Провадження № 1-в/193/408/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
04 квітня 2016 року сел. Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
представника Софіївської ВК № 45: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні сел. Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1966 року народження, про умовно-дострокове звільнення, -
9 березня 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, обґрунтовуючи його тим, що на даний час відбуває покарання в Софіївській ВК №45. Комісією в СВК 45 йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, так-як має непогашене стягнення; має заохочення, являється інвалідом ІІ групи, бере участь в роботах по благоустрою місць позбавлення волі, тому просить звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ніякого праопорушення не скоював, так-як вважає, що варити суп кип`ятильником не є порушення. Стягнення не оскаржував.
Прокурор в судовому засіданні з вказаним клопотанням не погодився, просить відмовити в задоволенні клопотання.
Представник Софіївської ВК №45 просить відмовити в задоволенні клопотання, так-як засуджений має одне не погашене стягнення, в зв`язку з чим своєю поведінкою не довів виправлення, хоча можливість це зробити мав.
Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання необґрунтоване і задоволенню не підлягає із наступних підстав:
Згідно ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та однозначній наявності в її сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання та виправлення засудженого. Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
П. 15 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання застосовуються суддею районного (міського) суду за місцем відбування засудженим покарання за спільним поданням органу, що відає виконанням покарання та спостережної комісії.
Матеріалами справи встановлено, що 10 липня 2012 року ОСОБА_5 засуджений Пирятинським районним судом Полтавської області по ч.2 ст.121 КК України до 7 років позбавлення волі.
13 січня 2016 року засудженому ОСОБА_5 було винесено попередження за порушення техніки безпеки, вину в скоєному порушенні не визнав (а.п. 10).
Згідно витягу з протоколу засідання комісії Софіївської ВК №45 від 4 березня 2016 року відмовлено засудженому ОСОБА_5 в умовно-достроковому звільненні згідно ст.81 КК України як не довівшому своє виправлення (а.п. 6), дане рішення в установленому законом порядку засудженим не оскаржувалося.
Крім цього, із особової справи засудженого убачається, що з 25 липня 2013 року ОСОБА_5 відбуває покарання в Софіївській ВК № 45, за час відбування покарання характеризується негативно, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ним належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги що 13 січня 2016 року на засудженого накладено стягнення, що свідчить про небажання засудженого ставати на шлях виправлення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про умовно - дострокове звільнення, як необгрунтованого.
На підставі ст.81 КК України, керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -
1. В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , 1966 року народження, про умовно-дострокове звільнення відмовити як необгрунтованого.
2.На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області в семидобовий строк з часу її оголошення, засудженим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.
Суддя: