Справа №127/7106/16-к
Провадження №1-кс/127/2669/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт квартири АДРЕСА_1 , яка на даний час у власності ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс» та іпотеко-держателя «Рінгбелл лімітед», -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий ОСОБА_3 звернулася до суду з даним клопотанням про арешт майна, яке погоджено з прокурором ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що слідчим СВ ВВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000732 від 02.02.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 02.02.2016 року до СВ ВВП ГУ НП УМВС України у Вінницькій області надійшов рапорт ст. інспектора ВВП майора поліції ОСОБА_5 про те, що невідомі особи представились працівниками ТОВ «Факторингова компанія Вектор Плюс», які 29.01.2016 року самоправно висиляли гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із її власного помешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , без будь-якого рішення суду.
Допитана у ході досудового розслідування ОСОБА_6 пояснює, що 03.10.2008 року її чоловік ОСОБА_7 уклав договір кредиту в іноземні валюті, для забезпечення якого було укладено договір іпотеки № 0101/1008/88-239 Z-01 із ВАТ «Сведбанк» на отримання кредиту у сумі 41 тис. доларів США. Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язаний повернути кредит до 02.10.2018 року.
Майновим поручителем при укладанні вищевказаного договору кредиту виступала ОСОБА_6 як дружина. 28.11.2012 року на підставі договору факторингу ВАТ «Сведбанк» відступив права вимоги по зобов`язанням своїх боржників ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс».
Згідно позовної заяви ТОВ «ФК» «Вектор Плюс», поданої до суду 03.09.2014 року ОСОБА_6 дізналась про відступлення заборгованості свого чоловіка ОСОБА_7 .
17.01.2015 року згідно рішення Вінницького міського суду в задоволені позову ТОВ «ФК» «Вектор Плюс» про стягнення боргу частково задовольнили. Не погоджуючись із вищевказаним рішенням ОСОБА_6 оскаржує його до Верховного суду України.
Згідно витягу з реєстру речових прав та нерухомого майно від 29.01.2016 року вбачається, що 25.09.2015 року приватний нотаріус ОСОБА_8 внесла запис № 11337104 та зареєструвала право власності на квартиру ОСОБА_6 за ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс». В подальшому 23.12.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 вніс запис про обтяження квартири іпотекою № 12715262 та 12715231, згідно яких квартира знаходиться в іпотеці (іпотеко-держателя «Рінгбелл лімітед», особа не є резидентом України, країна реєстрації: Кіпр). З метою скасування протиправної реєстрації права власності квартири за ТОВ «ФК» «Вектор Плюс» ОСОБА_6 звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про визнання недійсним та скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 11337104 від 25.09.2015 року, який був зроблений приватний нотаріусом ОСОБА_8 , оскільки вказана дія була здійснена всупереч нормам Конституції України, а також під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземні валюті», та всупереч нормам Житлового Кодексу України.
Допитаний у якості свідка приватний нотаріус ОСОБА_8 пояснила, що 25.09.2015 року до неї звернулись представники компанії «Факторингова компанія «Вектор Плюс» із заявою про реєстрацію права власності, із пакетом відповідних документів, а саме: оригінал договору іпотеки, оригінал кредитного договору, оригінал договору факторингу, оригінал договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами та установчі документи, та, згідно ст. 37 «Закону про іпотеку», а також відповідно до пункту 12.3.1 Договору Іпотеки, посвідченого ОСОБА_10 , приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 03 жовтня 2008 року (реєстровий номер № 4554), наданого її для огляду, задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку вищевказаної статті.
Відповідно до вищевказаних документів, на підставі ст. 37 Закону України «Про Іпотеку» вона провела державну реєстрацію права власності квартири, що розташована у АДРЕСА_2 , відповідно до чого зробила запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземні валюті» № 629-VIII від 16.07.2015 встановлено, що не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки); кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.
Так, невідома особа, діючи умисно, з метою незаконного заволодіння квартирою по АДРЕСА_2 внесла внесла запис № 11337104 та зареєструвала право власності на квартиру ОСОБА_6 за ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс». В подальшому 23.12.2015 року приватним нотаріусом ОСОБА_9 вніс запис про обтяження квартири іпотекою № 12715262 та 12715231, згідно якого квартира знаходиться в іпотеці (іпотеко-держателя «Рінгбелл лімітед», особа не є резидентом України, країна реєстрації: Кіпр).
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що вказаними діями порушені права власності на квартиру ОСОБА_6 , виникла необхідність звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 .
Так, враховуючи викладене та вимоги п. 4 ч. 1 ст. 167 КПК України квартира АДРЕСА_3 є предметом злочину, а тому з метою попередження відчуження майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування, виникла необхідність у накладені арешту на вказану квартиру АДРЕСА_3 , яка на даний час належить ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс» та 23.12.2015 року приватний нотаріус ОСОБА_9 вніс запис про обтяження квартири іпотекою № 12715262 та 12715231, згідно якого квартира знаходиться в іпотеці (іпотеко-держателя «Рінгбелл лімітед», особа не є резидентом України, країна реєстарції: Кіпр), так як дана квартира є предметом кримінального правопорушення, томуслідчий звернувся із клопотанням до суду.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задоволити.

Представник власника квартири в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, хоча був повідомлений про дату і час судового розгляду завчасно та належним чином, тому відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У зв`язку виявленням речей, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Так, згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що кримінальне провадження розслідується та в ЄРДР внесені відомості за ст. 356 КК України щодо самоправного виселення ОСОБА_6 з приміщення квартири в АДРЕСА_2 , яка не є доказом злочину, не підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, в рамках кримінального провадження не заявлений цивільний позов, не передбачено можливої конфіскації майна, суд вважає, що відсутні достатні підстави для накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131,132, 170,171. КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ ВВП ГУ Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт квартири АДРЕСА_3 , яка на даний час у власності ТОВ «Факторингова компанія» «Вектор Плюс» та іпотеко-держателя «Рінгбелл лімітед» - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: