АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/789/246/16 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 1 грудня 2015 року яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий 23.07.2015 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, -

засуджений за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2015 року за ч.3 ст.185 КК України за яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді трьох років позбавлення волі, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком, остаточно ОСОБА_7 визначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу затримання, а саме з 30 квітня 2015 року, зарахувавши в строк відбування покарання, термін відбування покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 23.07.2015 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 1949 грн. 94 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.
16 березня 2015 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи у с. М. Ходачків Тернопільського району, переконавшись що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, переліз через металеву огорожу та підійшов до вікна церкви « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , де за допомогою викрутки, методом віджиму, відкрив вікно та проник в приміщення вказаної церкви, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав церковну книгу «Євангеліє» та грошові кошти в сумі 300 грн. Із викраденим майном ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину втік, чим спричинив релігійній громаді матеріальну шкоду на загальну суму 10 300 грн. Після чого ОСОБА_7 здійснив виїзд у м. Чернівці, де збув викрадену церковну книгу «Євангеліє» невідомій особі за 10 000 грн.

В апеляційній скарзі поданій 26 лютого 2016 року обвинувачений ОСОБА_7 просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження вказаного вироку, сам вирок в частині призначеної міри покарання змінити, шляхом пом`якшення до максимально мінімальної.
Вказує, що строк на апеляційне оскарження ним пропущений з поважних причин, оскільки йому на його захиснику невідомо чи поступила його апеляційна скарга від 29 грудня 2015 року.
Стверджує, що судом першої інстанції при призначення міри покарання не було враховано пом`якшуючі покарання обставини, а саме: позитивну характеристику з місця проживання, його молодий вік, повне визнання вини у вчиненому злочині, активне сприяння слідству та суду у розкритті вказаного злочину.
Крім того, судом не було враховано думку потерпілого, який в судовому засіданні просив не позбавляти його волі, а також вказував, що немає до нього будь-яких претензій. Також, прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції просив призначити йому 3 роки 4 місяці позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які просили поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, вирок змінити та пом`якшити покарання, думку прокурора про відсутність підстав для пом`якшення покарання та зміни вироку, думку представника потерпілого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що клопотання обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких міркувань.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга, на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру може бути подана - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Згідно матеріалів кримінального провадження вирок Тернопільським міськрайонним судом щодо ОСОБА_7 проголошений в судовому засіданні 1 грудня 2015 року за участю обвинуваченого та йому належним чином було роз`яснено порядок та строк його оскарження, а також у цей день він згідно його розписки отримав копію вироку.

Однак, обвинувачений звернувся з апеляційною скаргою на вказаний вирок лише 26 лютого 2016 року, тобто по збігу майже двох місяців після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Як на причини пропущеного строку на апеляційне оскарження обвинувачений вказує, що йому та його захиснику невідомо чи поступила його апеляційна скарга від 29 грудня 2015 року.

Згідно відповіді начальника УВП №26 м. Чорткова ОСОБА_10 від 07.06.2016 року, де на даний час утримується обвинувачений ОСОБА_7 під вартою, на запит апеляційного суду Тернопільської області, ОСОБА_7 29.12.2015 року було написано клопотання для розгляду по суті на адресу апеляційного суду Тернопільської області, що було надіслано 30.12.2015 року за вихідним №Г-29, дані причини колегія суддів вважає поважними, а тому строк на апеляційне оскарження вироку Тернопільського міськрайонного суду від 1 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 слід поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено та кваліфікація його дій за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про призначення йому судоми надто суворого покарання, колегія суддів вважає, обґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно роз`яснень, викладених в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" (із змінами, в внесеними 6 листопада 2009 року), призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Так, суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді 4 років позбавлення волі за ч.3 ст.185 КК України, врахував, ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Слушними є доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що прокурор у суді першої інстанції просив призначити йому менший термін ув`язнення

Так, згідно звукозапису судового засідання від 1 грудня 2015 року прокурор під час свого виступу в судових дебатах просив суд призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.185 КК України в виді 3 років 4 місяців позбавлення волі та на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2015 року остаточно ОСОБА_7 визначити покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст.409 КПК України, вищезазначене є підставою для зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання та його пом`якшення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Поновити обвинуваченому ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження вироку Тернопільського міськрайонного суду від 1 грудня 2015 року.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду від 1 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2015 року за ч.3 ст.185 КК України за яким ОСОБА_7 засуджено до покарання у виді 3 років позбавлення волі, більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно ОСОБА_7 визначити покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.
Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2