Справа №645/6575/15-к
Провадження №1-кп/645/124/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурора - ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, який має середню освіту, працює штамповщиком ТОВ «Вік «Хітлайн», не одружений, має дитину, раніше не засуджений, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,

встановив:

ОСОБА_8 на початку квітня 2015 р., у денний час доби, точну дату та час в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, знаходився в кімнаті квартири ОСОБА_5 , розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Скориставшись тим, що ОСОБА_5 знаходилась на кухні вказаної квартири та за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 взяв, тобто таємно викрав, із дерев*яної скриньки на шухляді, зправа від входу в квартиру, золотий крестик вагою 0,88 гр., вартістю 616,00 грн., який належить ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальні збитки на суму 616,00 грн.

Крім того, ОСОБА_8 15.06.2015 р. приблизно о 21 год. 00 хв., знаходячись поблизу буд.№222 по пр..Московському в м.Харкові разом з ОСОБА_5 , в ході конфлікту на грунті раніше виниклих неприязних відносин, стоячи обличчям до обличчя потерпілої на відстані приблизно 30 см, обхопивши однією рукою останню за талію, наніс один удар головою в лобну ділянку ОСОБА_5 , внаслідок чого їй стало погано, вона відчула запаморочення, втратила координацію рухів та присіла на землю, обпершись спиною об дерево. В цей момент у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_5 , із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для потерпілої. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_8 , використовуючи безпорадний стан потерпілої, намагався зняти золоті сережки, що були вдягнуті на ній, вагою 3 грами, вартістю 2100,00 грн. ,але це йому не вдалось зробити. Усвідомлюючи що своїми активними діями він не зможе заволодіти сережками потерпілої, ОСОБА_8 почав загрожувати ОСОБА_5 застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров*я, до неї , а також до її малолітньої доньки. ОСОБА_5 , сприймаючи погрозу ОСОБА_8 як реальну, усвідомлюючи можливість застосування до неї та її доньки насильства з боку ОСОБА_8 в разі невиконання його злочинних вимог, передала обвинуваченому свої золоті сережки. Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 2100,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину за пред*явленим йому обвинуваченням визнав частково. Пояснив, що крадіжку золотого хрестика з квартири ОСОБА_5 він не вчиняв, востаннє був у квартирі потерпілої 8-9 березня 2015 р. У квітні 2015 р., знаходячись біля буд. АДРЕСА_3 , незнайомий йому чоловік біля кафе навпроти будинку запропонував придбати у нього золотий хрестик за 1000 грн. та потім погодився продати його за 800,00 грн. Оскільки у ОСОБА_8 не було грошей, він зателефонував двом своїм знайомим, і один з них - Литвин привіз йому 800 грн. та передав біля станції метро. Отримавши гроші, він повернувся до незнайомого чоловіка та придбав у нього золотий хрестик, який потім віддав колишній дружині, для своєї доньки.

15.06.2015 р. він зустрівся з ОСОБА_5 після роботи та з нею і її донькою разом пішли додому до потерпілої. Вона завела доньку у квартиру, поставила телефон обвинуваченого заряджатись від електромережі та разом з ним пішла на прогулянку. Під час прогулянки вони посварились, кричали один на одного. Утримуючи потерпілу, ОСОБА_8 взяв її рукою за талію, щоб обійняти її, але вона впала на нього, в результаті чого вони вдарились лобами. Від удару їй стало зле. Він перелякався, запропонував їй води, допомогу. Після цього він вирішив зняти з неї золоті сережки, але не зміг, тому він наказав їй зняти їх і ОСОБА_5 зняла з себе сережки та віддала йому. При цьому він повідомив, що поверне їй сережки, коли вона поверне йому телефон. Потерпіла пішла до себе додому, винесла його телефон, який віддала йому в руки, та втекла від нього. На запитання про долю сережок, вона відповіла, щоб він може їх викинути. Кілька разів він намагався повернути їй ці сережки, але вона відмовлялась з ним розмовляти та зустрічатись. Жалкує, що завдав болю потерпілій, відшкодував завдану моральну шкоду у повному обсязі, просив вибачення у потерпілої, яку кохає та заволодів її сережками, аби змустити зустрітись з ним та поговорити.

Не дивлячись на невизнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у скоєному підтверджується:

-Поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що вона перебувала у близьких стосунках з обвинуваченим з 2012 р., приблизно 2-2,5 років, після чого припинила їх, але ОСОБА_8 з цим не погоджується та продовжує її переслідувати. Так, 15.06.2015 р. вона з донькою була у знайомої, яка мешкає по АДРЕСА_3 . Обвинувачений , з яким вона погодилась зустрітись, прийшов за місцем мешкання цієї знайомої та став її кликати через вікно. Вона з донькою вийшла з квартири знайомої та пішли додому, ОСОБА_8 йшов поряд з ними. Потерпіла завела доньку додому та вийшла надвір до обвинуваченого для розмови. Під час розмови між ними виник конфлікт, оскільки вона відмовляється з ним зустрічатись та мешкати з ним. Він вдарив її головою у лоб, від чого вона присіла на землю, та наказав зняти сережки, погрожуючи зірвати їх сам. Вона не могла чинити йому опір, оскільки боялась його, раніше він також висловлював погрози на її адресу, тому зняла сережки та віддала йому. Забравши сережки, він повідомив, що віддасть їх, коли вона прийде до нього. Після цього він двічі приїздив до неї на роботу, але сережки не віддав, та забрав ще і телефон.

Приблизно через місяць у соціальній мережі Інтернет з нею познайомилась колишня дружина ОСОБА_8 ОСОБА_9 , яка під час їх зустрічі повідомила потерпілій, що ОСОБА_8 подарував своїй дитині золотий хрестик. Прийшовши додому, потерпіла виявила відсутність хрестика своєї доньки. Під час досудового розслідування вона побачила цей хрестик у слідчого та впізнала його як хрестик своєї доньки.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди не підтримала, оскільки обвинувачений сплатив їй 5000 грн. Крім того, він просив у неї вибачення, але вона не взмозі його вибачити.

-Поясненнями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що у 2009 р. вона подарувала доньці ОСОБА_5 , яку свідок хрестила, золотий хрестик, вагою 1 грам. У 2015 р. зі слів потерпілої свідку стало відомо, що цей хрестик в неї пропав, при цьому пропажу вона виявила не відразу. Під час досудового розслідування свідкові були надані на впізнання кілька хрестиків, серед яких вона впізнала той, який подарувала своїй хрещеній;

-Протоколом від 02.07.2015 р. проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_8 , під час якого останній на місці показав та розповів про обставини заволодіння сережками потерпілої;

- Змістом повідомлень ПТ «Ломбард «Феникс» Прокопець, Двоянов» від 01.07.2015 р. та від 08.07.2015 р., відповідно до яких 21.06.2015 р. ОСОБА_8 закладав золоті сережки вагою 3 грами;

-Позико-заставним договором №358 від 21.06.2015 р., укладеним між ОСОБА_8 та ПТ «Ломбард «Феникс» Прокопець, Двоянов»;

-Протоколом огляду предметів двох жіночих сережок із золота 585 проби, вагою 3 грами, вилучених 14.07.2015 р. в ломбардному відділенні ПТ «Ломбард «Феникс» Прокопець, Двоянов»;

-Постановою про приєднання речових доказів зазначених сережок до матеріалів кримінального провадження;

-Висновком судової товарознавчої експертизи № 6902 від 24.07.2015 р., відповідно до якого встановлена вартість викрадених сережек у розмірі 2100, 00 грн.;

-Протоколом від 14.07.2015 р. проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_5 , під час якого остання на місці показала та розповіла про обставини заволодіння її сережками ОСОБА_8 ;

-Протоколом від 24.07.2015 р. огляду місця події квартири АДРЕСА_4 , де мешкає ОСОБА_5 , та з приміщення якої був викрадений хрестик;

-Змістом протоколу від 14.07.2015 р. огляду предмету хрестика, 585 проби вагою 1 грам, виданого ОСОБА_9

-Протоколом від 17.07.2015 р. пред`явлення предметів для впізнання за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_5 серед пред*явлених їй чотирьох фотознімків хрестиків впізнала хрестик, викрадений у неї;

-Протоколом від 21.07.2015 р. пред`явлення предметів для впізнання за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_10 серед пред*явлених їй чотирьох фотознімків хрестиків впізнала хрестик, подарений нею своїй хрещеній доньці ОСОБА_5 ;

-Постановою про приєднання речових доказів зазначеного хрестика до матеріалів кримінального провадження;

-Висновком судової товарознавчої експертизи № 7252 від 24.07.2015 р., відповідно до якого встановлена вартість викраденого хрестика у розмірі 616, 00 грн.;

Оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров*я потерпілого, або погрозою застосування такого насильства, вчинене повторно.

Доводи сторони захистку про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки золотого хрестика спростовуються стабільним та послідовними показами свідка ОСОБА_10 , яка на досудовому розслідуванні впевнено впізнала хрестик, який подарувала ОСОБА_5 , і у суду відсутні підстави сумніватись у їх достовірності. Крім того, в період досудового розслідування та судового розгляду справи сторона захисту не заявляла жодних клопотань щодо проведення слідчих дій, спрямованих на пошук доказів (свідків), які б підтвердили версію обвинуваченого щодо обставин придбання ним хрестика.

Також суд вважає неспроможними пояснення обвинуваченого щодо мотиву заволодіння ним сережками потерпілої щоб змусити останню зустрітись з ним, оскільки вони спростовуються подальшими діями ОСОБА_8 , який не повернув їх потерпілій, а розпорядився ними на власний розсуд, що свідчить про наявність у нього корисливого умисла.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не засуджений, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, працює, має дитину.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.ст.66, 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції кримінального закону, який передбачає відповідальність за скоєне, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, відшкодування завданих збитків та моральної шкоди, конкретні обставини справи, суд вважає, що його виправлення можливе в умовах без реального відбуття призначеного йому покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України звільнення від покарання з іспитовим строком, але в умовах контролю за його поведінкою.

Для визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів суд застосовує положення ч.1 ст.70 КК України, визначаючи його шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 ,00 грн. , який не підтриманий цивільним позивачем, суд залишає без розгляду.

Питання про речові докази судом вирішується відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити покарання:

-За ч.1 ст.185 КК України один рік позбавлення волі;

-За ч.2 ст.186 КК України чотири роки 6 місяців позбавлення волі.

З підстав, передбачених ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_8 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

З підстав, передбачених ст.75 КК України, ОСОБА_8 звільнити від відбуття покарання, якщо засуджений протягом іспитового строку 3 (трьох) років не скоїть нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний домашній арешт.

Після набрання вироком законної сили речові докази хрестик та сережки із золота, які зберігаються у ОСОБА_5 , вважати такими, що повернуті їх законному власнику.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 ,00 грн. залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, у розмірі 615,00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення.

Головуючий - суддя