Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
16 серпня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000575, на ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 липня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого страховим агентом СК Провідна, раніше судимого вироком Стрийського міськрайоннного суду Львівської області від 15.04.2014 року за ч. 3 ст. 311 КК України на п`ять років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в три роки, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, із забороною залишати помешкання з 22 год. до 6 год. ранку.

Як вбачається з клопотання слідчого, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 16 червня 2016 року в поштовому ящику, що знаходиться в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , знайшов дев`ять поліетиленових пакетів з речовиною білого кольору, яка, згідно висновку експертизи № 2.1-333/16 від 07.07.2016 року в своєму складі містить психотропну речовину метамфетамін (первітин) загальною масою 5,087 г, без мети збуту привласнив їх і в порушення порядку, встановленого законами України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори та Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними, зберігав по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , про що 28 липня 2016 року ОСОБА_5 оголошено.

У поданій апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке вчинив під час іспитового строку, оскільки раніше судимий за вчинення злочину в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, на виклик слідчого 27.07.2016 року для проведення слідчих дій не прибув, а тому обраний судом запобіжний захід, на його думку, не зможе запобігти спробам, зазначеним в ст. 177 КПК України.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на залишення ухвали слідчого судді без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

З клопотання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слідує, що слідчим на його обґрунтування вказано про тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , суворість покарання, що йому загрожує, й можливість підозрюваного незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні чи переховуватися від слідства і суду.

Між тим, відповідно підпункту 1(с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність відповідних і достатніх підстав для тримання особи під вартою. Ризик переховування обвинуваченого від слідства і правосуддя, враховуючи Рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії від 26.01.1993 року, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку.

При розгляді даного клопотання судом першої інстанції жодних даних, які б свідчили про будь - який тиск ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, на свідків чи переховування підозрюваного від досудового розслідування не встановлено.

Як свідчать матеріали провадження, ОСОБА_5 дійсно раніше судимий, однак, має постійне місце проживання, за яким скарг на його поведінку у виконком міської Ради не надходило ( а. с. 72 ), постійне місце роботи ( а.с. 73) та сім`ю, у якій виховується малолітня дитина 2013 року народження, є потерпілим від наслідків ЧАЕС і систематично проходить курс лікування через складне захворювання нервової системи, що підтверджується випискою із медичної картки підозрюваного ( а.с. 77).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя, у відповідності з вимогами ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, належним чином оцінив в сукупності всі обставини справи і прийняв законне та обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Здолбунівського районного суду від 29 липня 2016 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 з покладенням обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3