Справа № 739/1191/16-к
Провадження № 1-кп/739/59/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" листопада 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000015 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 122, частиною першою статті 129 Кримінального кодексу України (далі КК України),

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 05 січня 2016 року, близько 18 год. 00 хв., знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, умисно завдав біля шести ударів долонями рук по обличчю, близько п`яти ударів кулаками рук по тім`яній ділянці голови, декілька ударів кулаками рук в область живота, паху та в ділянку сонячного сплетіння, а також кілька ударів ногами в область сідниць, верхньої третини стегон та ребер з правої та лівої сторони потерпілій ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 7-го ребра зліва по підпаховій лінії зі зміщенням відламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також тілесні ушкодження у вигляді синців виличних ділянок, нижніх та верхніх повік, обох сідниць та задньо-латеральних поверхонь верхньої третини стегон, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Також ОСОБА_4 05 січня 2016 року, близько 18 год. 00 хв., знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, погрожував вбивством ОСОБА_6 , при цьому вона мала реальні підстави побоюватися здійснення цих погроз, оскільки вони супроводжувалися відповідними жестами та словесними висловлюваннями з демонстрацією кухонного ножа та револьвера MAJOR Eagle 4,5 калібру 4 мм (Флобер).

Зокрема, ОСОБА_4 неодноразово приставляв потерпілій ножа до шиї та живота, до скроні голови пістолет, а також із застосуванням фізичної сили, стискуючи лівою рукою щелепи ОСОБА_6 , правою рукою засовував ствол пістолета до рота потерпілої, при цьому погрожуючи розправою, що створило у неї реальні підстави побоюватися здійснення погрози вбивством.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та дав показання про те, що вони познайомилися з потерпілою восени 2015 року після чого зустрічалися, зокрема у будинку, який він винаймає, відвідували розважальні заклади та підтримували інтимні стосунки, намірів створювати сім`ю та продовжувати стосунки з потерпілою не мав. Потерпіла скаржилася, що їй не вистачає коштів, але він їй грошей не давав. Офіційно він не працевлаштований, живе за рахунок заощаджень, отриманих від продажу належної йому частини квартири. Поведінка потерпілої агресії у нього не викликала. 05 січня 2016 року він ініціював зустріч з потерпілою, з якою на той час зустрічався приблизно два місяці, та сказав їй, що не бажає з нею підтримувати стосунки, вона ж відповіла, що не хоче цього чути і заявила, що любить його. Перед цим йому з телефону потерпілої телефонувала якась особа, яка погрожувала і представилася чоловіком потерпілої. Далі вони поїхали до його житла, розташованого по АДРЕСА_2 . Там він віддав потерпілій належній їй речі, вони поспілкувалися. Далі на таксі вони поїхали до будинку потерпілої де та залишила свої речі після чого поїхали до магазину «АТБ» де забрали доньку потерпілої і її матір. Звідти на таксі відвіз всіх до дому потерпілої після чого сам повернувся до свого будинку. Жодного насильства до потерпілої не застосовував і погроз в її адресу не висловлював. Після різдва йому знову телефонував якийсь чоловік та висловлював погрози, але від зустрічі останній відмовився. Обвинувачений заявив, що знайомий з батьками потерпілої, і був у її будинку 07 січня 2016 року де спілкувався з останньою та пив чай. Дана зустріч відбулася за ініціативою потерпілої. Жодних тілесних ушкоджень у неї він не бачив. Після описаних вище подій він зустрічався з потерпілою в м. Чернігові, а в березні 2016 року у м. Новгороді-Сіверському в готелі «Пасвірда». Дані зустрічі носили інтимний характер. Потерпіла пропонувала йому створити сім`ю, але він відмовився. Коли вона подала до поліції заяву про побиття то обвинувачений просив її забрати заяву. У відповідь на це потерпіла попросила сплатити їй 2000 дол. США яких він не мав. Також потерпіла казала, що у неї є зв`язки з в лікарні та що експерт зробить «все необхідне». Також обвинувачений пояснив, що вилучені у нього співробітниками поліції кухонний ніж та пристрій «Флобер» належать йому, цими речами він потерпілій не погрожував.

Допитана у судовому засіданні в якості потерпіла ОСОБА_6 дала показання про те, що до подій, які ставляться у вину обвинуваченому вони були знайомі з останнім близько двох місяців. Після того дізналася про вік обвинуваченого, а саме що він молодший за неї на 15 років. Обвинувачений постійно її зустрічав, але перед Новим ОСОБА_8 вони посварилися та вирішили розлучитися. 26 грудня 2015 року у них відбувся інтимний контакт і обвинувачений його за фільмував. Згодом він зателефонував їй та сказав, що опублікує це відео якщо вона відмовиться бути з ним. Вона змушена була погодитися. Далі на її прохання її знайомий телефонував обвинуваченому 05 січня 2016 року аби поговорити з цього приводу. Після цього обвинувачений сказав їй, що треба поговорити і попросив вийти з дому. Коли вони зустрілися то він вмовив її поїхати до його будинку. Вона погодилася. Після приїзду до будинку обвинуваченого останній в коридорі схопив її та штовхнув після чого вдарив рукою на відмаш долонею по обличчю. Потім почав завдавати удари руками та ногами по обличчю, тулубу. Загалом з перервами побиття тривало близько 2 годин. Далі обвинувачений сказав їй взяти ніж в руки і «зарізатися», потім приставляв його до її горла, в перервах між цим душив. Вона розмовляла з обвинувачений та заспокоювала його. Згодом він вийшов з кімнати і повернувся з пістолетом до якого вставив патрон та почав приставляти його до підборіддя, скроні погрожуючи застрелити. Потім вставив його їй до рота. Вона плакала. Потім обвинувачений здійснив постріл в бік. Також обвинувачений розбив пляшку з-під пива і приставив їй до горла. Під час цих дій обвинувачений забороняв їй відповідати на телефонні дзвінки. Вона запропонувала обвинуваченому свої заощадження за те аби він її відпустив у сумі 1900 дол. США. Обвинувачений на це погодився. Після цього обвинувачений викликав таксі і вони поїхали до неї додому. Вона зайшла в свій будинок, де на той час був її батько, взяла свої заощадження у сумі 1 900 дол. США і віддала їх обвинуваченому. Далі вони на таксі поїхали та забрали її матір та доньку біля магазину «АТБ». Після цього вони повернулися до дому. Там попрощалися і вона попросила обвинуваченого її не турбувати. Її донька, сестра та матір бачили на її обличчі синці. Для того щоб приховати їх вона використовувала тональний крем та окуляри. У подальшому обвинувачений телефонував їй. 06 січня 2016 року вона була на роботі і обвинувачений знову їй телефонував та сказав що прийде. 07 січня 2016 року обвинувачений прийшов до неї додому. 08 січня 2016 року вона розповіла про все своїй сестрі та звернулася до лікарні і поліції з приводу отриманих в результаті побиття тілесних ушкоджень, до того про побиття не повідомляла, оскільки була налякана. Далі певний час перебувала на лікуванні.

До того обвинувачений її не бив і його поведінка до 05 січня 2016 року була для неї несподіваною. Під час побиття обвинувачений телефонував своїй тітці та скаржився, що його образили. Вона розмовляла з тіткою і та пригрозила їй на випадок якщо з її племінником щось станеться.

У лютому, коли вона перебувала в м. Чернігові, обвинувачений, який теж там перебував, знову телефонував їй та попросив про зустріч. Вони зустрілися. Під час зустрічі обіцяв повернути гроші та казав, що вони самі мають з усім розібратися. Також вони зустрічалися в березні 2016 року і обвинувачений знову обіцяв повернути гроші. У подальшому він заявив, що грошей у нього немає. Під час роботи в лікарні вона бачила матір обвинуваченого, яка лікувалася з приводу заподіяних їй сином тілесних ушкоджень. Заяву про висловлювання обвинуваченим погроз вбивством подала до поліції лише в березні 2016 року, оскільки не знала, що можна подати таку заяву.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 дала показання про те, що обвинувачений є її племінником. 05 січня 2016 року останній телефонував їй і повідомив, що йому погрожує якась особа, яка представилася чоловіком потерпілої. Вона поспілкувалася з потерпілою і та запевнила її, що вони все вирішать. Голос потерпілої не був схвильованим, але вона казала, що хвилюється аби з ОСОБА_10 нічого не сталося. Пізніше племінник розповідав їй, що 07 січня 2016 року у потерпілої в гостях де вони пили чай з тортом. У лютому 2016 року племінник приїздив до неї в м. Чернігів. Вона чула як йому телефонувала потерпіла. Далі племінник кудись пішов. Вона прослідкувала за ним і виявила, що він зустрічався з потерпілою. Також їй відомо, що з м. Чернігова племінник повернувся разом з потерпілою до м. Новгорода-Сіверського де вони продовжували зустрічатися. Племінник їй про намір створити сім`ю з потерпілою нічого не говорив і ревнощів до потерпілої у нього не було. Про побиття потерпілої та висловлювання на її адресу погроз їй нічого не відомо. Свого часу племінник продав частину належної йому квартири тому має гроші для проживання. Коли відвідувала свою сестру, тобто матір племінника, в лікарні м. Новгорода-Сіверського, то бачила, як потерпіла спілкувалася з судово-медичним експертом.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 дала показання про те, що потерпіла є її сестрою. У січня 2016 року їй телефонував чоловік який представився ОСОБА_10 та повідомив, що зустрічається з її сестрою і сказав, що остання зраджує йому. Вона відмовилася обговорювати сестру на що чоловік відповів, що закінчить «розпочату справу». Що він мав на увазі їй не відомо. Далі вона зателефонувала сестрі та поцікавилася у неї «чого хоче ОСОБА_10 ?». Сестра її заспокоїла. 07 січня 2016 року вона прийшла до будинку батьків та сестри. Там у вітальні побачила сестру та обвинуваченого. Вона приєдналася до них. В той час побачила, що у сестри щось з обличчям, але остання пояснила, що це алергія. Обвинувачений видався їй неадекватним. Вона поцікавилася хто він такий і чим займається. Обвинувачений відповів, що на даний час не працює та що кохає її сестру. Далі сестра провела ОСОБА_10 , вони про що говорили. Наступного дня вона знову поцікавилася у сестри про те, що сталося і сестра розповіла їй, що її побив ОСОБА_10 , а також що вона віддала йому свої заощадження. Зі слів сестри їй сталося відомо, що обвинувачений бив останню по голові та тулубу, а також погрожував вбивством використовуючи пістолет на ніж. Тоді вона сказала сестрі повідомити про це до поліції, що остання й зробила. Їй також відомо, що обвинувачений крім сестри побив ще й свою матір. У березні 2016 року обвинувачений в її присутності просив сестру забрати подану заяву, але вони сказали йому, щоб він повернув гроші. На це обвинувачений відповів, що грошей у нього немає.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 дала показання про те, що потерпіла є її донькою. 05 січня 2016 року потерпіла була вдома і мала відвести свою доньку на зайняття з аеробіки. Приблизно о 17-18 год. на таксі приїхав обвинувачений і потерпіла вийшла поговорити з ним, але до будинку не повернулася. Куди поділася її донька вона не знала, остання на телефонні дзвінки не відповідала. Тоді вона відвела внуку на зайняття. Згодом знову зателефонувала доньці і та сказала, що приїде за ними. Згодом донька приїхала разом з ОСОБА_10 на таксі і вони разом повернулися додому. Наступного дня донька була на чергуванні. 07 січня 2016 року обвинувачений приходив до них в гості. Після того як обвинувачений пішов донька ОСОБА_13 розповіла своїй сестрі про те, що з нею сталося. Наступного дня ОСОБА_14 звернулася до поліції з приводу побиття обвинуваченим. Їй відомо, що донька ОСОБА_14 зустрічалася з обвинуваченим.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 дав показання про те, що потерпіла є його донькою. 05 січня 2016 року він знаходився вдома та дивився телевізор. Того дня бачив як донька прийшла до будинку, взяла щось в гардеробі після чого пішла. Згодом донька ОСОБА_14 повернулася зі своєю донькою та матір`ю. Пізніше бачив у доньки синці на обличчі, але що сталося з нею вона не розповідала. Пізніше він дізнався, що її побив обвинувачений, донька також розповіла, що обвинувачений вимагав у неї гроші. Останній був у них в гостях 07 січня 2016 року, донька представила його як свого знайомого. Вони про щось розмовляли та пили чай.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 дала показання про те, що обвинувачений є її сином. Останній розповідав їй, що зустрічається з потерпілою та кохає її. Коли дізналася про вік потерпілої то просила сина не зустрічатися з нею. З потерпілою вона вперше зустрілася в лікарні коли лікувалася з приводу перелому ребер, заподіяного сином. Причиною цього стало те, що вона образливо висловилася про батька сина. До того син її не бив. Під час лікування потерпіла просила її поскаржитися на сина до поліції. Також потерпіла казала, що син має її утримувати. Їй відомо, що потерпіла проходила лікування, але з приводу чого не знає.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_17 дала показання про те, що вона знайома як з потерпілою, так і з обвинуваченим. 06 січня 2016 року вона під час перебування на чергуванні бачила потерпілу і помітила на її обличчі багато крему та синці. На наступній зміні дізналася, що потерпіла проходить лікування. Сама потерпіла розповіла, що її побив її молодий чоловік, який також погрожував їй пістолетом та ножем. Це все відбувалося у нього в домі. Також потерпіла розповідала, що вказаному чоловіку віддала велику суму грошей. Вона часто бачила обвинуваченого, який приходив до потерпілої. Зі слів потерпілої вона намагалася припинити зустрічі з обвинуваченим.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 дала показання про те, що вона знайома з обвинуваченим та потерпілою. 06 січня 2016 року вона бачила на роботі потерпілу та звернула увагу, що вона «пом`ята». На запитання що сталося потерпіла нічого не відповіла. 08 січня 2016 року їй стало відомо, що потерпіла перебуває на лікуванні. Того дня остання розповіла, що її побив ОСОБА_10 , який погрожував їй та вимагав гроші. Згодом ОСОБА_10 приходив до потерпілої та про щось спілкувався з нею. Потерпіла розповідала їй, що хотіла піти від ОСОБА_10 , але той її не відпускає. Вперше з ОСОБА_10 вона познайомилася на корпоративному святкуванні перед Новим ОСОБА_8 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 дав показання про те, що він знайомий з потерпілою оскільки проживає неподалік від неї. Часто він підвозить її до роботи. Під час чергової зустрічі потерпіла поскаржилася йому на те, що ОСОБА_10 домагається її, але вона хоче припинити їхні стосунки. Потерпіла попросила поговорити з ним, аби він залишив її у спокої і дала номер телефону ОСОБА_10 . Він телефонував останньому і попросив залишити потерпілу. ОСОБА_10 відповів, що потерпіла буде й надалі з ним зустрічатися. Під час розмови він ОСОБА_10 не погрожував. Дана розмова відбулася орієнтовно 5-6 січня 2016 року приблизно о 17 год.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_20 дала показання про те, що вона є колегою потерпілої. Зі слів останньої їй відомо що потерпіла зустрічалася з обвинуваченим, а з 08 січня 2016 року перебувала на лікуванні у зв`язку з тим, що її побив обвинувачений. У потерпілої були синці на обличчі, стегнах, спині. Потерпіла розповідала їй, що 05 січня 2016 року ОСОБА_21 в своєму будинку побив її, а також погрожував ножем та пістолетом. Водночас подробиць цього потерпіла не розповіла. Крім того їй відомо, що ОСОБА_21 приходив до потерпілої в лікарню.

Допитана в якості свідка малолітня ОСОБА_22 дала показання про те, що потерпіла є її матір`ю, з обвинуваченим вона знайома. Підтвердила, що 05 січня 2016 року на зайняття з аеробіки її водила бабуся, а після занять їх з бабусею забрала матір, яка приїхала на таксі разом з ОСОБА_4 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_23 дав показання про те, що він знайомий з обвинувачений, який винаймає у нього будинок по АДРЕСА_2 . Останній працює на пилорамі, в побуті поводиться нормально, жодних конфліктів з ним не виникало, агресії обвинувачений ніколи не виявляв. Він був присутній під час проведення обшуку в будинку, який винаймає обвинувачений. Під час обшуку було вилучено предмет схожий на пістолет, кухонний ніж та гроші.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_24 дала показання про те, що знайома з обвинуваченим, який винаймає у її родини будинок в якому проживає до цього часу. Жодного разу вона не бачила, щоб обвинувачений поводив себе агресивно, скарг на його поведінку не надходило.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_25 дав показання про те, що він працює таксистом. 05 січня 2016 року він виїздив за викликом на вул. Петровського де забрав обвинуваченого і далі вони поїхали до будинку потерпілої на вул. Революції. Там почекали 5-10 хв. на потерпілу після чого повернулися до будинку обвинуваченого, що знаходиться на вул. Петровського.

Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_26 пояснила, що нею проводилася судово-медична експертиза тілесних ушкоджень потерпілої. Експертні дослідження проводилися за медичною документацією яка містила достатньо даних для відповіді на поставлені питання. У потерпілої при дослідженні трьох рентгенограм було виявлено перелом 7-го ребра зліва по підпаховій лінії, який простежувався на всіх знімках. Аналіз рентгенограм не викликав у неї сумнівів, що вони належать саме потерпілій, зокрема підтвердженням цього є те, що на них відобразилося крім перелому 7-го ребра наявне в той час у потерпілої запалення легенів, до того ж проведення кожної рентгенограми реєструється в медичній установі. Також у потерпілої було виявлено й інші тілесні ушкодження, які потерпіла не могла отримати в результаті падіння. З приводу дати та часу виникнення цих тілесних ушкоджень зазначила, що вони могли виникнути як раніше дати, вказаної у висновку, так і пізніше. Крім того експерт заперечила наявність у неї з потерпілою дружніх стосунків, вказала, що вона не підпорядковується головному лікарю Новгород-Сіверської ЦРЛ і з потерпілою вони не колеги, її установа лише орендує приміщення в зазначеній лікарні для здійснення діяльності. За характером своєї роботи вона знає практично всіх працівників Новгород-Сіверської ЦРЛ, зокрема й потерпілу з якою кілька разів спілкувалася по роботі.
Також у судовому засіданні були досліджені наступні письмові докази:

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08 січня 2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 звернулася до Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області із заявою про те, що 05 січня 2016 року у період часу з 18 до 20 год. знаходячись в будинку по вул. Петровського м. Новгорода-Сіверського ОСОБА_4 заподіяв їй руками та ногами тілесні ушкодження (а.с. 50);

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14 березня 2016 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_6 звернулася до Новгород-Сіверського ВП ГУНП в Чернігівській області із заявою про те, що 05 січня 2016 року приблизно о 18 год. 00 хв. знаходячись в будинку по АДРЕСА_2 ОСОБА_4 вчинив відносно неї погрозу вбивством, а саме: приставляв їй ніж до животу та горла, а також приставляв пістолет до скроні та засовував до року при цьому погрожував вбивством (а.с.96);

- протокол проведення слідчого експерименту від 17 березня 2016 року, проведеного за участі ОСОБА_6 , відповідно до якого остання розповіла, що 05 січня 2016 року, приблизно о 18 год. вона на прохання ОСОБА_4 поїхала до будинку останнього, розташованого по вул. Петровського в м. Новгороді-Сіверському, де останній спершу штовхнув її, далі ударив по обличчю рукою, кидав в її бік різні предмети, потім погрожував кухонним ножем, який приставляв до шиї та живота, а також давав руки для того, щоб вона себе «зарізала». Після цього почав бити ногами та руками по різним частинам тіла. Далі він взяв предмет схожий на пістолет і прикладав його до її скроні, шиї та вставляв до рота погрожуючи вбити. Потім ОСОБА_4 розбив пляшку і прикладав їй до шиї, після чого припинив погрози (а.с. 51-53);

- висновок експерта №12 від 17 лютого 2016 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому 7-го ребра зліва по підпаховій лінії зі зміщенням відламків, котрий міг виникнути від дії тупого предмета (предметів) та за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, крім того виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців виличних ділянок, нижніх та верхніх повік, обох сідниць та задньо-латеральних поверхонь верхньої третини стегон, котрі могли виникнути від дії тупого предмета (предметів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Локалізація та характер тілесних ушкоджень може вказувати на не менш як по двохразовому прикладенні травмуючої сили в ділянку обличчя, обох сідниць та стегон, не менше як одноразове в ділянку грудної клітини ліворуч. Від одного травмуючого впливу могло виникнути декілька тілесних ушкоджень, так і декількаразові травматичні впливи в одну ділянку можуть проявитися одним тілесним ушкодженням. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 могли утворитися в результаті нанесення сторонньою особою ударів руками та ногами. В наданій медичній документації відсутні дані щодо тілесних ушкоджень (різаних ран), яка б могли бути спричинені дією ножа та дані щодо тілесних ушкоджень внаслідок притискання до тіла потерпілої дула пістолета. Виявлені тілесні ушкодження не могли виникнути в результаті падіння потерпілої на тверду поверхню. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 могли утворитися 05 січня 2016 року приблизно о 17 год. 45 хв. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 могли утворитися в процесі боротьби, тілесних ушкоджень характерних для самооборони на її тілі не виявлено (а.с. 55-56);

- протокол обшуку від 16 січня 2016 року, відповідно до якого в ході проведеного в будинку за адресою: АДРЕСА_2 обшуку виявлено та вилучено ніж, предмет схожий на револьвер марки Major Eagle 4,5, 12 мобільних телефонів, купюру номіналом 1 долар США та розрахункову картку (а.с. 59-64);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 18 січня 2016 року відповідно до якого ОСОБА_6 за фотознімками було пред`явлено для впізнання чотири предмети схожі на пістолети з барабанами серед яких ОСОБА_6 вказала на фото з предметом, схожим на пістолет, який був вилучений в ході обшуку з будинку ОСОБА_27 і яким останній погрожував їй (а.с. 67-70);

