печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за клопотанням захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :
13.06.2016 захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сферах державної служби та власності Департаменту з розслідування та нагляду у кримінальних провадженнях у сферах державної служби та власності Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000470 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 367, ч. 4 ст. 190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2016 в порядку забезпечення заходів вищевказаного кримінального провадження повторно накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за підозрюваним ОСОБА_6 , з забороною йому використовувати, передавати та відчужувати вказане майно.
Стверджуючи, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 , який є адвокатом, здійснено неналежним суб`єктом, двохмісячний строк досудового розслідування сплинув ще 10.06.2016, захисник просить скасувати арешт майна.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення захисників в обґрунтування клопотання, прокурора, який заперечував проти його задоволення, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що в ході здійснення досудового розслідування 10.04.2016 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2016 в порядку забезпечення заходів вищевказаного кримінального провадження повторно накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за підозрюваним ОСОБА_6 , з забороною йому використовувати, передавати та відчужувати вказане майно.
Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України).
З тексту ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.05.2016 вбачається, що при арешті майна, право власності на яке зареєстровано за підозрюваним ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що санкцією інкримінованої йому ч. 4 ст. 190 КК України передбачено обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна, а незастосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 25.05.2016, та надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на згадане майно на теперішній час відпала.
Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання захисника з огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 про скасування арешту майна, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1