Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/721/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 153 (118) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2016 року.

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щасливе, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 14.05.2013 року за ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років,

відмовлено в задоволення подання про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИЛА:
Начальник Кіровоградської ВК управління ДПтС України (№6) та заступник голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі звернулися до суду із спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що за період відбування покарання засуджений відбув 3/4 частини строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, позитивно себе зарекомендував.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07.06.2016 року в задоволенні вказаного подання відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення, суд першої інстанції вказав, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки не знайшла підтвердження та обставина, що останній протягом тривалого проміжку відбування покарання проявляв поведінку, яка не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказувала на те, що засуджений став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, в своїй апеляційній скарзі просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував, що він під час відбування покарання одружився, отримав професію електрика, стягнення, яке було накладені на нього в законному порядку погашені, при цьому стверджує, що він 6 раз був заохочений. Що стосується твердження суду про те, що процес його виправлення почався лише з квітня 2014 року, то апелянт вказує на те, що до цього часу він перебував у Миколаївському СІЗО, а тому виховна робота з ним не проводилася та працювати не мав можливості.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу районного суду залишити без змін, дослідивши матеріали подання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України, умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто, єдиною і достатньою підставою умовно - дострокового є досягнення однієї з цілей покарання - виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття покарання, а також після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо злочин.

Крім того, висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 належним чином дослідив данні про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування ним покарання. При цьому суд врахував не тільки факт відбуття засудженим певної частини покарання, а й суспільну небезпеку та характер вчинених ним кримінальних правопорушень, і його особу в цілому, та дійшов правильного висновку, що засуджений не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Так, з матеріалів подання вбачається, що вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 14.05.2013 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 10.03.2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України засудженому ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 14.10.2011 по 23.07.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі, а саме: 01 рік 09 місяців 09 днів (що в перерахунку становить 03 роки 06 місяців 18 днів).

Згідно характеристики, затвердженої начальником Кіровоградської виправної колонії №6, за час відбування покарання характеризується загалом позитивно, порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, на профілактичні заходи індивідуально-виховного характеру реагує позитивно, завжди робить належні висновки, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт». До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці, не допускає порушень вимог пожежної безпеки праці, за що був 4 (чотири) рази заохочений (з них 1 раз правами начальника установи).

Однак, не зважаючи на позитивну характеристику засудженого, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виправлення засудженого ОСОБА_7 , який в місцях позбавлення волі перебуває з 22.10.2011 року, згідно матеріалів особової справи почався лише в квітні 2014 року, а саме під час відбуття покарання в Кіровоградській ВК (№ 6). При цьому, протягом часу відбуття покарання в СІЗО в м. Миколаєва, 11.04.2013 року, 11.05.2013 року та 21.10.2014 року засуджений піддавався стягненням у виді доган.

Також, колегія суд приймає до уваги, що ОСОБА_7 відбуває призначене йому покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, об`єктом посягання якого була статева недоторканість неповнолітньої потерпілої, що становить велику суспільну небезпеку та характеризується виключною аморальністю й цинічністю.

За вищевикладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_7 за весь період відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, та обґрунтовано відмовив у задоволенні подання про застосування до останнього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Доводи апеляційної скарги засудженого про те, що суд першої інстанції не врахував, що він під час відбування покарання одружився, отримав професію електрика, стягнення, які були накладені на нього в законному порядку погашені, 6 раз був заохочений, не заслуговують на увагу, оскільки останній своєю поведінкою не довів своє виправлення та потребує подальшого контролю з боку адміністрації установи виконання покарань.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , а ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів.

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 червня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Кіровоградської виправної колонії управління ДПтСУ в Кіровоградській області (№6) та заступника голови спостережної комісії при Кіровоградському міськвиконкомі про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2