Справа № 342/891/16-к
Провадження № 1-кп/342/98/2016
04 жовтня 2016 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , розлученого, на утриманні неповнолітня дитина 2011 року народження, громадянина України, раніше не судимого, який має повну загальну середню освіту, працює лісорубом 3 розряду Державного підприємства «Коломийське лісове господарство»,
за ч.1 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 заподіяв умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_3 .
Злочин вчинив при наступних обставинах:
21.08.2016 р. біля 20 год.30 хв. в с. Дубки Городенківського району Івано-Франківської області по вул. Б.Хмельницького, біля сільського магазину «Міськккоопторг», коли потерпілий ОСОБА_3 йшов в напрямку до магазину, між ним та його племінником ОСОБА_4 на грунті довготривалих неприязних відносин з приводу спадкового майна померлого батька/діда виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, кулаком правої руки наніс ОСОБА_3 один удар у ліву частину обличчя, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого ока, які згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, та вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, потерпілого та дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого.
В судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він без реєстрації проживає в будинку по АДРЕСА_2 , який його мати переоформляє як спадкове майно за заповітом після смерті її батька. В неділю, 21.08.2016 р., після 20 год., він разом із знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спілкувався, стоячи біля будівлі продовольчого магазину в с. Дубки. Йдучи в напрямку магазину, наближаючись до них, ОСОБА_3 звертаючись до нього, сказав щоб він йшов «пантрувати» його хату, і щоб до празника, який мав бути в селі 28 серпня, він його не бачив в центрі села. У відповідь на це, так як урвався терпець з приводу того, що дядько ОСОБА_3 переслідує його маму із-за дідової хати, він вдарив ОСОБА_3 в обличчя біля лівого ока. Чи кулаком, чи рукою бив, - не пам`ятає. Хлопці, які були поряд, їх розтягнули, на тому конфлікт закінчився. В той час він був в тверезому стані. Просити вибачення у потерпілого наміру не має, хоча кається у вчиненому, визнав свою помилку в тому, що не треба чіпати потерпілого. В судових дебатах не бажав сказати нічого.
Потерпілий ОСОБА_3 суду показав, що обвинувачений є сином його сестри ОСОБА_8 , з якою мав конфлікт з приводу спадкового майна після смерті батька, деякий час не спілкувались, але помирились і на 21.08.2016 р. були в нормальних відносинах. 21.08.2016 р. після 20 год. він йшов до магазину продтовари в с. Дубки. На вулиці біля підвіконника магазину стояв ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розпивали спиртне. Звертаючись до них, ОСОБА_4 , сказав, що зараз цього що йде в синій футболці (так він був одягнутий), кине за «штахету», хоча біля магазину огорожа не з штахет, а з сітки. І зразу після цього безпричинно наніс йому удар кулаком в ліву сторону обличчя. Від удару не впав. Після цього зайшов у магазин, де придбав товар і пішов додому. З дому зателефонував у відділення поліції, повідомивши про отримане тілесне ушкодження. Через день його викликали в поліцію, направили до експерта. Синяк біля лівого ока зійшов через півтори тижня. Примиритись із обвинуваченим наміру не має.
Таким чином, вина ОСОБА_4 у заподіянні потерпілому ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження, доведена повністю. Його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, обставини його вчинення, його суспільну небезпеку, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання, так як обставин, що обтяжують покарання, не встановлено. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, розкаюється у вчиненому.
Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не знаходиться на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Городенківської ЦРЛ, позитивно характеризується за місцем проживання Далешівською сільською радою та за місцем роботи Чернелицьким лісництвом ДП «Коломийський лісгосп».
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Тому суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів - в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України - у виді штрафу, у розмірі, запропонованому державним обвинувачем.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1