Номер провадження 1-кп/741/50/16
Єдиний унікальний номер 741/807/16
ВИРОК
іменем України
06 червня 2016 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області кримінальне провадження, унесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 14.03.2016 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дорогінка Ічнянського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, з повною вищою освітою, директора приватного підприємства «Резерв», раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з базовою вищою освітою, фізичної особи-підприємця,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

УСТАНОВИВ:

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 24 квітня 2002 року здійснено державну реєстрацію приватного підприємства «Резерв», основним видом економічної діяльності якого є організація будівництва будівель. На підставі наказу №03 від 02.04.2002 «Про призначення на роботу» власник ПП «Резерв» ОСОБА_4 приступив до обов`язків директора підприємства з 24 квітня 2002 року.

Відповідно до статуту приватного підприємства «Резерв», зареєстрованого виконавчим комітетом Ніжинської міської ради від 24 квітня 2002 року №97, директор підприємства виконує організаційно-розпорядчі функції, що відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України надає ОСОБА_4 статусу службової особи.

На підставі договору підряду №25 від 27 жовтня 2015 року, укладеного між Плосківською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_7 та ПП «Резерв» в особі директора ОСОБА_4 , ПП «Резерв» виконувало роботи по реконструкції частини приміщень Плосківської сільської ради з прибудовою, розташованої в АДРЕСА_3 . Згідно з п. 4.1 розділу 4 зазначеного договору, підрядник виконує всі роботи, зазначені у п. 1.1, відповідно до затвердженої в установленому законом порядку проектно-кошторисної документації. Після закінчення робіт підрядник направляє замовникові акт прийому-здачі, а замовник протягом 3 днів з дня отримання акта повертає його підрядникові оформленим.

У грудні 2015 року у невстановлений досудовим слідством день і час, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Ніжин Чернігівської області, поставив свій підпис та відтиск печатки ПП «Резерв», ідентифікаційний код 31818646, у Акті приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №56 за листопад 2015 року по реконструкції частини приміщень Плосківської сільської ради з прибудовою, розташованих у с. Плоске Носівського району Чернігівської області, вул. Першотравнева, 2 та підсумковій відомості ресурсів витрат підрядника до акта приймання виконаних робіт №56 за листопад 2015 року, достовірно знаючи, що роботи, які зазначені у вказаному акті на підставі наданих ним даних про їх завершення, виконані не в повному обсязі, а саме: роботи з утеплення фасадів мінеральними плитами та перхлорвінілове фарбування на суму 12743 грн. Тим самим ОСОБА_4 підробив офіційний документ.

Своїми діями, які виразилися у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування, а саме: 30 травня 2016 року, між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У п. 3 угоди про визнання винуватості сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим ОСОБА_4 , оскільки вона відповідає вимогам ст. 472 КПК України та укладена добровільно.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, просив суд затвердити угоду та дав показання, що укладення угоди є цілком добровільним, обвинувачений повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 02 червня 2010 року здійснено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , основним видом економічної діяльності якого є інша професійна, наукова та технічна діяльність. На підставі кваліфікаційного сертифіката серії АТ №002884, виданого атестаційною архітектурно-будівельною комісією 03.12.2014 року, ОСОБА_5 уповноважений здійснювати технічний нагляд за будівництвом будівель і споруд та зареєстрований в реєстрі атестованих осіб 03.12.2014 за №2865.

Відповідно до Постанови КМУ від 11.07.2007 року №903 «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єктів архітектури» ОСОБА_5 при здійсненні технічного нагляду під час будівництва об`єктів архітектури виконує організаційно-розпорядчі функції, що відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України надає йому статусу службової особи.

На підставі договору підряду №15 від 12 листопада 2015 року, укладеного між Плосківською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_7 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 , останній виконував технічний нагляд за роботами, контроль за ходом та якістю, вартістю і об`ємами робіт по реконструкції частини приміщень Плосківської сільської ради з прибудовою, розташованих у АДРЕСА_3 . Згідно з п. 4.2.1 розділу 4 зазначеного договору, виконавець зобов`язаний провести технічний нагляд по вищезгаданому об`єкту відповідно до вимог чинного законодавства.

У грудні 2015 року у невстановлений досудовим слідством день і час, ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Ніжин Чернігівської області, поставив свій підпис та відтиск особистої печатки інженера технічного нагляду №2865, виданої Атестаційною архітектурно-будівельною комісією на підставі кваліфікаційного сертифіката АТ №002884, в Акті приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) №56 за листопад 2015 року по реконструкції частини приміщень Плосківської сільської ради з прибудовою, розташованих у АДРЕСА_3 , та перевірив підсумкову відомість ресурсів витрат підрядника до акта приймання виконаних робіт №56 за листопад 2015 року, про що поставив свій підпис, достовірно при цьому знаючи, що роботи, які зазначені у вказаному акті як завершені, виконані не в повному обсязі, а саме: роботи з утеплення фасадів мінеральними плитами та перхлорвінілове фарбування на суму 12743 грн. Тим самим ОСОБА_5 підробив офіційний документ.

Своїми діями, які виразилися у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування, а саме: 30 травня 2016 року, між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У п. 3 угоди про визнання винуватості сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 366 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 грн. без позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із здійсненням технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України та укладена добровільно.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, просив суд затвердити угоду та дав показання, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє права, передбачені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Розглядаючи питання про затвердження угод, суд робить нижченаведений висновок.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнали себе винуватими обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , віднесений до злочинів невеликої тяжкості, а, отже, угода відповідає вимогам закону.

Судом установлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_5 цілком розуміють положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом також установлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Спираючись на вищевикладене, суд робить висновок про наявність підстав для затвердження угод про визнання винуватості між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченими.

У судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилося у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і підлягає покаранню по вказаній статті КК України.

При призначенні покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не виявлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та активне сприяння розкриттю злочину.

Вищевказані обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому з урахуванням особи винного, суд уважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст. 69 КК України та не призначати йому додаткового покарання, що передбачене в санкції ч. 1 ст. 366 Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

Із урахуванням усіх обставин справи та особи обвинуваченого суд уважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, воно є обґрунтованим. Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд ураховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

У судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , що виразилося у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і підлягає покаранню по вказаній статті КК України.

При призначенні покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , не виявлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вищевказані обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому з урахуванням особи винного, суд уважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 ст. 69 КК України та не призначати йому додаткового покарання, що передбачене в санкції ч. 1 ст. 366 Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове.

Із урахуванням усіх обставин справи та особи обвинуваченого суд уважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, воно є обґрунтованим. Також, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд ураховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2016 року між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1360 (однієї тисячі трьохсот шістдесяти) гривень без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 не обирати.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 травня 2016 року між прокурором Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, і призначити йому узгоджену сторонами міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 1360 (однієї тисячі трьохсот шістдесяти) гривень без позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною із здійсненням технічного нагляду за будівництвом будівель і споруд.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1