Справа № 572/2803/16-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2016 року Сарненський районний суд Рівненської області
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю :
прокурора ОСОБА_3
захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7
законних представників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілого - ОСОБА_10
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, учня 9 класу ЗОШ, непрацюючого, раніше не судимого,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Неповнолітній ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_7 , близько 17 години в один із днів на початку березня 2016 року, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю господаря, проникли шляхом перепилу скоби для навісного замку вхідних дверей до господарського приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 , звідки таємно, умисно викрали належне потерпілому ОСОБА_10 майно, а саме : роздаточну коробку до автомобіля марки «УАЗ» вартістю 980 грн., 3 водяні насоси до автомобіля марки «Volkswagen Passat» по ціні 198 грн. за один на загальну суму 594 грн., 2 опорні подушки до автомобіля марки «Volkswagen Passat» по ціні 80 грн. за одну на загальну суму 160 грн., 10 кг. металобрухту по ціні 02 грн. 20 коп. за 1 кг. на загальну суму 22 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 завдали ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1756 грн.
Викрадене обвинувачені з метою отримання прибутку здали у брухт металів, а кошти, отримані від цього, у сумі біля 500-600 грн. залишили ОСОБА_6 для його власних потреб. Під час досудового слідства викрадене майно частково повернуто потерпілому.
Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Допитані в суді обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вину у скоєнні інкримінованого злочину визнали повністю, підтвердивши зазначені у обвинувальному акті обставини. Обвинувачені вказали, що в один із днів березня 2016 року прийшли до господарства потерпілого з метою знайти будь-які речі, придатні для здачі у брухт, після чого вирішили проникнути з цією ж метою до господарського приміщення, розташованого у вказаному господарстві, куди дістались шляхом перепилу обвинуваченим ОСОБА_7 скоби навісного замку. У вчиненому обвинувачені розкаюються.
Потерпілий ОСОБА_10 підтвердив факт здійснення крадіжки належного йому майна, вказаного в обвинувальному акті, яке зберігалось у господарському приміщенні належного йому господарства, розташованого по АДРЕСА_2 . Зі слів потерпілого крадіжку він виявив на початку березня 2016 року. Також потерпілий підтвердив, що під час досудового розслідування йому повернуто роздаточну коробку до автомобіля марки «УАЗ». Однак, потерпілий зазначив, що на даний момент претензій до обвинувачених він не має, а тому не наполягає на суворій мірі покарання.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками судового провадження.
З огляду на позицію сторін кримінального провадження щодо недоцільності дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, суд вважає доведеною винність обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
По місцю проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 характеризуються позитивно. По місцю навчання ОСОБА_7 характеризується посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання обох обвинувачених, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинувачених відповідно до ст.67 КК України як в ході досудового, так і судового слідства не встановлено.
Відповідно до наявних в матеріалах кримінального провадження актів обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітніх обвинувачених для проживання неповнолітніх створені належні матеріально-побутові умови, відносини між членами сім`ї обвинувачених дружні.
Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, вважає, що слід призначити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання в межах, встановлених санкцією частини статті, за якою останніх притягнуто до відповідальності, обравши покарання у виді позбавлення волі, однак, з огляду на відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність декількох пом`якшуючих покарання обох обвинувачених обставин, дані про особу винних, які позитивно характеризуються по місцю проживання, вперше притягуються до кримінальної відповідальності - із встановленням мінімального передбаченого санкцією терміну покарання та із звільненням від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання.
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст.ст.75, 104 КК України ОСОБА_12 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя підпис
Копія вірно
Суддя Сарненського районного суду
Рівненської області ОСОБА_13