно викрав картоплю вагою 29,8 кілограм вартістю 5 гривень 00 копійок за 1 кілограм на суму 149 гривень 00 копійок та яблука сорту «Симерен» вагою 4,2 кілограма вартістю 12 гривень 00 копійок за кілограм на суму 50 гривень 40 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 199 гривень 40 копійок, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у приміщення ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається, суду дав показання, що дійсно 11 лютого 2016 року проник на територію домогосподарства ОСОБА_6 та знаходячись там за допомогою викрутки відімкнув на вхідних дверях замок до приміщення погреба, проник всередину, звідки, таємно викрав картоплю та яблука, викрадене на другий день знайшли у нього правоохоронні органи.
Показання ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, потерпілий та прокурор також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Вина обвинуваченого знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, що виразилися у таємному викраденні чужого майна, що вчинено повторно, поєднані з проникненням у приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, мотив вчинення, спосіб, а також особу винного, зокрема, те, що ОСОБА_5 пенсіонер, інвалід 3 групи, розлучений, на утриманні нікого не має, раніше неодноразово судимий.
Крім того, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує у якості обставини, що пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до п.1 ч. 1 ст. 67 КК України є рецидив злочинів, зважаючи на наявність судимості за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13.02.2013 року за ч. 2 ст. 263 КК України.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини статті КК України та із застосуванням ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням в умовах здійснення контролю за його поведінкою відповідно до вимог ст. 76 КК України.
Цивільний позов не пред`являвся.
Речові докази картопля вагою 29,8 кілограм та яблука сорту «Симерен» вагою 4,2 кілограм, що передані під розписку потерпілій ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Процесуальні витрати відсутні.
Підстави у застосуванні запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази: картопля вагою 29,8 кілограм та яблука сорту «Симерен» вагою 4,2 кілограм, які передані під розписку потерпілій ОСОБА_4 , повернути потерпілій ОСОБА_4 .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1