Справа № 214/3211/16-к
1-кп/214/521/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001273 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 мешкаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 20.06.2006 року Саксаганським районним судом м. кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 4, ст. 121 ч. 2, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.09.2006 року по ст. 121 ч. 1 КК України виправданий, за ст. 186 ч. 2, ст. 187 ч. 4, ст. 70 ч. 1 КК України вважати засудженим до 8 років позбавлення волі, звільнений 15.01.2013 року у зв`язку з відбуттям строку покарання
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
сторони кримінального провадження, які беруть участь в судовому розгляді: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 ,

встановив:
ОСОБА_3 , повторно, 15.05.2016 року, приблизно о 02:00 годині, знаходячись біля будинку №3 по пл. Артема, що в Саксаганському районі м. Кривого Рогу де в нього виникла бійка з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 , після завершення бійки, побачивши те, що ОСОБА_5 лежить на землі намагаючись підвестися, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений та відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи умисно підійшов до ОСОБА_6 та усвідомлюючи те, що його дії носять відкритий для потерпілого характер та почав ритися у нього в кишенях. Після цього знайшовши в одній з кишень банківську картку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 належну ОСОБА_5 почав вимагати, щоб потерпілий повідомив йому пін код даної картки. Отримавши від потерпілого пін код картки направився з нею до розташованого поруч банкомату АТМ5336 де з банківського рахунку оформленого на ім`я ОСОБА_5 зняв грошові кошти в сумі 200 гривень.
Після цього, маючи при собі вказану банківську картку направився до банкомату, розташованого по вул. Тесленко, 11 де з банківського рахунку оформленого на ім`я ОСОБА_5 зняв грошові кошти в сумі 3000 гривень, після цього за допомогою вказаної вище банківської картки розрахувався за покупки на суму 123 гривні 50 копійок в магазині «АТБ-маркет Продукти-418», розташованого по вул. Мелешкіна, 24е, після цього з вказаного вище рахунку зняв грошові кошти в сумі 2400 гривень в банкоматі, розташованому по пл. Артема, 3/3. Викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
В наслідок умисних, злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 була спричинена майнова шкода у розмірі 5723 гривні.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним в обвинувальному акті обставинам. Щиро розкаюється у скоєному злочині. Цивільний позов визнав в повному обсязі.

Обвинувачений та прокурор звернуоись до суду із клопотанням про розгляд кримінального провадження в порядку ст. 349 ч.3 КК України без виклику в судове засідання потерпілого, свідків, та без дослідження письмових доказів.
Враховуючи, що обвинувачений визнає свою вину та цивільний позов, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення ніким не оспорюються, свідчення обвинуваченого в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що стосуються речових доказів, та які характеризують особу обвинуваченого.
При цьому судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють значення цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини апеляційному порядку.
Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_3 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
Відповідно до ст. 12 КК України обвинувачений вчинив тяжкий злочин.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд бере до уваги, що останній визнав вину у скоєні кримінального правопорушення в повному обсязі, згідно даних, які характеризують його особу: обвинувачений за місцем мешкання характеризується з нейтральної сторони (Т.1 а.с.56), раніше судимий (Т.1 а.с.51-52), на обліку в ОКЗ «Психоневрологічний диспансер» у лікаря психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває (Т.1 а.с.54,55).
Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щиросердне каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Таким чином, суд, враховуючи вище викладені обставини у своїй сукупності вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі, однак із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки маються всі підстави вважати, що таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із всіх встановлених по справі обставин, керуючись ст. 75 КК України, суд вважає за доцільне встановити обвинуваченому ОСОБА_3 випробувальний термін, при цьому покласти на останнього обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У справі потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 майнової та моральної шкоди.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що на підставі ст.ст. 16, 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ст.ст. 61, 368 КПК України, позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню. Оскільки сума матеріальної шкоди обвинуваченим не заперечується, підтверджена випискою з «ПАТ КБ «ПриватБанк» від 5.07.2016р., суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 5723,50 грн. Щодо вирішення позову в частині моральної шкоди, суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_5 моральних страждань, які негативно позначилися на якості життя потерпілого та з урахуванням характеру цих страждань та вимог розумності і справедливості, враховуючи визнання відповідачем позову суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги і стягнути з відповідача 20 000 грн. компенсації моральної шкоди.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральноїшкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5723,50 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди - 20000грн..

Речовий доказ банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах справи (Т.1 а.с.22,23).
Речовий доказ компакт диск, який надано ТОВ «АТБ-маркет» «Продукти-418», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0001273 залишити в матеріалах справи (Т.1 а.с.30,31).
Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження у виді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної чинності
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1