Справа № 370/678/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/140/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 05.04.2016

УХВАЛА
Іменем України
05 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відео конференції з СІЗО №13 апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25 березня 2016 року, постановлену у кримінальному провадженні № 0000269, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина
України, росіянина, уродженця м. Оренбург Росія, з середньою освітою,
неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого: 10.05.2012р. вироком
Королівського районного суду м. Житомира за ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки
позбавлення волі, 26.12.2012р. вироком Козятинського районного суду Вінницької
області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі,
16.04.2013р. вироком Києво Святошинського районного суду Київської області за
ч.3 ст. 185, 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений 10.02.2016р. по
відбуттю строку покарання,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні СВ Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000269від 24.03.2016 року, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Так, ОСОБА_8 , 24.03.2016р. близько 13-00 год., проходячи по вул. В. Довжича в с. Мотижин Макарівського району Київської області, йдучи до центру села, помітив пустуючі будинки і в цей час у нього виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом крадіжки. Реалізуючи свій злочинний намір. ОСОБА_8 через фіртку проник на територію господарства в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_9 , де, шляхом пошкодження вікна проник в середину будинку, звідки повторно таємно викрав соковижималку марки «Hilton AE 3163» вартістю 200 грн., яку поклав до пакету, що приніс із собою. Однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі підозрюваного, оскільки ОСОБА_8 був відразу затриманий.
До суду надійшло клопотання слідчого ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий послався на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, знаходячись на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, вчинити інший злочин. Крім того, не має постійного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий, переважну кількість життя перебував в місцях позбавлення волі, тому в пошуках роботи може в будь-який час змінити місце проживання.
Ухвалою слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25.03.2016 року задоволено клопотання слідчого, застосовано запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в СІЗО № 13 м. Києва, визначено ОСОБА_8 розмір застави 50 мінімальних заробітних плат, що становить 68 900 грн., які підлягають внесенню підозрюваним або іншим заставодавцем, на депозитний рахунок суду. Строк дії ухвали визначено до 24.05.2016р.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, органами досудового слідства доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25.03.2016 року та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, ухвала слідчого судді є необґрунтованою та незаконною. Вказує на те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим та до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід особисте зобов`язання. До цього часу підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування, не перешкоджав кримінальному провадженню, не впливав на потерпілого та свідків. Підозрюваний має місце проживання, працює неофіційно, хоча і раніше був судимий, проте нових злочинів не вчиняв.
Крім того, підозрюваний стверджує, що в цей час він перебував в іншому місці, яке знаходиться на значній відстані від місця вчинення злочину та свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнає.
В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25.03.2016 року та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що його вина не доведена, суд не з`ясував суть справи та не вивчив докази.
Також судом не взято до уваги те, що він був затриманий в 3-4 кілометрах від місця злочину, хоча в ухвалі зазначено, що був затриманий, коли вилазив із вікна. Крім того, наміру впливати на потерпілого та свідків у нього немає, оскільки вказаного злочину він не вчиняв.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який подану ним в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та подану ОСОБА_8 апеляційні скарги підтримав, підозрюваного ОСОБА_8 , який також підтримав подану ним та його захисником апеляційні скарги та пояснив, що він дійсно заліз до будинку, звідки викрав соковижималку, однак був затриманий працівниками поліції не тоді, коли вилазив з будинку, а коли він вже відійшов від нього на значну відстань, не заперечував того, що працівники міліції під час його затримання вилучили в нього викрадену соковижималку, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг підозрюваного та захисника, просив залишити без змін ухвалу суду першої інстанції, при цьому пояснив, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім того, звільнившись з місць позбавлення волі в лютому 2016р. підозрюваний відразу вчинив нове кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені в ЄРДР Києво Святошинським ВП та після того вчинив вказане правопорушення, а тому є всі підстави вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та не сприятимуть запобіганню вчинення ним інших аналогічних кримінальних правопорушень, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підозрюваного та його захисника до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні слідчого відділу Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000269 від 24.03.2016 року.
24.03.2016 року о 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

25.03.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано, врахувавши наявні у провадженні докази, прийшов до переконання про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в СІЗО № 13.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Вказаний факт не заперечувався самим підозрюваним під час перегляду справи в апеляційному суді. Також судом було вірно враховано дані про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий за аналогічні умисні злочини проти власності, звільнившись з місць позбавлення волі в лютому 2016р. знову скоїв декілька злочинів проти власності, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_8 підозрюється на даний час є умисним тяжким злочином, він не одружений, офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків.
Судом вірно враховано наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду.
За таких обставин застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, а тому доводи апеляційних скарг підозрюваного та його захисника щодо можливості застосування відносно ОСОБА_8 особистого зобов`язання є безпідставними.
Доводи апеляційної скарги підозрюваного про те, що судом не взято до уваги той факт, що він був затриманий працівниками поліції не відразу біля будинку, а на відстані кількох кілометрів від нього, не впливають на правильність прийнятого слідчим суддею рішення щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки під час розгляду справи апеляційним судом підозрюваний не заперечував того факту, що саме ним було вчинено крадіжку соковижималки з будинку по АДРЕСА_1 та що відразу після звільнення з місць позбавлення волі ним було вчинено проникнення ще до одного будинку в іншому районі Київської області.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_8 під вартою, а тому посилання апелянтів на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді в цій частині є безпідставним.

Разом з тим, як вбачається з ухвали слідчого судді від 25.03.2016р., строк дії ухвали визначено до 24.05.2016р. та строк тримання ОСОБА_8 під вартою обраховано з 25.03.2016р.

При цьому, як вбачається з матеріалів клопотання, а саме, протоколу затримання (а.с. 7), ОСОБА_8 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України 24.03.2016 року о 19 год. 30 хв.
Відповідно до вимог ч.1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
За таких обставин ухвалу слідчого судді в частині обчислення строків тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою слід привести у відповідність до вимог законодавства шляхом її зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 25 березня 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі підозрюваному ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 змінити.
Визначити строк дії ухвали до 19 год. 30 хв. 23.05.2016р.
В решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
_______________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4