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 18 січня 2016 року відповідно до якого ОСОБА_6 за фотознімками було пред`явлено для впізнання чотири ножі серед яких ОСОБА_6 вказала на фото з ножем, який був вилучений в ході обшуку з будинку ОСОБА_27 і яким останній погрожував їй (а.с. 71-73);

- висновок експерта №240 від 09 лютого 2016 року відповідно до якого револьвер вилучений під час обшуку в будинку, розташованому по АДРЕСА_2 є револьвером Major Eagle 4,5 №E4VP-1320538 калібру 4 мм. (Флобер), призначено для тренувальної стрільним, не має призначення для ураження людини, стріляні з револьвера кулі не мають достатньої питомої кінетичної енергії для нанесення людині тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого даний револьвер до категорії вогнепальної зброї не відноситься. Револьвер виготовлений заводським способом та придатний для стрільби. Встановити яким снарядом зроблено останній постріл зі зброї не виявилося можливим, оскільки в каналі стволу не виявлено діагностичних ознак які б про це свідчили. На поверхні револьверу виявлено один слід пальця руки, який не придатний для ідентифікації за ним особи, яка його залишила (а.с. 75-84);

- висновок експерта №210 від 09 лютого 2016 року відповідно до якого ніж, вилучений 16 січня 2016 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 до категорії холодної зброї не відноситься. Даний ніж виготовлений заводським способом і відноситься до предметів господарсько-побутового призначення, а саме є кухонним ножем. На поверхні наданого для дослідження ножа слідів рук не виявлено (а.с. 87-95);

- довідка Новгород-Сіверської ЦРЛ про те, що ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з діагнозом поєднана травма, закритий перелом VI-VII ребра зліва без зміщення уламків з 08 січня 2016 року до 29 січня 2016 року і вартість лікування становить 4 971 грн. 12 коп. (а.с. 57).

Вказані вище докази суд визнає належними, оскільки вони мають значення для кримінального провадження, та допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством України.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні належні та допустимі докази, з точки зору їх достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суд зазначає наступне.

Як вбачається обвинувачений у судовому засіданні визнав факт його зустрічі з потерпілою 05 січня 2016 року в орендованому ним будинку, при цьому заперечує факт заподіяння останній будь-яких тілесних ушкоджень. Потерпіла у судовому засіданні вказала на обвинуваченого як особу, яка завдала їй численні удари руками та ногами в різні частини тіла та заподіяла їй виявлені в ході подальшого медичного обстеження тілесні ушкодження. За висновками судово-медичного експерта у потерпілої виявлено закритий перелом 7-го ребра зліва по підпаховій лінії зі зміщенням відламків, котрий міг виникнути від дії тупого предмета (предметів) та за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості, крім того виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців виличних ділянок, нижніх та верхніх повік, обох сідниць та задньо-латеральних поверхонь верхньої третини стегон, котрі могли виникнути від дії тупого предмета (предметів) та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Локалізація та характер тілесних ушкоджень може вказувати на не менш як по двохразовому прикладенні травмуючої сили в ділянку обличчя, обох сідниць та стегон, не менше як одноразове в ділянку грудної клітини ліворуч. Дані тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 могли утворитися в результаті нанесення сторонньою особою ударів руками та ногами 05 січня 2016 року приблизно о 17 год. 45 хв. При цьому з пояснень експерта, допитаного у судовому засіданні, вбачається, що вказані тілесні ушкодження не могли утворитися в результаті падіння потерпілої. З показань допитаних судом в якості свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 вбачається, що після спілкування потерпілої з обвинуваченим вони бачили на обличчі потерпілої тілесні ушкодження і остання розповідала їм, що вказані тілесні ушкодження були заподіяні обвинуваченим.

Вказані неправомірні дії обвинуваченого щодо потерпілої, як вбачається, були вчинені у зв`язку з наміром потерпілої припинити їхні стосунки. Це підтверджується показаннями свідка ОСОБА_19 , якого потерпіла просила поговорити з обвинуваченим аби він залишив її. Твердження обвинуваченого про те, що він не мав наміру продовжувати стосунки з потерпілою спростовуються показаннями свідка ОСОБА_16 , яка є матір`ю обвинуваченого і якій останній розповідав, що кохає потерпілу.

