Справа № 363/10/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/308/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 24.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
24 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_9

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року про повернення обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Нові Петрівці, Вишгородського району, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

відомості щодо перерахованих вище злочинів внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 грудня 2015 року за № 0001496, -

ВСТАНОВИЛА:
06 січня 2016 року до Вишгородського районного суду Київської області з Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області передано обвинувальний акт, складений та затверджений прокурором відділу ОСОБА_10 , відповідно до якого органом досудового слідства ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року, постановленою у підготовчому судовому засіданні, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , повернуто прокурору Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області, на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки містить неконкретне та незрозуміле обвинувачення стосовно ОСОБА_11 по епізоду крадіжки майна ОСОБА_14 13 листопада 2015 року з будинку ОСОБА_15 , яке не відповідає обставинам, викладеним в обвинувальному акті.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001496 складений з повним дотриманням вимог, передбачених ст.291 КПК України, а правильність правової кваліфікації дій обвинувачених є предметом перевірки судом під час судового розгляду. Прокурор зазначає про те, що в формулюванні обвинувачення ОСОБА_11 чітко вказані об`єктивна та суб`єктивна сторони злочину, форма його участі у вказаному діянні, при цьому суперечності при викладі встановлених фактичних обставин злочину, відсутні. Крім того, апелянт вказує на допущення судом першої інстанції при постановленні ухвали порушень вимог ст.372 КПК України щодо її змісту. Зокрема, прокурор вказує, що судом не зазначено у вступній частині оскаржуваної ухвали місця її постановлення, дати, місця народження та місця проживання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також у резолютивній частині ухвали не визначено строк, впродовж якого прокурору слід виправити допущені, на думку суду, недоліки. Таким чином, апелянт вважає, що повернення обвинувального акта із зазначених в оскаржуваній ухвалі підстав є незаконним та необґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи захисників, які заперечили проти апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року, постановленої за результатами підготовчого судового засідання, підставою для повернення обвинувального акта відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 прокурору, на переконання місцевого суду, є порушення органом досудового слідства вимог статті 291 КПК України при його складенні.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та затвердженого прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 29 грудня 2015 року, вимогам статті 291 КПК України.

Як вбачається зі змісту обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також зазначена правова кваліфікація злочинів, інкримінованих обвинуваченим з розкриттям кримінально-правової формули кваліфікації. Однак, в даному обвинувальному акті повністю відсутнє сформульоване органом досудового слідства обвинувачення, висунуте ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження з огляду на вимоги ч.1 ст.337 КПК України.

Колегія суддів погоджується із зазначеними в оскаржуваній ухвалі висновками суду першої інстанції про те, що правова кваліфікація злочину, інкримінованого ОСОБА_11 по епізоду крадіжки 13 листопада 2015 року приблизно о 11 годині майна потерпілого ОСОБА_14 та викладені фактичні обставини даного злочину, які прокурор вважає встановленими, суперечать фактичним обставинам злочину, які прокурор вважає встановленими, інкримінованого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з яких вбачається участь обвинуваченого ОСОБА_11 також у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, що порушує право обвинуваченого ОСОБА_11 на захист від конкретно пред`явленого обвинувачення.

Таким чином, на переконання колегії суддів, зазначені вище порушення вимог кримінального процесуального закону під час складання обвинувального акта відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в своїй сукупності є безумовною підставою для повернення даного обвинувального акта прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Також, не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду і доводи прокурора щодо порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, які стосуються змісту ухвали суду. Як вбачається з ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року, у вступній її частині зазначено місце постановлення судового рішення, а саме м. Вишгород, при цьому не зазначення у вступній частині ухвали дати та місця народження, а також місця проживання обвинувачених не є підставою для скасування судового рішення. Також, всупереч доводів апеляційної скарги прокурора, встановлення судом строку для виправлення недоліків обвинувального акта, чинним кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акта, складеного щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , до Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області та про безпідставність поданої прокурором апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 27 січня 2016 року про повернення прокурору Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури Київської області обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , складеного та затвердженого прокурором Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 29 грудня 2015 року, у кримінальному провадженні № 0001496 залишити без змін.

Судді:
_________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4