АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 216/5712/15-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/551/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 липня 2016р. м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження, №0002094, внесене, 16.07.2015р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кривого Рогу,
громадянки України, не працюючої,
незаміжньої, маючої на утриманні неповнолітнього
сина ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою:

АДРЕСА_1 , фактично мешкаючої за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судимої:
-30.08.2012р. Саксаганським районним судом м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185
КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1р.,
на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування
покарання з випробуванням, строком на 1р.;
-30.09.2013р. Жовтневим районним судом м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області зач.1 ст.309 ч.1 КК
України до покарання у виді позбавлення волі строком
на 1р.; на підставі ч.1 ст.70 КК України, частково приєднане
покарання за вироком від 30.08.2012р., остаточно
призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1р.6міс.;
-04.12.2014р. Довгинцівським районним судом м.Кривогу
Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК
України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3р.,
на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування
покарання з випробуванням, строком на 2р.;
-02.06.2015р. Саксаганським районним судом м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області зач.2 ст.185 КК
України до покарання у виді позбавлення волі строком
на 2р., на підставі ст.71 КК України, частково приєднана
невідбута частина покарання за вироком від 04.12.2014р.,
остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі
строком на 3р.1міс.;
-24.11.2015р. Апеляційним судом Дніпропетровської області
за ч.2 ст.15, ч. 2 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70, ст.71 КК
України остаточно призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 3р. 5міс.;
-23.02.2016р. Жовтневим районним судом м.Кривого
Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.186, ч.4 ст.70 КК
України, остаточно призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 4р.,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2016р.
Вироком суду першої інстанції, 12 травня 2016р., ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3р., та на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів і вироків, до покарання, призначеного попереднім вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 23.02.2016р., частково приєднано покарання, призначене новим вироком, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4р.2міс.
Вирішено питання по речовим доказам.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачена ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляційній скарзі, обвинувачена ОСОБА_6 просить змінити вирок суду, в частині призначеного їй покарання, застосувати до неї ст.69 КК України і пом`якшати призначене судом покарання.
За обставин, встановлених судом і детально наведених у вироку, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.
15 липня 2015р., приблизно о 13.00 год., ОСОБА_6 , знаходячись на території ринку «Центральний» м.Кривого Рогу, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на власну користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, з торгівельного прилавку №860 таємно викрала майно, належне ОСОБА_9 , а саме жіночий сарафан «TRG Titomir» вартістю 595 грн.
Привласнивши таємно викрадене майно, ОСОБА_6 , з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним за власним розсудом, чим завдала потерпілій ОСОБА_9 майнового збитку на суму 595 грн.
Обвинувачена ОСОБА_6 , обґрунтовуючи апеляційну скаргу, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного їй покарання, застосувати до неї ст.69 КК України, призначивши їй більш м`яке покарання, ніж призначено судом першої інстанції.
Обвинувачена вважає, що при призначенні їй покарання суд першої інстанції не врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, те, що вона є матір`ю-одиначкою і виховує малолітню дитину, 2006 року народження, яка є інвалідом третьої групи, те, що вона сама має ряд хронічних тяжких захворювань, таких, як гепатит В і С, СНІД.
На думку ОСОБА_6 зазначені нею обставини, дають всі підстави для застосування до неї положення ст.69 КК України і призначення більш м`якого покарання, ніж призначено судом першої інстанції.
Обвинувачена ОСОБА_6 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, підтримала свою апеляційну скаргу, просила її задовольнити, змінити рішення суду в частині призначеного покарання, застосувати до неї ст.69 КК України, призначивши більш м`яке покарання, ніж призначено Центрально-міським районним судом м.Кривого Рогу.
Прокурор, в судовому засіданні при апеляційному розгляді, заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, просила рішення суду першої інстанції відносно ОСОБА_6 , залишити без змін, а її апеляційну скаргу, без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, прослухавши технічний запис судового засідання в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, наявними у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 , не може бути задоволена, з наступних підстав.
Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції, в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 в порядку ч.3 ст.349 КПК України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги сторони захисту, зіставивши їх з матеріалами наявними у кримінальному провадженні, прослухавши технічний запис судових засідань, дійшла висновку, що вони не обґрунтовані.
Виходячи з вимог ст.69 КК України, підставами для призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом, з урахуванням особи винного є - наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Доводи обвинуваченої ОСОБА_6 , викладені в апеляційній скарзі, щодо наявності підстав для застосування до неї положень ст.69 КК України і призначеня їй більш м`якого покарання ніж передбачено законом колегія суддів вважає такими, що суперечать фактичним обставинам і матеріалам кримінального провадження.
Щодо, обставин на які посилається обвинувачена в апеляційній скарзі, аргументуючи свої вимоги про призначення більш м`якого покарання це щире каяття, наявність на утриманні малолітньої дитини, то вони судом першої інстанції проаналізовані і враховані, про що свідчать матеріали кримінального провадження і протокол судового засідання(ар.пр.35, 49т.2 ар.пр.23, 24, 25, 27, 28, 29, 30т.1), тому доводи обвинуваченої в цій частині, колегія суддів вважає надуманими.
У абзаці 5 п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», звернуто увагу на те, що до особи, винної у вчиненні декількох злочинів, суд може призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, окремо за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити покарання за правилами ст.70 КК України, тобто за сукупністю злочинів.
Застосування положень ст.69 КК України щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена скоювала злочини не тільки ті за які вона засуджена оскаржуваним вироком але і інші за які вона засуджена 23 лютого 2016р. вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу, 22.09.2015р. вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу, 02.06.2015р. вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, 24.11.2015р. вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області, тому остаточне покарання їй призначено з урахуванням ч.4 ст.70 КК України, з застосуванням принципу часткового складання призначених покарань(ар.пр. 35, 49 т.2 , ар.пр.23, 24, 25т.1).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченій покарання, виходячи з вимог ст.ст.50, 65 КПК України, повно і ретельно перевірив, відносно неї, обставини які пом`якшують покарання, а також перевірив відомості, які характеризують її особу, і встановив що ОСОБА_6 вчинила злочин, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, що вона раніше неодноразово судима за скоєння аналогічних злочинів.
Посилання обвинуваченої на те, що її малолітній син є інвалідом третьої групи, і що вона має ряд тяжких хвороб, таких, як СНІД і гепатит В., С, не підтверджено доказами наявними у матеріалах кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для застосування до обвинуваченої положень ст.ст.69 КК України.
Однак, перевіряючи вирок суду першої інстанції, на дотримання вимог ст..ст.368, 374 КПК України, колегія суддів встановила, що в резолютивній частині вироку не чітко зазначено термін заліку попереднього ув`язнення в строк покарання, і враховуючи, що ухвалений вирок повинен бути повним, ясним, чітким, з викладенням в резолютивній частині заліку попереднього ув`язнення в строк покарання, колегія суддів вважає за необхідне вказати в резолютивній частині вироку, що термін попереднього ув`язнення ОСОБА_6 , який зараховується за ч.5 ст.72 КК України, починається з 6.08.2015р., день затримання і закінчується 21.07.16р. день набрання вироку суду законної сили.
З огляду на зазначене, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити - без задоволення, а вирок Центрально-Міського районного суду м.Кривого РогуДніпропетровської області від 12 травня 2016р., яким ОСОБА_6 , визнано винною і засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - без змін.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.
У строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення, відповідно до вимог абз.1 ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 6 серпня 2015р.- дня затримання по 21 липня 2016р. включно - день проголошення рішення судом апеляційної інстанції і набрання вироком суду першої інстанції законної сили.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який перебуває під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді Апеляційного суду
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4