Справа № 379/349/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2016 року
Таращанський районний суд Київської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора: ОСОБА_2 ,
секретаря ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Таращі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000073 від 22.02.2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джетигара, Республіка Казахстан, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС 4 категорії, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого 31.05.2013 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі та звільнений від відбування покарання ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 07.07.2014 на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
12.02.2016 року упродовж дня ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Цього ж дня, приблизно о 18 годині ОСОБА_4 , маючи намір позичити грошові кошти на дорогу до м. Біла Церква Київської області, попрямував до місця проживання свого знайомого ОСОБА_5 , 1930 року народження, який проживає по АДРЕСА_2 . Приблизно о 18 год. 15 хв. ОСОБА_4 прибув до домоволодіння ОСОБА_5 та через незачинені на запірний пристрій вхідні двері зайшов до веранди будинку. Перебуваючи у веранді житла ОСОБА_5 , ОСОБА_4 почав стукати у двері іншої частини будинку, але йому ніхто не відповідав. В цей момент ОСОБА_4 помітив, що на підлозі веранди стоять дві пластмасові пляшки ємністю по 5 літрів кожна із вмістом соняшникової олії домашнього виробництва, і у нього виник умисел на таємне викрадення вказаних пляшок з олією.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, користуючись відсутністю власника будинку та будь-яких інших осіб, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, викрав з приміщення веранди дві пластмасові пляшки ємністю по 5 літрів кожна, повністю наповнені соняшниковою олією домашнього виробництва, та попрямував з ними до свого товариша ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , розпорядившись таким чином викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта від 16.03.2016, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість 1 літра соняшникової олії домашнього виробництва холодного віджиму, такої ж як викрадена у ОСОБА_5 , станом на 12.02.2016 становить двадцять п`ять гривень 80 копійок.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 258 (двісті п`ятдесят вісім) гривень.
Крім того, 2 березня 2016 року приблизно о 09 годині ОСОБА_4 , маючи намір позичити гроші, прийшов до ОСОБА_7 , 1942 року народження, яка проживає по АДРЕСА_3 . На прохання ОСОБА_4 позичити гроші ОСОБА_7 відмовила, замість цього запропонувала ОСОБА_4 поснідати разом з нею, на що він погодився та зайшов до будинку. ОСОБА_7 запросила ОСОБА_4 до столу, а сама в цей час почала насипати їжу для нього. В цей момент ОСОБА_4 помітив, що на кухонному столі у чохлі чорного кольору лежить належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia»С 1-02 і у нього виник умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме вказаним телефонним пристроєм.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, таємно, користуючись тим, що його дії залишаються непомітними власниці та будь-яким іншим особам, які б могли завадити йому вчинити крадіжку, викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia»С 1-02 з SIM-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна».
Після цього ОСОБА_4 продав вказаний мобільний телефон на міському ринку у м. Тараща необізнаному з його злочинними діями ОСОБА_8 , тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта від 04.03.2016, складеного за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, вартість викраденого у ОСОБА_7 мобільного телефону марки «Nokia»С 1-02 станом на березень 2016 року з урахуванням зношення в процесі експлуатації, складає 295 (двісті дев`яносто п`ять) гривень.
Згідно з довідкою, видоною ФОП « ОСОБА_9 », вартість викраденої в ОСОБА_7 SIM-картки оператора мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», станом на березень 2016 року становить 25 гривень 75 копійок.
Своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 320 (триста двадцять) гривень 75 копійок.
Матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_5 та потерпілій ОСОБА_7 відшкодовано шляхом повернення вилученого працівниками поліції викраденого майна потерпілим.
Цивільні позови по справі не заявлялися.
Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю і показав, що 12 лютого 2016 року маючи намір позичити грошові кошти на дорогу до м. Біла Церква Київської області, попрямував до місця проживання свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає по АДРЕСА_2 . Приблизно о 18 год. він прибув до домоволодіння ОСОБА_5 та через незачинені вхідні двері зайшов до веранди будинку. Перебуваючи у веранді житла ОСОБА_5 , почав стукати у двері іншої частини будинку, але йому ніхто не відповідав. В цей момент він помітив, що на підлозі веранди стоять дві пластмасові пляшки ємністю по 5 літрів кожна із вмістом соняшникової олії, і у нього виник умисел на таємне викрадення вказаних пляшок з олією. Він викрав з приміщення веранди дві пластмасові пляшки ємністю по 5 літрів кожна, повністю наповнені соняшниковою олією домашнього виробництва, та попрямував з ними до свого товариша ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
02.03.2016 року приблизно о 09 годині, маючи намір позичити гроші, він прийшов до ОСОБА_7 , яка проживає по АДРЕСА_3 та на прохання позичити гроші ОСОБА_7 відмовила, замість цього запропонувала поснідати разом з нею, на що він погодився та зайшов до будинку. Коли ОСОБА_7 запросила його до столу, а сама в цей час почала насипати їжу для нього, він помітив, що на кухонному столі лежить належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Nokia»С 1-02 і у нього виник умисел на таємне заволодіння вказаним телефонним пристроєм. Він викрав телефон та продав його на міському ринку за 60 гривнів.
Він щиро кається у скоєному, просить суд його суворо не карати.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в судове засідання за віком та станом здоров`я не з`явилися, надали до суду заяви в яких просили слухати справу у їх відсутність, покарання призначити на розсуд суду.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, тому суд находить їх достатніми та істинними.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі, а його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання характеризується негативно, сім`ї не має, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Ступінь тяжкості вчинених злочинів суд визначає з урахуванням ст.12 КК України.
Обставиною, яка пом?якшує покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку потерпілих щодо покарання, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, вважає, що перебуваючи в місцях позбавлення волі ОСОБА_4 , належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став, будучи звільненим від відбування покарання за амністією знову вчинив умисний злочин середньої тяжкості, що характеризує його в сукупності, як особу, що має стійку кримінальну направленість та схильну до вчинення кримінальних правопорушень, суд вважає, що до нього необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі з ізоляцією його від суспільства, підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд не вбачає.
Цивільний позов не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись статтями 368-371, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
ОСОБА_4 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду, де утримувати його до вступу вироку в законну силу.
Час відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 18 квітня 2016 року.
Зарахувати в строк покарання засудженому ОСОБА_4 тримання його під вартою в установі попереднього ув`язнення, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення та тримання під вартою за два дні позбавлення волі, починаючи з 18 квітня 2016 року до дня набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуючий:ОСОБА_1