621/837/16-к
1-кп/621/111/16
В И Р О К
іменем України
08 вересня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області
головуючий суддя ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в сел. Комсомольське Зміївського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
04 квітня 2016 року близько 23:00 години в с. Лиман Зміївського району Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, прийшли до належного ОСОБА_4 будівельного цеху, розташованого по АДРЕСА_2 , де шляхом вільного доступу таємно викрали ворота та двері з чорного металу, загальною масою 363 кг, вартістю 932 грн. 91 коп., чим заподіяли потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
Зазначеними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що за вказаних обставин 04.04.2016 року, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , вчинив таємне викрадення воріт з нежитлової будівлі в с. Лиман. У вчиненому злочині розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину та показав, що за вказаних обставин 04.04.2016 року, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_5 таємно викрав ворота з нежитлової будівлі в с. Лиман. У вчиненому злочині розкаявся.
З показаннями обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які узгоджуються між собою та якими підтверджується вина обох обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, узгоджуються і показання потерпілої ОСОБА_4 , яка показала, що про крадіжку належного їй майна вона дізналася зі слів свого брата ОСОБА_7 , який виявив пропажу воріт. Про вчинену крадіжку вона повідомила в поліцію, а в подальшому виявилося, що ворота викрали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
На час судового розгляду шкода їй відшкодована, свій позов вона не підтримує, претензій до обвинувачених не має.
Під час судового розгляду учасники судового провадження не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо наступних обставин: місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.
Оцінивши зазначені вище, досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достовірними, і в сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що: ОСОБА_5 винен у таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України; ОСОБА_6 винен у таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб, і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнаються щире каяття обвинуваченого, відшкодування шкоди потерпілій, яка не має претензій до обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Під час призначення покарання ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винного, який не має судимості, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував, за місцем проживання скарг на нього немає, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від якого, відповідно до ст. 75 КК України, його належить звільнити з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, визнаються щире каяття обвинуваченого, відшкодування шкоди потерпілій, яка не має претензій до обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Під час призначення покарання ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 65-67 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання; відсутність обставин, що обтяжують покарання; особу винного, який не має судимості, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував, за місцем проживання скарг на нього немає, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі, від якого, відповідно до ст. 75 КК України, його належить звільнити з випробуванням, з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинувачених на користь держави належить стягнути витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі 263 грн. 88 коп. на експертизу №2210 від 12.04.2016 року.
Долю речових доказів вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_5 винним у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання з випробуванням на строк два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Визнати ОСОБА_6 винним у злочині, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від покарання з випробуванням на строк два роки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Державного бюджету України витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні в сумі по 131 (сто тридцять одній) грн. 94 коп. з кожного.
Речові доказі: фрагменти металевих воріт, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - вважати їй повернутими.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий: