Справа № 369/2984/16-к
Провадження № 1-кп/369/232/16
В И Р О К
іменем України
13.10.16 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005047 від 26.12.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
встановив:
26.12.2015 року близько 08.20, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21061», д/н НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Пролетарській в с. Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, зі сторони вул. Жулянська в напрямку вул. Леніна, поблизу будинку № 15 вул. Пролетарській, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, в результаті чого не впорався з керуванням, змінив напрямок руху виїхав на узбіччя зустрічної смуги руху, де здійснив наїзд на бетонну електроопору, після чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «DAF АЕ 65» д/н НОМЕР_3 , який стояв припаркований на узбіччі.
В результаті ДТП пасажир автомобіля марки «ВАЗ 21061», д/н НОМЕР_2 , - потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна правої половини грудної клітки, підшкірної емфізема, переломів 2-10 ребер справа по паравертебральній та підпаховій лініям зі зміщенням уламків та 10-12 ребер справа по лопатковій лінії зі зміщенням уламків, гемопневмоторокс справа (500 мл рідкої крові), забою та розриву правої легені, вогнищевого забою лівої легені, забою серця; закритої черепно-мозкової травми у вигляді підшкірної гематоми правих скроневої та довколавушної ділянок, забійної рани правої скроневої ділянки та верхньої повіки справа, двобічних субдуральних гідром, множинних геморагічних забоїв правої тім`яної частки головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу з тетрапарезом, лікворо-венозною дисциркуляцією, когнітивними та вестибулокоординаторними порушеннями, стататикодинамічними розладами, які, згідно висновку експерта № 74/Д від 25.03.2016 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.
В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_5 порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); п.п. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом на дорозі); п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху); п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 1.5, пп. «б» р. 2.3, п.п. 10.1 та 12.1 Правил дорожнього руху України стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП, - отримання потерпілим ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого ним злочину. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, при призначенні покарання та вирішенні цивільного позову врахувати часткове відшкодування, проведене ним на користь потерпілого, а також сплачені ним кошти на користь медичної установи за лікування ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що він дійсно був пасажиром автомобіля, яким керував ОСОБА_5 , але самого моменту ДТП він не пам`ятає, як не пам`ятає і того, що було після, оскільки в ДТП втратив свідомість. Просив повністю задовольнити його вимоги про стягнення моральної та матеріальної шкоди та вважав, що ОСОБА_5 не заслуговує на ув`язнення.

Оскільки обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, а тому відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції.
За таких обставини, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження інших доказів у справі та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України.
Так, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_3 давали суду правдиві, логічні та послідовні показання, які відповідають встановленим судом обставинам справи.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 286 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_5 раніше не судимий, негативних характеристик за місцем проживання не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному злочині, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
За таких обставин, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України з призначення додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки приходить до переконання, що саме така міра покарання буде достатньою для недопущенням ним злочинів у майбутньому. Разом з тим, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки кримінально-виконавчою інспекцією, тому звільняє його від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку.
Вирішуючи заявлений у справі цивільний позов, суд, виходячи з положень ст. ст. 127, 129 КПК України, дослідивши всі документи, надані на підтвердження заявлених до відшкодування сум, вважає, що позовні вимоги потерпілого знайшли своє повне підтвердження в ході судового розгляду та, враховуючи, що обвинувачений частково, в сумі 7300 грн., відшкодував потерпілому моральну шкоду, стягує з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 42700 грн. моральної шкоди, та з ПАТ «Страхова компанія «Скайд» 55544,58 грн. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної життю і здоров`ю.
Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавлення права керувати транспортирними засобами строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , 42700 (сорок дві тисячі сімсот) грн. моральної шкоди, та з ПАТ «Страхова компанія «Скайд» (Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Дніпровська, 4а, офіс 3) 55544 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок чотири) грн. 58 коп. матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0005047 у розмірі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 60 коп.
Речові докази у справ:
-автомобіль марки «ВАЗ 21061», д/н НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2а, повернути ОСОБА_5 безоплатно;
-автомобіль марки «DAF АЕ 65» д/н НОМЕР_3 , який переданий на зберігання ОСОБА_7 , залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілою та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1