Справа № 453/367/16-к
№ провадження 1-кп/453/37/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2016 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -
25 лютого 2016 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступив у попередню змову з ОСОБА_5 на вчинення крадіжки одинадцяти бетонних решіток, які знаходилися в урочищі Томасини, с. Климець, Сколівського району Львівської області.
Так, ОСОБА_4 , спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи заздалегідь приготовлені знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме пару коней впряжених в дерев`яний віз, приблизно о 18 годині 45 хвилин, разом під`їхали в урочище Томасини, с. Климець, Сколівського району Львівської області, де неподалік ґрунтової дороги знаходилися одинадцять бетонних решіток, вартістю по 930 гривень за одну решітку, шість з яких вони загрузили на віз, а решту п`ять домовилися викрасти на наступний день, оскільки на віз всі одинадцять не вмістилися. Після цього, вони відвезли ці шість бетонних решіток в с. Климець, Сколівського району Львівської області, де цього ж дня, приблизно о 20 годині 30 хвилин, продали їх громадянці ОСОБА_7 по 50 гривень за штуку.
Продовжуючи свої злочинні дії, 26 лютого 2016 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку ОСОБА_5 і запропонував останньому викрасти решту п`ять бетонних решіток, однак, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, сказав, що сам не зможе піти і допомогти викрасти решту п`ять бетонних решіток, а запропонував ОСОБА_4 взяти його коня і самому піти та забрати їх. Після цього, ОСОБА_4 , використовуючи заздалегідь приготовлені знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме пару коней, впряжених в дерев`яний віз, приблизно о 19 годині 20 хвилин, підійшов до решту п`яти бетонних решіток, загрузив їх на віз і в подальшому відвіз їх в с. Климець, Сколівського району Львівської області, де цього ж дня приблизно о 20 годині 30 хвилин, продав їх громадянці ОСОБА_7 по 50 гривень за штуку. Своїми діями ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , заподіяли ДП «Плай» майнової шкоди на суму 10 230,00 грн.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб.
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, оскільки злочин ним не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Відповідно до угоди ОСОБА_4 повністю визнав себе винними в пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні злочину по обставинам, викладеним в обвинувальному акті, в зв`язку з чим, сторони домовились про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2(двох) років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1(один) рік із покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України. Під час досудового розслідування ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, відшкодував заподіяні збитки у повному обсязі. Згідно умов даної угоди підозрюваному та представнику потерпілого роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
Відповідно до угоди ОСОБА_5 повністю визнав себе винними в пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто у вчиненні злочину по обставинам, викладеним в обвинувальному акті, в зв`язку з чим, сторони домовились про призначення ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2(двох) років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1(один) рік із покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України. Під час досудового розслідування ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, відшкодував заподіяні збитки у повному обсязі. Згідно умов даної угоди підозрюваному та представнику потерпілого роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того, додатково пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до його у разі затвердження угоди судом.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того, додатково пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до його у разі затвердження угоди судом.
Представник потерпілого ДП «Плай» - ОСОБА_6 просила суд затвердити угоду про примирення, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 попросили пробачення за скоєний злочин та відшкодували заподіяну майнову шкоду.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та просив призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , узгоджену міру покарання.
Розглянувши питання про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження, суд враховує наступне.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинувачених та представника потерпілого, які просили затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду, яка відповідає вимогам КПК України, переконавшись, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, вважає можливим затвердити угоду про примирення між сторонами кримінального провадження від 14 березня 2016 року. Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1(один) рік із покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України. Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1(один) рік із покладенням обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 314, 374, 471, 473-474 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
Згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2(двох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
Згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: 11 бетонних решіток залишити у користуванні ДП «Плай»; один кінь, віз та упряж залишити у користуванні ОСОБА_4 ; один кінь та упряж залишити у користуванні ОСОБА_5 .
Копію вироку вручити обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Сколівського районного
суду Львівської області ОСОБА_1