Справа № 639/6696/16-к
Провадження № 1-кс/639/1105/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2016 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши винесене в кримінальному №0000075 від 8 січня 2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, слідчим СВ Жовтневого відділення поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 , погоджене В.о. керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золоте Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив :

05 вересня 2016 року слідчий СВ Жовтневого відділення поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим в.о. керівника Жовтневого відділу Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України.

У клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 07.01.2016 приблизно о 16 год. 30 хв. перебував поблизу багатоповерхового будинку № 73 по вул. Григорівське Шосе м. Харкова. Саме в той час ОСОБА_6 помітив раніше йому незнайомого неповнолітнього ОСОБА_7 з мобільним телефоном в руці і в нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння вказаним майном останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спочатку підійшов до неповнолітнього ОСОБА_7 , а потім, схопив рукою за шию останнього та, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, привів того до під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_2 . Надалі, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, а також той факт, що ОСОБА_7 являється неповнолітньою особою, відкрито заволодів його мобільним телефоном «SAMSUNG Galaxy J1 ace». Відразу після цього ОСОБА_8 , звернувши на свою мобільний телефон «SAMSUNG Galaxy J1 ace», з місця скоєння злочину зник, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд. В результаті грабежу ОСОБА_8 завдав неповнолітньому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 2660 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 7585 від 21.07.2016.

Своїми умисними і протиправними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого.

В подальшому ОСОБА_6 19.01.2016 приблизно о 23 год. 30 хв. знаходився біля кіоску, який розташований поблизу будинку № 153 по вул. Полтавський Шлях м. Харкова, де помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_9 , у якого з кишені куртки було видно мобільний телефон «Lenovo А 606». Саме в той час у ОСОБА_8 , який, відчуваючи безкарність за раніше вчинений грабіж, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 , спочатку підійшов до ОСОБА_10 ззаду, а потім непомітно для останнього, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, скориставшись неуважністю ОСОБА_9 , упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном «Lenovo А 606», витягнувши його з правої кишені куртки потерпілого. Відразу після цього ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд. В результаті злочинного діяння ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1700 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 7745 від 28 липня 2016 року.

Своїми умисними і протиправними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Надалі ОСОБА_6 20.05.2016 приблизно о 01 год. ночі знаходився поблизу будинку № 155 по вул. Полтавський шлях м. Харкова, де помітив раніше йому незнайомого ОСОБА_11 , який тримав в руці мобільний телефон. Саме в той час у ОСОБА_6 , який, відчуваючи безкарність за раніше вчинені грабіж та крадіжку, виник умисел, спрямований на відкрите заволодіння вказаним мобільним телефоном ОСОБА_11 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 спочатку підійшов до ОСОБА_11 та попросив у останнього дати йому свій мобільний телефон для здійснення одного дзвінка. У відповідь на це ОСОБА_11 , нічого не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_8 , дав тому належний йому мобільний телефон. Після чого ОСОБА_8 , діючи повторно, умисно, в цілях доведення злочинного наміру до кінця, з метою незаконного збагачення, із корисливих спонукань, без застосування фізичного насильства, відкрито заволодів мобільним телефоном «Samsung С 3222», та почав прискорено відходити з ним від ОСОБА_11 , тобто він виконав всі дії, які вважав за необхідне для відкритого викрадення чужого майна. Після цього, ОСОБА_8 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник (втік), розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд. В результаті грабежу ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на у суму 400 гривень, що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №7749 від 28.07.2016.

Своїми умисними і протиправними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно. Крім того, ОСОБА_6 04.07.2016 приблизно о 15 год. 30 хв. перебував поряд із домоволодінням АДРЕСА_3 . Саме в той час у ОСОБА_6 , який, відчуваючи безкарність за раніше вчинені грабежі та крадіжку, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна, поєднане із проникненням на територію домоволодіння, яке належить раніше йому незнайомому ОСОБА_12 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 спочатку переліз через паркан, яким огороджена територія зазначеного домоволодіння, тобто виконав всі дії, які вважав за необхідне для проникнення у сховище, яким вважається огороджена територія домоволодіння за вищевказаною адресою. Надалі ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, та передбачаючи наслідки у вигляді завдання шкоди потерпілій стороні, і, бажаючи їх настання, діючи повторно, з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконної наживи, заволодів двома стальними кутками розмірами 80х80х6 довжиною по 3 метра кожний. Після цього ОСОБА_6 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник і розпорядився ним в подальшому на власний розсуд. В результаті скоєного злочину ОСОБА_8 завдав потерпілому ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 696 грн., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи №7584 від 22.07.2016.
Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно.

31.08.2016 р. ОСОБА_8 було заочно пред`явлено підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 України.

У вчиненні зазначених злочинів обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Золоте, Луганської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий, не зареєстрований, тимчасово проживаючий за адресою: АДРЕСА_4

26.08.2016 в якості свідка було допитано ОСОБА_13 -співмешканку ОСОБА_6 , яка повідомила, що гр. ОСОБА_6 знає з 2015 року неодноразово їй пояснював, що народився в Луганської області, та з проведенням АТО переїхав до м. Харкова, та у зв`язку з тим ,що йому не було місця мешкання, то з листопада 2015 року почав проживати з останньою. До того, як оселився ОСОБА_14 кілька місяців вів аморальний спосіб життя, а саме зловживав спиртними напоями, на цьому ґрунті 07.08.2016 з ним посварилися і він пішов з дому в невідомому напрямку. З 07.08.2016 його не бачила, і місцезнаходження ОСОБА_6 невідомо. При останній зустрічі ОСОБА_6 пояснив, що скоїв серію кримінальних правопорушень і йому необхідно втекти від працівників поліції
26.08.2016 в якості свідка було допитано ОСОБА_15 , яка повідомив, що є сусідом ОСОБА_13 , яка мешкала з чоловіком на ім`я ОСОБА_16 , якого неодноразово бачив біля її квартири. З серпня 2016 року ОСОБА_16 в будинку не бачив, і місцезнаходження останнього невідомо
Проведеними розшуковими заходами встановити місцезнаходження гр-на ОСОБА_6 не виявилося можливим.

Підозрюваний ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, яке за ступенем тяжкості відносять до тяжкого злочину.
Водночас було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 не має місця реєстрації, не одружений, не працює, скоїв злочин відносно малолітнього, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного , крім того скривається від органу досудового розслідування.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме у органа досудового розслідування є об`єктивні підстави вважати, що він переховується від органів досудового розслідування та може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вищезазначене, на думку слідчого, свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, у звязку з чим просить суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Від учасників судового розгляду, клопотань про технічну фіксацію судового засідання не надходило.

Суд, заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.189 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу негайно, після одержання клопотання.

Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування.

На час розгляду клопотання судом місце знаходження підозрюваної особи органом досудового слідства не встановлено.

Враховуючи принцип безпосередньої участі підозрюваної особи у судовому засіданні, щодо якої вирішується клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає передчасним подане слідчим клопотання про застосування до підозрюваного запобіжних заходів та з огляду на вищевикладене відмовляє в його застосуванні.

При цьому орган досудового розслідування не позбавлений права повторно ініціювати перед слідчим суддею зазначене питання після затримання підозрюваного у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Жовтневого відділення поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області в 5-денний термін з моменту її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1