АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 629/2379/14-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1233/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження №11кп/790/1233/16 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця смт.Сахновщина Сахновщинського району Харківської

області, громадянина України, з неповною середньою освітою,

не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.10.2009 року Сахновщинським районним судом Харківської

області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ст.70 КК України на 4 роки

позбавлення волі, зі застосуванням ст.75 КК України з іспитом

строком 2 роки;

-19.11.2010 року Сахновщинським районним судом Харківської

області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.296, ст.70, ст.71 КК України на 4 роки

2 місяці позбавлення волі. Згідно ухвали Дергачівського районного

суду Харківської області від 16.05.2013 року звільнений умовно-

достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 25 днів,

засуджено:

- за ч.1 ст.115 КК України на 12 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання 12 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 19.11.2010 року та призначено ОСОБА_8 остаточне покарання - 12 років 6 місяців позбавлення волі.

Як установив суд, 16 серпня 2013 року, приблизно з 18 год., ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_9 і ОСОБА_10 перебуваючи у приватному домоволодінні останнього, за адресою: АДРЕСА_2 , у приміщенні кухні спільно розпивали спиртні напої. Під час вживання алкоголю між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин розпочалася сварка в ході якої у ОСОБА_8 , із помсти за нанесені йому потерпілим образи, виник умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 правою рукою схопив зі столу, кухонний ніж і наніс ним 2-3 удари в область голови та шиї ОСОБА_10 , який захищаючи своє життя і здоров`я, лівою рукою закрився від ударів ОСОБА_8 , намагаючись перешкодити реалізації його злочинного наміру.

З метою доведення до кінця своїх злочинних дій та подолання опору потерпілого, ОСОБА_8 завдав один удар ножем по тильній поверхні лівої руки останнього.

ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що внаслідок дій ОСОБА_8 може настати смерть потерпілого, намагався зупинити злочинні дії ОСОБА_8 , однак останній, сприймаючи дії ОСОБА_9 як перешкоду реалізації свого злочинного умислу і не бажаючи відмовлятись від нього, завдав тому один удар ножем в область передпліччя лівої руки, після чого ОСОБА_9 , отримавши тілесне ушкодження вибіг з дому.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 став наносити чисельні удари ножем в область голови та шиї ОСОБА_10 , доки останній не впав на підлогу.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді чотирьох проникаючих ран з пошкодженням судинно-нервових пучків, хрящів гортані, стравоходу, трахеї; множинних різаних і колото-різаних ран, які пошкоджують шкіру та підшкірно-жирову клітковину; забитої рани нижнього віка правого ока, поверхневих різаних ран.

У сукупності ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 не менше 41 удару ножем у різні ділянки голови, шиї, лівої руки, внаслідок чого останній помер на місці. Причиною смерті ОСОБА_10 стала гостра крововтрата, викликана множинними колото-різаними та різаними ранами волосистої частини голови, обличчя, шиї, лівої кисті.

В цей же день, 16 серпня 2013 року, у період часу з 18-30 до 21-45 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у домоволодінні ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинив умисне вбивство останнього, розуміючи, що у разі виявлення трупу потерпілого його буде викрито, вирішив знищити сліди вчиненого ним злочину шляхом підпалу домоволодіння ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що внаслідок пожежі буде знищено майно потерпілого ОСОБА_10 та бажав настання таких наслідків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне знищення майна шляхом підпалу, ОСОБА_8 за допомогою сірників, які мав при собі, зробив ряд підпалів у домоволодінні ОСОБА_10 , а саме: в правій частині спальної кімнати на робочій поверхні тумби, в лівій частині спальної кімнати на поверхні ліжка, в центральній частині фронтальної стіни спальної кімнати на робочій поверхні стола.

Виконавши усі умисні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, вважаючи, що у подальшому вогонь розповсюдиться по всьому домоволодінню для приховання слідів злочину через інсценування пожежі, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник.

