Провадження № 1-кп/200/303/16
Справа № 200/5535/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську угоду про примирення та кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000154, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11 березня 2016 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись у міському трамваї «№1» поблизу пл.Героїв Майдану у м.Дніпропетровську, побачив чоловіка, який знаходився поряд з ним, у якого з зовнішньої кишені куртки одягненій на ньому з правого боку наполовину виглядав гаманець темно-зеленого кольору з блискавкою жовтого кольору, на якій знаходився ремінець й реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав чуже майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме вказаний гаманець вартістю 81 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 375 грн. та візитки, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 456 грн.
Після скоєного злочину ОСОБА_6 зник з викраденим майном.

Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), органом досудового розслідування кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
29 березня 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 була укладена угода про примирення, так як обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, й зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадження, сприяти розслідуванню кримінального провадження.

В угоді сторони погодилися на призначення покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_6 від відбуття покарання з випробуванням протягом одного року з покладенням обов`язку, передбаченого п.3 ч.1 ст.76 КК України, щодо повідомлення кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнав повністю та вказав, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті.

В скоєному щиросердечно покаявся.

Йому цілком зрозумілі права, передбачені ч.4 ст. 474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України.

Крім того, він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом.

Угоду про примирення з потерпілим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим ОСОБА_4 угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини скоєння злочину, викладені в обвинувальному акті, та просив суд затвердили укладену угоду про примирення з обвинуваченим ОСОБА_6 .

Йому зрозуміло, що внаслідок укладення та затвердження угоди про примирення він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України та позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Угоду про примирення з обвинуваченим він заключив добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угоди про примирення.

Вислухавши обвинуваченого, потерпілого й прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 угода про примирення підлягає затвердженню, з наступних підстав.

Так, ОСОБА_6 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), його дії кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України.
Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Обвинувачений ОСОБА_6 провину в скоєнні інкримінованого йому правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини його скоєння, викладені в обвинувальному акті. Дані обставини об`єктивно підтверджуються його показами та матеріалами кримінального провадження.

З таких підстав, суд вважає повністю доведеним дане обвинувачення ОСОБА_6 оскільки докази, які є в матеріалах кримінального провадження, отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України
Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, знаходився на обліку у лікаря нарколога з метою профілактики з приводу розладів психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, вживання з шкідливими наслідками, знятий з обліку з 20.07.2011 року, у зв`язку із закінченням строку нагляду, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем мешкання, його відношення до скоєного.

Щире каяття, сприяння органу досудового розслідування у розкритті злочину, суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 узгоджену міру покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язку, передбаченого п.3 ч.1 ст.76 КК України.

Таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попереджання вчиненню нових злочинів.

Керуючись ст. ст.314, 368, 370- 371, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Затвердити укладену 29 березня 2016 року угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п.3 ч. 1 ст. 76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

На вирок суду, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1