Єдиний унікальний номер 201/9680/14-к
Номер провадження 1-кп/201/175/2016
У Х В А Л А

08 червня 2016 року м. Дніпропетровськ

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі :

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001040 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина Ізраїлю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Білорусії, громадянина Ізраїлю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001040 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21 березня 2016 року призначено підготовче судове засідання за зазначеним обвинувальним актом.

У підготовче судове засідання обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_12 жодного разу за викликом суду не з`явилися, хоча про дату та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялися судом шляхом направлення судового виклику на адресу, зазначену в обвинувальному акті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Під час підготовчого судового засідання судом неодноразово були задоволені клопотання сторони обвинувачення про здійснення приводу обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_13 до суду і постановлені ухвали про здійснення їх приводу за адресами, що зазначені в обвинувальному акті, контроль за виконанням вищезазначених ухвал суду покладався на прокурора.

В підготовче судове засідання, призначене 08 червня 2016 року обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не доставлені, при цьому, з Жовтневого ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області на виконання ухвали суду щодо здійснення приводу обвинувачених надійшли матеріали перевірки місця їх проживання, зазначених в ухвалі суду, відповідно до яких встановити місце знаходження ОСОБА_13 взагалі не виявилося можливим, а при виїзді за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою, зазначеною в обвинувальному акті, встановлено, що останній перебуває тривалий час в Запорізькій області.

При цьому, прокурор ОСОБА_3 наполягав у судовому засіданні на задоволенні його повторного клопотання про здійснення приводу обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_13 до суду за адресами, що зазначені в обвинувальному акті і вважав, що підстав для повернення даного обвинувального акту прокурору не має.

Представник потерпілого ОСОБА_9 залишив вирішення питання про повторний виклик обвинувачених та повернення обвинувального акту прокурору на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав думку свого представника.

Захисник ОСОБА_14 підтримав думку прокурора, вважав за можливе повторно викликати ОСОБА_10 у судове засідання, але при цьому, зазначив, що особисто у нього відсутній будь-який зв`язок із своїм підзахисним.

Захисник ОСОБА_7 залишив вирішення питання про повернення обвинувального акту прокурору на розсуд суду, при цьому, також зазначив, що у нього відсутній будь-який зв`язок із своїм підзахисним ОСОБА_15 .

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 залишили вирішення питання про повернення обвинувального акту прокурору на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, захисників обвинувачених, потерпілого, його представника та обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши зміст наданого суду обвинувального акту, матеріали додані до нього, а також матеріали перевірки на виконання ухвали суду про здійснення приводу обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , суд приходить до висновку про неможливість призначення судового розгляду за цим обвинувальним актом з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, ст. 291 цього кодексу, з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), перелік яких є вичерпним згідно із законом.

Як вбачається із наданого суду обвинувального акту, органом досудового розслідування в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначено адреси місця проживання обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_13 , які не відповідають дійсності, оскільки, як встановлено судом і це підтверджується наданими матеріалами перевірки місця проживання обвинувачених, проведеною працівниками поліції на виконання ухвали суду про здійснення приводу, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не проживають за адресами, зазначеними в обвинувальному акті, що позбавляє суд можливості здійснити виклик останніх до суду, і як наслідок, забезпечити проведення судового провадження у розумні строки.

Отже, судом вичерпані всі передбачені нормами діючого Кримінального процесуального кодексу України можливості виклику обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_13 до суду.

Поряд із цим, відповідно до п. 5 та п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити наступні відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Пунктом 3 (а) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Як вбачається з обвинувального акту обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_16 інкримінується вчинення розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, що зазнала нападу, в результаті якого останні заволоділи ювелірними виробами, що належать ПП «Яценко», а обвинуваченому ОСОБА_4 інкримінується незаконне зберігання майна, одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації доходів, зокрема, що останній отримав від ОСОБА_10 та ОСОБА_13 ювелірні вироби на невстановлену суму для подальшого їх зберігання.

При цьому, виходячи із змісту наданого суду обвинувального акту, вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прокурором не були виконані належним чином, оскільки прокурором не розкрито об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, зокрема, в обвинувальному акті взагалі відсутні будь-які дані про розмір шкоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_8 , а також не зазначено які саме ювелірні вироби були викрадені, у якій кількості та їх вартість, і як наслідок, в обвинуваченні, висунутому ОСОБА_4 , не зазначено які саме ювелірні вироби та у якій кількості він отримав від ОСОБА_10 та

ОСОБА_17 той час коли до обвинувального акту разом із реєстром матеріалів досудового розслідування додано позовну заяву потерпілого ОСОБА_8 від 13 жовтня 2014 року до ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, із змісту якої вбачається, що внаслідок протиправних дій обвинувачених, зокрема заволодіння ювелірними виробами, йому спричинена матеріальна шкода у розмірі 1 161 647 гривень 45 копійок.

Отже, органом досудового розслідування не було вжито всіх належних заходів до встановлення шкоди, що з огляду на диспозицію статті 187 КК України, особливо кваліфікований склад якої передбачає кримінальну відповідальність за розбій, спрямований на заволодіння майном у великому та особливо великому розмірі, має суттєве значення для кваліфікації дій обвинувачених та правильного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення із формулюванням відповідного обвинувачення.

Викладені факти свідчать про не встановлення органом досудового розслідування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що зумовило всупереч вимогам закону пред`явлення ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 неконкретного обвинувачення, а отже зазначене у обвинувальному акті формулювання такого обвинувачення порушує право останніх на захист від конкретного та зрозумілого обвинувачення.

Більш того, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити відомості щодо розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, однак в порушення зазначених вимог кримінального процесуального законодавства у наданому суду обвинувальному акті зазначено, що потерпілому ОСОБА_8 не завдано матеріальну шкоду, що не відповідає дійсності та спростовується наявною та доданою до обвинувального акту позовною заявою потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1 161 647 гривень 45 копійок та моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

При цьому, вищезазначені висновки суду повністю узгоджуються із думкою колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області, які у своїй ухвалі від 27 травня 2015 року, скасовуючи вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2015 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , також, з огляду на вищезазначені обставини, закцентували увагу суду на невідповідності обвинувального акту вимогам п. 5 та п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку із відсутністю в останньому викладених належним чином фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, розміру завданої шкоди та інших даних, необхідних для всебічного, повного та неупередженого розгляду кримінального провадження.

Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 жовтня 2015 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_4 був повернений прокурору, з урахуванням позиції колегії суддів Апеляційного суду Дніпропетровської області і з наведених вище підстав, але зазначені в ухвалі суду порушення вимог кримінального процесуального законодавства, не усунуті.

Отже, вищенаведені порушення вимог кримінального процесуального закону призвели до пред`явлення ОСОБА_10 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 неконкретного обвинувачення, чим суттєво порушено право останніх на захист, що в свою чергу, позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд за наданим суду обвинувальним актом, оскільки наведені порушення закону не можуть бути усунені під час судового розгляду, а суттєво порушене право обвинувачених на захист під час досудового розслідування не може бути поновлене судом.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001040 за обвинуваченням ОСОБА_10 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України, зокрема п. п. 2, 5, 7 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 04 квітня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001040 за обвинуваченням ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області, з підстав його невідповідності вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження об 17 годині 00 хвилин 13 червня 2016 року.

Ухвала суду набирає законної сили після спливу семиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для її оскарження. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1