Однак даний злочин не був доведений до кінця з причин, які не залежали від волі Бороздіна, оскільки пожежа була викрита місцевими жителями, за викликом яких бригада пожежників ліквідувала осередки загоряння.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_8 було знищено і пошкоджене майно ОСОБА_10 : диван розкладний вартістю 315 грн., ковдра ватна вартістю 65 грн., два стільця дерев`яних вартістю 40 грн. кожен, тумба вартістю 45 грн., два карниза дерев`яних вартістю 15 грн. кожен, а всього на загальну суму 535 грн.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи обґрунтованості свого засудження за вчинення умисного вбивства та правильності кваліфікації дій за ч.1 ст.115 КК України, посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині доведеності його винуватості за ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України. Зазначив, що у вступній частині вироку сторони кримінального провадження були внесені у непередбаченому законом місці. Указав, що в результаті фізичного та психологічного впливу зі сторони співробітників міліції він обмовив себе у підпалі домоволодіння потерпілого, хоча цього злочину не вичиняв, оскільки в 21 годині 45 хвилин знаходився у кафе. Вважає, що свідок ОСОБА_9 обмовив його також внаслідок тиску працівників правоохоронних органів; суд не допитав ряд свідків на підтвердження його невинуватості; не взяті до уваги показання експерта про точний час підпалу 21 год. 45 хв. Указав, що в матеріалах провадження відсутні носії інформації із записами судових засідань за 2014-2015 років, а також частково відсутній звукозапис судового засідання від 08.07.2015 року. Просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора про законність та обґрунтованість вироку, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені умисного вбивства потерпілого ОСОБА_10 за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.115 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, за викладених у вироку обставин, ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку доказах, які належним чином дослідженні у судовому засіданні і є правильним.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про його непричетність до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження необґрунтовані.

Згідно досліджених у судовому засіданні показань свідка ОСОБА_9 , отриманих під час досудового розслідування в передбаченому ст.225 КПК України порядку, останній розповів про обставини, за яких ОСОБА_8 вчинив вбивство ОСОБА_10 та здійснив підпал домоволодіння останнього щоб приховати цей злочин, як про це зазначено у вироку.

Ці показання підтверджуються даними протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , підтвердив вищевказані показання та пояснив, що отримавши від ОСОБА_12 поранення, він вибіг на вулицю і приблизно через 5 хвили повернувся до будинку, де побачив лежачого на підлозі закривавленого ОСОБА_13 без ознак життя та ОСОБА_8 , який ходив по кімнаті, у якій тумба зі скатертиною і телевізор горіли. Він загасив полум`я та спитав у ОСОБА_8 , що він скоїв, однак той нічого не відповів. Окрім них в будинку більше нікого не було. Потів ОСОБА_8 зайшов до іншої кімнати. Після цього вони пішли додому де привели свій зовнішній вид у порядок, викинули одяг ОСОБА_12 , та прибули до кафе, у якому знаходилися приблизно до 02 години наступної доби.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що ввечері 16.08.2013 року він зайшов до будинку свого знайомого ОСОБА_10 , включив світло і почув запах диму, після чого зразу вийшов на вулицю, викликав міліцію, пожежну охорону та швидку медичну допомогу. В цей час, побачивши дим, до будинку ОСОБА_10 підійшов ОСОБА_15 , якому він розповів, що в будинку пожежа і він уже викликав міліцію. Через деякий час, при зустрічі, ОСОБА_9 розповів йому, що він з ОСОБА_12 у домоволодінні ОСОБА_10 вживали спиртне і між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 виник конфлікт, в ході якого останній наніс удари ножем в голову ОСОБА_10 та підпалив будинок в різних його місцях, після чого ОСОБА_9 і ОСОБА_8 пішли в інше місце виживати спиртні напої.

Із даних протоколу слідчого експерименту слідує, що в ході цієї слідчої дії ОСОБА_12 , за участю понятих, свого захисника, із виходом на місце злочину, добровільно, самостійно розповів і детально відтворив обставини вчиненого ним вбивства потерпілого та яким чином він вчинив підпал домоволодіння з метою приховати попередній злочин. При цьому ніяких заяв чи зауважень з приводу можливих втручань чи зроблених працівниками міліції підказок ОСОБА_12 від учасників слідчого експерименту не надійшло, про що вищевказані особи власноручно, письмово засвідчили в протоколі.

Згідно даним акту про пожежу від 16.08.2013 року, причиною пожежі є занос відкритого джерела запалювання із зовні.

За висновками судової пожежно-технічної експертизи №9951 від 22.11.2013 року, технічною причиною виникнення пожежі є займання горючої речовини в осередках пожежі, під впливом групи джерел запалювання «відкритий вогонь». Пояснення ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_16 щодо механізму виникнення пожежі спроможні.

Вартість майна потерпілого, пошкодженого в результаті вчиненого ОСОБА_12 підпалу домоволодіння, як про це зазначено у вироку, підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи.

За показаннями експерта ОСОБА_17 , імовірне виникнення пожежі є час о 21-45 год., плюс або мінус від 10 до 15 хвилин. Пожежа не могла статися в результаті самозаймання.

Ці узгоджені між собою докази, які викривають ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України, вказують на неспроможність доводів апеляційної скарги останнього.

Викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_12 доводи про самообмову внаслідок застосування до нього незаконних методів слідства, є безпідставними.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що в ході досудового слідства та у суді першої інстанції ОСОБА_12 про застосування до нього незаконних методів слідства заяв не робив, скарг з цього приводу не пред`являв, хоча не був позбавлений такої можливості.

Ніяких конкретних даних про це обвинувачений не навів і в апеляційній скарзі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_12 про застосування до нього незаконних методів слідства, є надуманими та наведені обвинуваченим з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Про це ж свідчать дані протоколу слідчого експерименту, в ході якого ОСОБА_12 відтворив обставини вчинення ним злочинів за умов, які виключали будь який сторонній вплив на нього і ці обставини щодо механізму здійснення підпалу домоволодіння повністю узгоджують з висновками судової пожежно-технічної експертизи.

До того ж суд, відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України, не обґрунтовував свій вирок показаннями, наданими ОСОБА_12 під час досудового слідства слідчому.

Припущення обвинуваченого про те, що свідок ОСОБА_16 обмовив його у підпалі будинку внаслідок застосування до цього свідка незаконних методів слідства, також є безпідставними, оскільки ОСОБА_16 під час досудового слідства та у суді першої інстанції про це не повідомляв, скарг на подавав і матеріали провадження відомостей про такі факти не містять.

Доводи скарги про те, що суд не взяв до уваги показання експерта про час вчинення підпалу 21 година 45 хвили, безпідставні, оскільки обвинувачення, яке було висунуте ОСОБА_12 , і було визнане судом доведеним, містило посилання саме цей час вчинення злочину.

Наведені у скарзі доводи про неповноту судового розгляду внаслідок відмови суду в задоволенні клопотання обвинуваченого про допит ряду свідків, не є в даному випадку підставою для скасування вироку, оскільки сукупність зібраних доказів, було достатньо для прийняття відповідного процесуального рішення по суті висунутого обвинувачення за ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.

Припущення обвинуваченого про можливу причетність свідка ОСОБА_18 до підпалу або його можливу обізнаність про коло причетних до підпалу осіб, нічим не обґрунтоване, а тому розцінюється колегією суддів, як прагнення обвинуваченого пом`якшити відповідальність за вчинене.

Таким чином, дослідивши та давши належну оцінку всім зібраним у справі доказам, які безперечно викривають обвинуваченого у вчиненому, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчинені замаху на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.15, ч.2 ст.194 КК України.

Вважати цей висновок неправильним, як про це зазначено в скарзі обвинуваченого, підстав не має.

Яких-небудь даних, які б свідчили про необ`єктивність, упередженість органів розслідування або суду, не встановлено.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б вплинути на правильність висновків суду і були б підставою для скасування вироку, також не встановлено.

Сторони кримінального провадження зазначені у вступній частині вироку, що відповідає вимогам ч.2 ст.374 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги про інше необґрунтовані.

Доводи скарги про те, що в матеріалах провадження відсутні носії інформації із записами судових засідань за 2014-2015 роки, а також частково відсутній звукозапис судового засідання від 08.07.2015 року - позбавлені підстав та спростовуються наявністю відповідних носіїв інформації.

Стосовно часткової відсутності запису судового засідання від 08.07.2015 року, то із зазначеного технічного носія інформації слідує, що цей факт був встановлений у цьому ж судовому засіданні і головуючим повторно здійснені процесуальні дії, які з технічних причин не були зафіксовані на компакт-диску.

Покарання ОСОБА_8 призначене відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням характеру і ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та всіх даних про його особу, воно є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 21 жовтня 2015 року по 27 жовтня 2016 року в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: