Провадження № 1-кп/127/71/16

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.09.2016 рокуВінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
законного представника потерпілої: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження №0004340 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.07.2015 року по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шпиків, Тульчинського району, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 11.05.2011 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 19.07.2013 року на підставі ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 11.07.2013 року, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,- ВСТАНОВИВ:

06.06.2015 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, підбурюваний жагою до легкої наживи, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , ввівши в оману неповнолітню ОСОБА_8 , під приводом отримання у останньої на тимчасове користування ноутбука марки «ASUS K 53B» чорного кольору, який мав повернути наступного дня, діючи повторно, переконавши останню у добропорядності своїх намірів, заволодів належним їй ноутбуком, вартість, якого згідно висновку експерта № 166/15-21 від 11.09.2015 року, становить 2666,67 грн.
ОСОБА_6 , не маючи при цьому намірів повертати ноутбук неповнолітній ОСОБА_8 , розпорядився ним на власний розсуд внаслідок чого спричинив останній, матеріальної шкоди на вищевказану суму.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема пояснив, що 06.06.2015 року близько 14:00 год. він разом зі своїм другом ОСОБА_9 прийшов в двір гуртожитку АДРЕСА_2 , де зустрівся зі знайомою ОСОБА_8 . Усі вони разом погуляли, після чого він попросив у неї в тимчасове користування її ноутбук, який мав повернути наступного дня, на що остання погодилась, оскільки раніше неодноразово давала йому ноутбук. Однак отримавши ноутбук він разом зі своїм другом того ж вечора здав його в ломбард, отриманими коштами розпорядився на власний розсуд.
Цивільний позов заявлений законним представником потерпілої про стягнення матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, просив суворо не карати.
Законний представник потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні суду пояснила, що до неї зателефонувала її донька та повідомила, що 06.06.2015 року вона дала знайомому ОСОБА_6 на тимчасове користування свій ноутбук, однак останній його не повернув. Після того, як вони звернулись в поліцію з заявою, обвинувачений почав телефонувати дочці та погрожувати.
Заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 2666,67 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 400 грн. підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Щодо міри покарання обвинуваченому просила його покарати суворо.
Вислухавши думку прокурора, законного представника потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_6 , зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції.
Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_6 , роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_6 та всі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України, як вчинення шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, вчинене повторно.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, а саме: те що він раніше судимий, позитивно характеризується за місцем свого проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Цивільний позов законного представника потерпілої ОСОБА_5 , який заявлений в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди завданої злочином на суму 2666,67 гривень та 400 гривень витрат на правову допомогу підлягає задоволенню, оскільки підтверджується матеріалами кримінального провадження, квитанцією, приєднаною до цивільного позову та визнаний самим обвинуваченим ОСОБА_6 .
Суд, згідно ст. 124 КПК України, вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні в сумі 307,50 гривень.
Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, з урахуванням конкретних обставин справи, ступеня тяжкості кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, який раніше судимий, визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, але шкоду потерпілій не відшкодував, тривалий час переховувався від суду у зв`язку із чим був оголошений у розшук, крім того враховуючи думку законного представника потерпілої, яка наполягала на суворій мірі покарання, суд приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді обмеження волі.
Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу залишити попередній.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його затримання, тобто з 15.08.2016 року.
На підставі ч.1 ст. 72, ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання перебування в установі попереднього ув`язнення з 15.08.2016 року до вступу вироку у законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який перерахувати відповідно до обмеження волі.
Цивільний позов заявлений законним представником потерпілої ОСОБА_10 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 2666 (дві тисячі шістсот шістдесят шість) гривень 67 (шістдесят сім) копійок та витрати на правову допомогу в сумі 400,00 (чотириста) гривень.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 307 (триста сім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.
Речовий доказ по кримінальному провадженні № 0004340, а саме: квитанцію із ломбарду «Соломон», яка приєднана до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Суддя: