Ухвала
іменем україни
9 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 грудня 2014 року,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає по АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 272 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він обіймаючи згідно наказу №48-а від 12.06.2012 р. посаду машиніста гусеничного крану у ТОВ "Нікопрогресбуд" та будучи закріпленим за гусеничним краном СКГ 63/100 реєстраційний номер № НОМЕР_1 , працюючи 11.01.2013 р. на вказаному крані та виконуючи роботи з підвищеною небезпекою на території агломераційного цеху агломераційної фабрики № 1 ВАТ "Південний ГЗК" Інгулецького району м. Кривого Рогу, будучи зобов`язаним при цьому виконувати вимоги спеціальних нормативних актів та інструкцій з охорони праці та техніки безпеки, таких вимог не дотримався, що потягло деформацію стріли крану та падіння її разом з вантажем на землю, чим була створена небезпека для життя та здоров`я осіб, що перебували на території об`єкту виконання робіт.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд в іншому суді першої інстанції. Вказує на неправильне застосування кримінального закону, істотне порушення кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду. Зазначає про те, що суд дав неправильну оцінку наявним по справі матеріалам у зв`язку з чим прийшов до неогрунтованого висновку про наявність в його діях складу злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 410, 411 КПК України перевірка судових рішень з огляду на допущені неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження віднесена до компетенції суду апеляційної інстанції. Тому викладені в касаційній скаргах доводи про допущену судом неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи касаційним судом не перевіряються. При розгляді доводів касаційної скарги колегія суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом першої інстанції.
Оцінюючи постановлені щодо ОСОБА_6 судові рішення з огляду на правильність застосування кримінального закону та дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину підтверджується зібраними по справі, дослідженими під час судового засідання і наведеними у вироку доказами у їх сукупності.

Суд, оцінюючи наявні по справі докази поряд іншим обґрунтовано надав перевагу висновку судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці від 24.10.2014 року №5169, згідно якого причиною аварії крану є його перевантаження, а тому дії ОСОБА_6 перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з наслідками, що настали.
Таким чином доводи касаційної скарги про те, що судом до ОСОБА_6 було неправильно застосовано кримінальний закон є безпідставними.
Дії ОСОБА_6 за ч.1 ст. 272 КК України кваліфіковано правильно.
Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного та призначив йому покарання, яке за своїм видом та розміром відповідає тяжкості вчиненого злочину, є справедливим і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

При розгляді справи апеляційним судом були належним чином досліджені матеріали провадження, проаналізовані докази, якими суд першої інстанції обґрунтував доведеність вини ОСОБА_6 та обставини, що впливають на призначення покарання. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування судових рішень колегія суддів не встановила.

За таких обставин колегія суддів вважає постановлені по справі судові рішення законними та обґрунтованими і підстав для задоволення касаційної скарги не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 433, 434-436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 5 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3