Номер провадження: 11-сс/785/1737/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року м. Одеса

Апеляційний суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 року, якою відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вахутинці Миронівського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в рамках кримінального провадження №0008759 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП м. Одеса ГУНП в Одеській областіта застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Одеському слідчому ізоляторі УДПтСУ в Одеській області, до 24.01.2017 р. відносно ОСОБА_8 із визначенням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, тобто у сумі 110240 (сто десять тисяч двісті сорок) гривень.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначив, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, оскільки є незаконною та необґрунтованою, посилаючись на таке:
- при постановленні ухвали суд не врахував практику ЄСПЛ, а саме оскільки взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного;
- слідчим суддею не врахований майновий стан підозрюваного, у зв`язку з чим розмір застави, визначений слідчим суддею є занадто великим та не є альтернативним запобіжним заходом, оскільки на протязі останнього часу ОСОБА_8 не працює, що унеможливлює внесення застави в такому великому розмірі;
З огляду на викладене, захисник просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою визначити заставу у меншому розмірі.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався та врахував їх при постановленні ухвали.

Доводи захисника про те, що слідчим суддею при розгляду клопотання слідчого не враховані вимоги зазначених вище статей КПК України, а також не прийнята до уваги практика ЄСПЛ, апеляційний суд вважає такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Разом з тим, відповідно до п. 219 рішення у справі Нечипорук та Йонкало проти України (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, копії яких долучені до матеріалів клопотання та дослідженими в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а саме:
- протоколом огляду місця мешкання ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 від 16.11.2016 р., в ході проведення якого співробітниками поліції було виявлено та вилучено: 636 полімерних пакета з порошкоподібною речовиною блакитного кольору та 40 полімерних пакетів з порошкоподібною речовиною білого кольору;
- висновком експерта № 1453 від 18.11.2016 р., згідно якого надана на експертизу кристалічна речовина блакитного кольору, масою 0,232 г., містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Кількісний вміст PVP в кристалічній речовині становить 0,124 г.;

- протоколом огляду місця події від 16.11.2016 року, згідно з яким біля будинку №21 по вул.. Дегтярна в м. Одесі був проведений огляд чоловіка ОСОБА_8 , який видав 51 полімерний пакет із порошкоподібною речовиною, в яких, з його слів знаходилась психотропна речовина для куріння;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , від 17.11.2016 року, згідно з якими вони були присутні під час проведення огляду ОСОБА_8 біля будинку №21 по вул.. Дегтярна в м. Одесі та під час вилучення в нього грошових коштів, телефону «Леново» та 51 полімерного пакету з порошкоподібною речовиною голубого кольору та пояснив, що це психотропна речовина, яку він розповсюджує шляхом «закладок»;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , згідно з якими вони були присутні під час проведення огляду місця мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , який добровільно видав співробітникам поліції 671 полімерний пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору та порошкоподібною речовиною голубого кольору та пояснив, що це психотропна речовина, яку він розповсюджує шляхом «закладок».

Мотивуючи правильність висновків слідчого судді щодо необхідності застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд також враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити новий злочин, оскільки не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину.

В ході розгляду клопотання слідчого, в суді апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_8 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тобто вже тривалий часне мешкає за місцем реєстрації, що свідчить про те, що він може в будь-який час змінити фактичне місце мешкання.

Апеляційний суд враховує те, що злочин, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 вчинений за попередньою змовою із особою, яка на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлена.

Крім того, доводи захисника про те, що слідчий суддя при визначенні не застави у розмірі, що є непомірним для підозрюваного, не врахував майновий стан ОСОБА_8 , є необґрунтованими у зв`язку з тим, що всі ці обставини були враховані слідчим суддею при постановленні ухвали.
Отже, з огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 мінімальних заробітних плат, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2016 року, якою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України в рамках кримінального провадження № №0008759застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 24.01.2017 року із визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4