Справа №451/20/16-к
Провадження № 1-кп/451/34/16
ВИРОК
іменем України
26 лютого 2016 року

м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів кримінальне провадження № 0000181 про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Завидче, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше несудимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 09.04.2015 року, о 22 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні дільничного пункту міліції, що в смт.Лопатин, вул. Центральна, 12, Радехівського району, Львівській області, поводив себе агресивно та застосувавши фізичну силу до присутнього там ДІМ Радехівського РВ ГУМВС України у Львівській області капітана міліції ОСОБА_5 , умисно, наніс один удар долонею руки по потилиці та один удар ногою в праву ногу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна правої гомілки, яке згідно висновку експерта №46/2015 від 15.04.2015 відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як зазначено в обвинувальному акті, та дав показання, що він проживає в смт.Лопатин Радехівського району Львівської області.

09.04.2015 року він знаходився по вул.Відродження в смт. Лопатин, неподалік свого господарства, де в нього виник словесний конфлікт із сусідом ОСОБА_6 . З приводу цього конфлікту він викликав працівників міліції. Вечером цього ж дня, приблизно о 22 год., до нього додому прийшли працівники міліції, які попросили пройти з ними в приміщення дільничого пункту міліції, що знаходиться в смт. Лопатин по вул.Центральна, для дачі пояснень. Коли він зайшов в приміщення дільничого пункту міліції то там знаходився ДІМ ОСОБА_5 з яким в нього виник словесний конфлікт. Під час даного конфлікту він наніс один удар ДІМ ОСОБА_5 рукою в потилицю, а також наніс один удар ногою в його ногу.

У вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, на думку суду винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено в повному обсязі. Його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обираючи міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі вину обставини: визнання ним своєї вини та щире каяття, особу винного, який раніше несудимий, по місцю проживання характеризується позитивно.

Обтяжуючою вину обставиною в діях ОСОБА_4 , судом визнається те, що кримінальне правопорушення вчинене в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі наведеного, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення до покарання у виді обмеження волі.

Однак, враховуючи приведені вище обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризуються по місцю проживання, кається у вчиненому, а також враховуючи думку прокурора який просить не обмежувати ОСОБА_4 волі, суд вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Тому, суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ними нових злочинів.

Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів, суд вирішує у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді одного року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину.

Запобіжний захід не обирався.

Після набуття вироком законної сили, речові докази: форменну куртку (бушлат) повернути ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги через Радехівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, іншим учасникам судового провадження на їх вимогу.

ГоловуючийОСОБА_1