20 жовтня 2016 року
Справа № 203/4853/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002227, які надійшли з обвинувальним актом, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, громадянин України, українець, освіта середня, неодружений, не працює, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 02.08.2012 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186, ст.69, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до трьох років позбавлення волі, постановою Жовтоводського міськсуду Дніпропетровської області від 29.05.2014 звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково на не відбутий строк вісім місяців шістнадцять днів, - 16.10.2015 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.186 КК України до п`яти років позбавлення волі,

- обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 , 21.06.2015 приблизно о 17.30 годині, знаходився біля будинку № 102 по пр. Кірова у м. Дніпропетровську, де побачив ОСОБА_4 яка знаходилась у вказаному місці у вказаний час та прямувала до під`їзду вказаного дому. Після чого у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене повторно, визначивши об`єктом злочинного посягання майно, яке належить ОСОБА_4 .
Реалізуючи виниклий злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиняючи злочин повторно, ОСОБА_6 підійшов с заду до потерпілої ОСОБА_4 , яка в цей час підійшла до під`їзду будинку АДРЕСА_2 та почала відчиняти двері вказаного під`їзду, обхватив останню, з задньої сторони, своєю лівою рукою та придавив до дверей вказаного під`їду, з метою придушення опору потерпілої, тобто застосував до неї насильство, яке не є не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а правою рукою, в цей час, відкрито, шляхом ривка зірвав з шиї потерпілої золотий ланцюг вагою 31 грам, з яких фрагмент вагою 8 грамів відірвався та впав на землю, на якій знаходився золотий кулон вагою 0,7 грамів, які належать потерпілій ОСОБА_4 . Після чого з зазначеним майном з місця вчинення злочину зник, спричинивши своїми діями потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду, яку встановлено відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4034-15, згідно якого вартість фрагменту золотого ланцюга, вагою 25,75 г, з урахуванням зносу, становить 22 981,88 грн., а вартість золотого кулону, вагою 0,7 г, з урахуванням зносу, становить 661,50 грн., на загальну суму 23 643,38 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 21.06.2015 приблизно о 17.30 годині біля будинку № 102 по пр. Кірова у м. Дніпро він відкрито заволодів майном ОСОБА_4 при вказаних в обвинувальному акті обставинах. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила суду, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах обвинувачений ОСОБА_7 заволодів її золотим ланцюгом та кулоном. Вирішення її цивільного позову до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушення залишила на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорювались і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження.

Підводячи підсумок викладеному, оглянувши письмові докази, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчинене із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується посередньо, до пом`якшуючих покарання обставин суд відносить визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненому. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлені.

На підставі викладеного, суд вважає що обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства та саме такого покарання буде достатнім для попередження нових злочинів. На підставі ч.4 ст.70 КК України поглинути призначене покарання вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2015.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 44 000 гривень та моральної шкоди 20 000 гривень, завданих кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 23 643,38 грн., оскільки вказана сума підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст.242 КПК України розмір шкоди немайнового характеру завданої кримінальним правопорушенням визначається експертизою, по даному кримінальному провадженню відповідна експертиза не проведена, тому позовна вимога потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання призначеного покарання вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 16.10.2015 остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбуття покарання обраховувати з 03.07.2015, залишивши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Зарахувати ОСОБА_6 строк перебування в установі попереднього ув`язнення з 30.12.2015 по 20.10.2016 у строк покарання, відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 23 643 (двадцять три тисячі шістсот сорок три ) гривні 38 копійок
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1