Зважаючи на встановлені обставини суд до показань обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він жодних ударів потерпілій не завдавав, ставиться критично і відкидає їх як неправдиві, оскільки вони протирічать доказам, які були досліджені та проаналізовані судом і є достовірними та узгоджуються між собою.

Отже, викладене вище в сукупності підтверджує, що обвинувачений ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_6 умисно біля шести ударів долонями рук по обличчю, близько п`яти ударів кулаками рук по тім`яній ділянці голови, декілька ударів кулаками рук в область живота, паху та в ділянку сонячного сплетіння, а також кілька ударів ногами в область сідниць, верхньої третини стегон та ребер з правої та лівої сторони потерпілій, в результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 7-го ребра зліва по підпаховій лінії зі зміщенням відламків, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також тілесні ушкодження у вигляді синців виличних ділянок, нижніх та верхніх повік, обох сідниць та задньо-латеральних поверхонь верхньої третини стегон, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Стосовно обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 129 КК України, а саме погрози вбивством, суд враховує, що об`єктивна сторона вказаного злочину полягає у залякуванні потерпілого позбавленням його життя і таке залякування може бути виражене у будь-якій формі: усно, письмово, шляхом демонстрації зброї тощо. При цьому погроза вбивством має бути конкретною і реальною. Реальність погрози визначається достатністю підстав побоюватися її виконання, які у кожному випадку є різними. При визначенні реальності погрози значення має з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її висловлення тощо.
Обвинувачений у судовому засіданні заперечив факт висловлювання ним на адресу потерпілої погроз вбивством. При цьому судом встановлено, що обвинувачений 05 січня 2016 року вмовив потерпілу поїхати до його помешкання, хоча остання не планувала цього робити оскільки мала відвести свою дитину на зайняття аеробікою і її зникнення було несподіваним для її рідних, зокрема її матері. Після прибуття за місцем проживання обвинуваченого останній розпочав побиття потерпілої і не давав їй змоги навіть відповісти на телефонні дзвінки, що підтверджується крім показання потерпілої показаннями її матері ОСОБА_12 .

З показань потерпілої вбачається, що в процесі побиття обвинувачений не лише висловлював їй словесно погрози вбивством, але й вчиняв дії, які свідчили про реальну можливість їх здійснення, зокрема наказував потерпілій взяти ніж в руки і «зарізатися», потім приставляв його до її горла, згодом взяв пістолет до якого вставив патрон та почав приставляти потерпілій до підборіддя, скроні погрожуючи застрелити, потім вставив його їй до рота, після цього розбив пляшку з-під пива і знову приставив решти скла до горла потерпілої. Використані при висловлюванні погроз предмети, зокрема ніж та предмет схожий на пістолет, були виявлені та вилучені в ході проведеного у будинку обвинуваченого обшуку 16 січня 2016 року і в подальшому впізнані потерпілою як такі, що використовувалися обвинуваченим при висловлюванні погроз вбивством. Хоча при вчиненні зазначених дій свідків не було, однак після даних подій потерпіла розповіла своїй сестрі ОСОБА_11 та знайомим ОСОБА_17 , ОСОБА_18 і ОСОБА_20 як про своє побиття, так і про висловлені на її адресу обвинуваченим погрози. Факт висловлювання обвинуваченим погроз вбивством потерпіла підтвердила й під час проведення за її участі слідчого експерименту. Зазначені докази, які були досліджені судом узгоджуються між собою і не містять жодних протиріч.

Відповідно характер дій обвинуваченого, які були вчинені в будинку за місцем його проживання без присутності інших осіб та за відсутності у потерпілої можливості залишити будинок, звернутися до сторонніх осіб по допомогу, зокрема з використанням засобів мобільного зв`язку, поєднані з тривалим її побиттям викликали у потерпілої обґрунтовані побоювання за своє життя і давали їй підстави розцінювати висловлені обвинуваченим погрози вбивством як реальні.

Той факт, що у подальшому обвинувачений приходив до потерпілої та спілкувався з нею, зокрема просив «забрати» подану потерпілою заяву до поліції, жодним чином не спростовує висновків суду про вчинення ним на адресу потерпілої 05 січня 2016 року погрози вбивством, а лише свідчить про намагання обвинуваченого уникнути відповідальності за вчинені злочини.

Таким чином суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 122, частиною першою статті 129 КК України доведена повністю, його дії кваліфіковані правильно, як умисне спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження та погроза вбивством.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, але має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує відсутність передбачених статтею 66 КК України обставин які пом`якшують покарання, а також відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого частиною першою статті 122 КК України необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції частини першої статті 122 КК України оскільки саме таке покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, яке має бути призначене ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 129 КК України суд, відповідно до статті 65 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який належить до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований, але має задовільний стан здоров`я. Також суд враховує відсутність передбачених статтею 66 КК України обставин які пом`якшують покарання, а також відсутність передбачених статтею 67 КК України обставин, які обтяжують покарання.
За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочину передбаченого частиною першою статті 129 КК України необхідно призначити покарання у виді арешту на строк в межах санкції частини першої статті 129 КК України оскільки саме таке покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження нових злочинів.
На підставі частини першої статті 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити остаточне покарання у виді обмеження волі шляхом поглинення менш суворого покарання арешту, більш суворим обмеженням волі.
При цьому, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, за місце проживання характеризується посередньо, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування ним покарання, тому на підставі статті 75 КК України обвинуваченого слід звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням, поклавши на нього, відповідно до статті 76 КК України, такі обовязки: періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Цивільний позов прокурора до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування потерпілої у розмірі 4 971 грн. 12 коп. та стягнення їх на користь Новгород-Сіверського районного бюджету, суд, на підставі статті 1206 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), вважає за необхідне задовольнити повністю, оскільки зазначені витрати були здійснені на стаціонарне лікування тілесних ушкоджень потерпілої, заподіяних їй обвинуваченим в результаті вчинення ним злочину, передбаченого частиною першою статті 122 КК України. Розрахунок розміру витрат на лікування, наданий прокурором, суд вважає обґрунтованим, оскільки він складений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про затвердження порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання».

Вирішуючи питання щодо цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди у розмірі 5 179 грн. 07 коп. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. суд враховує наступне.

Так, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 122 КК України доведена повністю, в результаті його вчинення потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості у зв`язку з чим в період з 08 до 29 січня 2016 року перебувала на лікуванні. Витрати на лікування становили 289 грн. 39 коп., що підтверджується дослідженими у судовому засіданні фіскальними чеками. Також потерпіла, яка працює медичною сестрою в хірургічному відділенні Новгород-Сіверської ЦРЛ, у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок злочинних дій обвинуваченого за період лікування втратила заробіток у вигляді заробітної плати, який з 08 до 29 січня 2016 року визначений нею, з урахуванням вимог статті 1197 ЦК України у розмірі 4 889 грн. 68 коп. Зазначений розрахунок суд вважає обґрунтованим і таким, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні листком непрацездатності та відомостями про заробітну плату потерпілої протягом січня-грудня 2015 року. Тому на підставі статей 22, 1166, 1195, 1197 ЦК України суд приходить до висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 в якості відшкодування майнової шкоди 5 179 грн. 07 коп.

Щодо позовної вимоги про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди у розмірі 30 000 грн., то суд, керується положеннями статей 23, 1167 ЦК України, враховує характер вчинених обвинувачених злочинів, його майновий стан, який ніде не працює і доходів не має, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, що зумовлені її побиттям, відчуттям фізичного болю і подальшим лікування отриманих тілесних ушкоджень, а також вимоги розумності, виваженості та справедливості та вважає за необхідне задовольнити дану позовну вимогу частково, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої в якості відшкодування моральної шкоди 8 000 грн.

Процесуальні витрати здійснені на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 1 104 грн. 84 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 користь держави (а.с. 76, 88).

Речові докази на підставі частини дев`ятої статті 100 КПК України кухонний ніж та револьвер Major Eagle 4,5, які є знаряддями вчинення злочину необхідно конфіскувати (а.с. 65).

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 129, 284, 368, 370, 373, 374, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених частиною першою статті 122, частиною першою статті 129 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною першою статті 122 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.

- за частиною першою статті 129 КК України у виді арешту на строк 3 місяці.

На підставі частини першоїстатті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення меншу суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України наступні обовязки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Цивільний позов прокурора до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування витрат на лікування потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Новгород-Сіверського районного бюджету (р/р 0334 в ГУ ДКСУ в Чернігівській області, МФО 853592, код 24060300,) витрати на лікування потерпілої ОСОБА_6 у розмірі 4 971 (чотири тисячі дев`ятсот сімдесят одна) гривня 12 копійок.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди 5 179 (п`ять тисяч сто сімдесят девять) гривень 07 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди 8 000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Речові докази: кухонний ніж та револьвер Major Eagle 4,5 конфіскувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз у розмірі 1 104 (одна тисяча сто чотири) гривні 84 копійки.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1