Справа № 699/809/16-к
Номер провадження 1-кс/699/90/16
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
17.11.2016 м.Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю - секретаря ОСОБА_2

прокурора - начальника Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури радника юстиції ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Корсуні-Шевченківському клопотання начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з начальником Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, раніше судимий 30 листопада 1993 року Смілянським міськсудом за ч.2 ст.140 КК України 1960 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 18 лютого 1998 року Корсунь-Шевченківським районним судом за ч.1 ст.222 КК України 1960 року, слідчий суддя

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2016 року до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло клопотання начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з начальником Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим слідством встановлено, що на початку 1996 року житель м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області ОСОБА_6 створив стійку, озброєну вогнепальною та холодною зброєю банду з метою нападів на громадян та заволодіння їхнім індивідуальним майном.

До складу вказаної банди увійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Маючи на озброєнні пістолет системи «ТТ», мілкокаліберний пістолет, пістолет-ракетницю, перероблений під стрільбу мисливськими патронами 16 калібру, ножі, спеціально виготовлені палиці-бити, а також транспортні засоби, вказана злочинна група під керівництвом її організатора ОСОБА_5 , на протязі 1996 - 1997 років, вчинила 9 бандитських збройних нападів на жителів Корсунь-Шевченківського, Лисянського районів та м. Городище Черкаської області, а саме, 31 серпня 1996 року на сім`ю ОСОБА_15 в с. Журженці Лисянського району, 17 жовтня 1996 року на ОСОБА_16 в м. Городище, 09 листопада 1996 року на ОСОБА_17 в м. Корсунь-Шевченківський, 13 листопада 1996 року на сім`ю ОСОБА_18 в смт. Стеблів Корсунь - Шевченківського району, 12 грудня 1996 року на ОСОБА_19 в м. Городище, 18 грудня 1996 року на сім`ю ОСОБА_20 в с. Шестеринці Лисянського району, 21 грудня 1996 року на ОСОБА_21 в с. Бровахи Корсунь- Шевченківського району, 18 березня 1997 року на сім`ю ОСОБА_22 в с. Черепин Корсунь-Шевченківського району, 27 листопада 1997 року на ОСОБА_17 , в ході яких, застосовували до потерпілих психічне та фізичне насильство, заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості. Під час нападів злочинці заволодівали особистим майном потерпілих, грішми, валютними цінностями, золотими виробами.

Він же, ОСОБА_5 , 31 серпня 1996 року, близько, 02 год. 00 хв., в складі створеної ним банди, спільно та за попереднім зговором з ОСОБА_23 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ОСОБА_24 вчинив розбійний напад на сім`ю ОСОБА_15 в с. Журженці Лисянського району Черкаської області, з проникненням в житло, в ході якого із застосуванням фізичного та психічного насильства до потерпілих - ОСОБА_15 , ОСОБА_25 і ОСОБА_26 , небезпечного для життя та здоров`я, заволодів індивідуальним майном, грошовими коштами, валютою та цінностями потерпілих.

13 листопада 1996 року, близько, 03 год. 00 хв. за наказом керівника банди ОСОБА_5 , члени його злочинного угрупування - ОСОБА_8 , ОСОБА_27 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 та ОСОБА_13 проникли в домоволодіння смт. Стеблів Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, де вчинили розбійний напад на сім`ю ОСОБА_29 , у ході якого, застосувавши до потерпілих ОСОБА_30 і ОСОБА_31 психічне та фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, заволоділи індивідуальним майном потерпілих, грішми та цінностями.

12 грудня 1996 року, близько, 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 за попереднім зговором та спільно з учасниками банди - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 та ОСОБА_32 з метою заволодіння індивідуальним майном, проникли в будинок АДРЕСА_2 , де вчинили розбійний напад на сім`ю ОСОБА_19 , в процесі якого застосувавши до потерпілих - ОСОБА_19 та ОСОБА_33 психічне і фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я - нанісши ногами, руками і палицями-битами численні удари потерпілим в різні частини тіла, заволоділи їх майном та грошима і зникли з місця вчинення злочину.

18 грудня 1996 року, близько, 02 год. 30 хв. за вказівкою організатора та керівника банди ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 і ОСОБА_11 проникли в будинок в с. Шестеринці Лисянського району Черкаської області, де вчинили розбійний напад на сім`ю ОСОБА_20 , в ході якого застосувавши до потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_34 і ОСОБА_35 психічне і фізичне насильство, небезпечне для життя і здоров`я, заволоділи їх індивідуальним майном, грішми, цінностями і зникли з місця скоєння злочину.

21 грудня 1996 року, близько, 02 год. 30 хв. за наказом керівника банди ОСОБА_5 , члени його злочинного угрупування - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_23 , ОСОБА_28 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , за попередньою домовленістю між собою, проникли в будинок в с. Бровахи Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, де вчинили розбійний напад на сім`ю ОСОБА_21 , у ході якого, застосувавши до потерпілих ОСОБА_21 і ОСОБА_36 психічне та фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, заволоділи індивідуальним майном потерпілих, грішми та цінностями.

18 березня 1996 року, близько, 02 год. 00 хв., ОСОБА_5 за попереднім зговором та спільно з учасниками банди - ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_32 з метою заволодіння індивідуальним майном, проникли в будинок ОСОБА_22 в с. Черепин Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, де вчинили розбійний напад на його сім`ю, в процесі якого застосувавши до потерпілих - ОСОБА_37 , ОСОБА_22 і ОСОБА_38 психічне і фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, заволоділи їх майном, грошима, цінностями і зникли з місця вчинення злочину.

27 листопада 1997 року, близько, 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 за попереднім зговором та спільно з невстановленою слідством особою з метою заволодіння індивідуальним майном, проникли в будинок АДРЕСА_3 , де вчинили розбійний напад на ОСОБА_39 , в процесі якого застосувавши до потерпілого психічне і фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, заволоділи його майном, грошима, цінностями і зникли з місця вчинення злочину.

Дії ОСОБА_5 слідчим кваліфіковані за ст.69 КК України 1960 року, як бандитизм, та за ч.3 ст.142 КК України 1960 року, як розбій, вчинений за попереднім зговором групою осіб.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкцією ст.69 КК України 1960 року передбачене покарання позбавлення волі на строк від п`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, санкцією ч.3 ст.142 КК України 1960 року передбачене покарання позбавлення волі на строк від шести до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Крім того, 29.09.2011 року ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та зупинено досудове розслідування у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього невідоме та ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук. Вказане дає достатньо підстав вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органу слідства та суду.

07.12.2001 року ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. 69, ч. 3 ст. 142 КК України 1960 року.

02.01.2002 року підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук.

29.09.2011 року ОСОБА_5 обрано міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

29.09.2011 року в зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_5 невідоме, постановою старшого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_40 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено в порядку п. 1 ст. 206 КПК України (Кримінально - процесуальний кодекс 1960 року), до розшуку обвинуваченого.

09.10.2012 року постановою виконувача обов`язків прокурора Черкаської області ОСОБА_41 у кримінальній справі № визначено підслідність за слідчими органів внутрішніх справ.

11.12.2012 року кримінальна справа № внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ст. 69 КК України 1960 року та присвоєно реєстраційний №0000105.

19.12.2012 року слідчий СВ Корсунь-Шевченківського РВ УМВС України в Черкаській області капітан міліції ОСОБА_42 , за погодженням старшого прокурора прокуратури Корсунь-Шевченківського району ОСОБА_43 , виніс повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Станом на 15.11.2016 року підозрюваний ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук.

Клопотання про здійснення фіксування судового процесу технічними засобами від учасників процесу не надходили.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та пояснив, що на даний час підозрюваний ОСОБА_5 знаходиться у міжнародному розшуку, ухиляється від органів досудового розслідування, місце його перебування невідоме.

Суд, вислухавши сторону кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись належним чином завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція) гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин. Таким чином, тримання під вартою у відповідності до підпункту (c) пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності.

Тобто, суд повинен розглядати питання, чи тримання особи під вартою є конче необхідним та чи можуть інші, менш суворі заходи, бути достатніми для досягнення цієї цілі.

Ч.1 ст.176 КПК України встановлено перелік запобіжних заходів, у ч.3 цієї ж статті зазначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: згідно п.3,5,6 - вік та стан здоров`я підозрюваного та обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого.

В підтвердження клопотання суду надано прокурором наступні докази: витяг з кримінального провадження № 0000105, повідомлення про підозру від 19.12.2012 року ОСОБА_5 , постанова Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 29.09.2011 року про обрання ОСОБА_5 запобіжний захід взяття під варту строком на 2 місяці.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Ч.1 ст. 42 КПК України визначено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Підозра - це ймовірне судження, припущення, попередній висновок про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення. У разі отримання нових доказів раніше повідомлена підозра може бути змінена.

Ч.1 ст.17 КПК України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкцією ст.69 КК України 1960 року передбачене покарання позбавлення волі на строк від п`яти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, санкцією ч.3 ст.142 КК України 1960 року передбачене покарання позбавлення волі на строк від шести до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Злочини у яких підозрюється ОСОБА_5 є злочинами проти життя та здоров`я особи, які Конституцією України віднесені до найвищих соціальних цінностей, є умисними, тяжкими. Ризик переховування підтверджує та обставина, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває у міжнародному розшуку з 02.01.2002 року. Наведені обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.

За таких обставин прихожу до висновку про задоволення клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 . Подальше перебування обвинуваченого на волі надасть йому можливість перешкоджати встановленню істини по справі, продовжувати уникати від досудового слідства та суду, скоювати нові злочини, продовжувати свою злочинну діяльність.

Керуючись ст.ст. 183, 184, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, проживає АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, раніше судимий 30 листопада 1993 року Смілянським міськсудом за ч.2 ст.140 КК України 1960 року до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 18 лютого 1998 року Корсунь-Шевченківським районним судом за ч.1 ст.222 КК України 1960 року - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження доставити його до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника СВ Корсунь-Шевченківського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів після її оголошення.

Суддя ОСОБА_1