Справа № 448/654/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/893/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2016 року м.Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, з середньою освітою, розлученого, пенсіонера, інваліда ІІІ групи, згідно ст. 89 КК України не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_8

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 14 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Мостиського районного суду Львівської області від 14 червня 2016 року ОСОБА_10 засуджений за ч.2 ст. 125 КК України на 1 рік обмеження волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком на один рік з покладенням на нього відповідно до ст. 76 КК України певних обов`язків.

Вироком суду ОСОБА_10 визнаний винуватим у тому, що 26 квітня 2016 року біля 08 години ранку, знаходячись у житловому будинку своєї співмешканки ОСОБА_11 у с.Боляновичі Мостиського району Львівської області, під час конфлікту з останньою на ґрунті неприязних відносин умисно наніс потерпілій множинні удари руками по обличчі та тулубу, внаслідок чого спричинив їй струс головного мозку, синці на обличчі та на лівому плечі, які утворились від контакту з тупим предметом та відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

На вказаний вирок заступник прокурора Львівської області ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, просить такий скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким визнати виним ОСОБА_10 за ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку. Обвинувачений ОСОБА_10 є пенсіонером, 1953 року народження, а тому суд призначив покарання, яке не може застосовуватися до осіб, які досягли пенсійного віку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Доведеність винуватості та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюється.

Судом вірно кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч.3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Як вбачається з матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка досягла пенсійного віку.

Отже, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при ухваленні вироку неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, та призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, яке не може бути застосовано до особи, що досягла пенсійного віку, яким є обвинувачений ОСОБА_10 , а тому апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_12 слід задовольнити частково.

На підставі ст. ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність зміни оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Мостиського районного суду Львівської області від 14 червня 2016 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_13 засудженим за ч.2 ст. 125 КК України до покарання у виді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті вказаний вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І :

ОСОБА_3 ОСОБА_14 ОСОБА_15