пр. № 1-кп/759/8/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2016 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000816 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Києві, громадянина України, українця, освіта вища, одруженого, має на утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом дитинства, працюючого водієм в ПП « ОСОБА_5 », проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_8 , представник потерпілої - ОСОБА_9 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 19 вересня 2015 року, приблизно в 18.40 годин, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz G55», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався по проїзній частині вул. Булаховського зі сторони вул. Підлісної, в напрямку вул. Булаховського в м. Києві, зі швидкістю руху приблизно 100 км/год, яка перевищує максимально допустиму швидкість руху в межах населеного пункту в 60 км/год. Проїзна частина вул. Булаховського має два напрямки руху, по дві смуги для руху в одному напрямку, зустрічні потоки транспорту розділені дорожньою розміткою 1.3 ПДР України.

В цей час, в зустрічному йому напрямку, в своїй смузі руху, рухався автомобіль «Chrysler Vision» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 в якому знаходився пасажир ОСОБА_11 .

Під час руху ОСОБА_3 , не впорався із керуванням автомобілем та, при проїзді повороту праворуч, навпроти будинку № 42/43 по вул. Булаховського в м. Києві, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де здійснив зіткнення з автомобілем «Chrysler Vision» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 .

Своїми діями ОСОБА_3 порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: не виконав вимоги п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1, 11.4, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, згідно яких: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі; перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; на дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняється виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 згідно із висновками судово-медичних досліджень заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми правої гомілки та правої стопи: уламкового перелому медіальної кісточки та дистального кінця діафізу правої малогомілкової кістки (зі зміщенням уламків); уламкового перелому правої п`яткової кістки (зі зміщенням уламків), які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а пасажиру ОСОБА_11 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритої травми лівого стегна: рани (визначена клінічними лікарями як забійна) у середній третині лівого стегна по латеральній поверхні (довжиною 5 см), яка сполучається з ділянкою уламкового перелому лівої стегнової кістки (зі зміщенням уламків); закритої травми лівого колінного суглобу: перелома верхівки лівого наколінника (без зміщення уламків), які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1, 11.4, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху та заподіяння ОСОБА_8 та ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, знаходяться між собою у прямому причинному зв`язку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, та показав, що 19 вересня 2015 року, близько 18.40 годин він, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz G55», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався по вул. Булаховського зі сторони вул. Підлісної в м. Києві, із перевищенням встановленої ПДР швидкості руху, при цьому на спідометр він не дивився. Під час руху він не впорався із керуванням автомобілем, який на «лежачому поліцейському» підскочив та, при проїзді дуже крутого повороту праворуч, навпроти будинку № 42/43 по вул. Булаховського в м. Києві, автомобіль винесло на зустрічну смугу руху, де він здійснив зіткнення з автомобілем «Chrysler Vision» під керуванням ОСОБА_8 . Коли він вибрався зі свого автомобіля, потерпілих вже дістали з автомобіля, який загорівся та в подальшому згорів.

Визнає що порушення ним вимог п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1, 11.4, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, призвело до спричинення потерпілим тілесних ушкоджень.

Того ж дня, він їздив до потерпілих в лікарню № 17, проте не зміг до них потрапити.

У скоєнному щиро кається, просить не позбавляти його права керування траспортним засобом.

На даний час потерпілим відшкодовано моральну шкоду та в подальшому, він планує відшкодовувати завдану потерпілим шкоду, для чого працевлаштувався.

Він має на утриманні неповнолітнього сина, який є інвалідом дитинства, догляд за яким здійснює його дружина, яка не працює. Також на його утриманні перебуває його повнолітній син, 1992 року народження, який не може знайти роботу.

Оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів кримінального провадження що характеризують особу обвинуваченого, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, й кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1, 11.4, 12.1, 12.4 Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілій ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесне ушкодження, а потерпілому ОСОБА_12 заподіяло тяжкі тілесні ушкодження.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту та його наслідки, характеристику особи обвинуваченого, який до кримінальної відповідальності притягається вперше, працює, позитивно характеризується за попереднім місцем роботи та задовільно за місцем проживання, має сталі соціальні зв`язки, сім`ю, на його утриманні перебуває неповнолітній син - інвалід дитинства та дружина, за даними облікової документації обвинувачений не перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра, має постійне місце проживання, його відношення до скоєного, що завдана потерпілим моральна шкода відшкодована, думку потерпілих щодо призначення обвинуваченому суворої міри покарання, пов`язаної з позбавленням волі, обставин що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено, обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та виходячи з принципу індивідуалізації покарання, конкретних обставин, за яких обвинувачений вчинив дане кримінальне правопорушення, вважає, що всі ці обставини дають підстави обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливо досягти без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 під час керування транспортним засобом ставить під загрозу життя та здоров`я людей, суд вважає за необхідне застосувати до нього додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд, вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 вартість витрат на залучення експертів для проведення автотехнічних експертиз, що підтверджується розрахунком їх вартості.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки, відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 , до вступу вироку в закону силу, залишити без змін особисте зобов`язання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 1996 гривень 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: