УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №290/489/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2016 року Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2016 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2016 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією належного йому майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Романівського районного суду Житомирської області від 05.02.2015 року і остаточно призначено покарання ОСОБА_10 до відбуття за сукупністю вироків сім років шість місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2016 року, виправдати ОСОБА_7 в зв`язку з недоведеністю наявності в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення та визнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання в межах санкції вказаної статті з врахуванням всіх обставин справи та його особи.
В обгрунтування доводів своєї апеляційної скарги зазначає, що вирок суду є незаконним, необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Звертає увагу на те, що в даному випадку мають місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, а саме висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Заслухавши доповідь судді, думку захисника, котрий підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, думку обвинуваченого, котрий підтримує позицію захисника, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 370 КПК України передбачено, що вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2015 року, близько 13 години ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення крадіжки чужого майна, прибув до будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_11 . Проникнувши у будинок та виявивши, що його власник знаходиться вдома, у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення відкритого нападу з метою заволодіння грошима ОСОБА_11 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 наблизився до ОСОБА_11 , напав на нього та застосував насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме наніс не менше чотирьох ударів металевим предметом по голові ОСОБА_11 , заподіявши при цьому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді 4-х ран волосистої частини голови.
Кримінальна відповідальність за вчинення злочину, у вчиненні якого визнається винуватим ОСОБА_7 , передбачена ст. 187 ч.3 КК України.
В судовому засіданні в суді І інстанції ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину визнав повністю, однак згідно його показань під час допиту, він вину у вчиненні розбійного нападу визнав частково.
З вироку суду вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 потерпілого знає декілька років. Точної дати не пам`ятає, в 2015 році він проходив біля будинку потерпілого, шукаючи металолом. З цією метою він зайшов на територію домогосподарства потерпілого, а потім у веранду його будинку, де також шукав металолом. У руках в нього був металевий скобель. Так як металу ніде не було, то, зрозумівши, що потерпілий дома, став стукати у двері. Потерпілий підійшов до дверей та запитав: «хто?». Він відповів, що свої. Коли потерпілий відчинив двері, він звернувся до нього, щоб той дав гроші і вони разом вип`ють. Оскільки потерпілий відмовився дати гроші, то вони почали шарпатись. Спочатку потерпілий шарпнув дверима та штовхнув його за двері зі свого помешкання. Він намагався зайти всередину будинку, але не зміг, так як потерпілий відштовхував його, тому між ними почалась бійка. Хотів зайти у хату, так як неодноразово був там. Під час бійки вони разом впали. Він став бити потерпілого залізною скобою по голові, а потерпілий його утримував. Вказаний скобель довжиною приблизно 30 сантиметрів із ручкою. По голові він вдарив потерпілого приблизно 4-5 раз. Після цього потерпілий став кричати і намагався зачинити його у хаті, кликав на допомогу. Однак він зміг вийти з будинку, сів на велосипед, на якому приїхав і поїхав до дому, а той побіг до сусідів.
На запитання учасників судового провадження обвинувачений ОСОБА_7 показав, що потерпілий є його рідним дядьком, раніше він неодноразово був у нього дома, часто ОСОБА_11 давав йому гроші, він купував спиртне і вони разом його вживали. В чому в той день був одягнений не пам`ятає. На голові у нього точно була і шапка і кашкет. Коли проходив біля будинку потерпілого, то шукав металолом, так як там пролягала колія. Хотів знайти метал, здати його та купити на ці гроші горілку. Бити ОСОБА_11 не збирався але так сталося. Якби той не штовхнув його, щоб вийшов з хати, то він би його не бив. Наміру побити, щоб забрати у потерпілого гроші, у нього не було. Скобу, якою бив потерпілого, по дорозі як їхав до дому, викинув у ставок. В той день він був п`яний. Випив пляшку горілки та пляшку пива.
Крім показань в суді обвинуваченого його винуватість підтверджується наступними доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні в суді І інстанції показав, що з обвинуваченим був в дружніх стосунках. Стосовно обставин подій, що відбулись 15 квітня 2015 року, то ОСОБА_7 говорить неправду. В той день, приблизно о 14 годині він мав іти на роботу в другу зміну, працюючи пилорамщиком. Знаходячись в будинку, почув сторонній звук металу на подвір`ї. Подивившись у вікно, побачив ОСОБА_7 , одягнутого у чорне, він був на велосипеді. В руках у нього знаходилась монтажка - металевий прут для бортування коліс. На обличчі у ОСОБА_7 була чорна маска, одягнена на очі, а на голові чорний кашкет. Насторожившись таким вбранням ОСОБА_7 , він підійшов до дверей і уважно став слухати. Почув, що накидна скоба з вхідних дверей, які ведуть у веранду впала. На цих дверях замість ланцюжка була мотузка. Через 3-4 хвилини ОСОБА_7 повністю скинув мотузку та зайшов у веранду. Постоявши 20 хвилин, постукав у двері. На його запитання хто це, ОСОБА_7 відповів, що сусід Ваня. По голосу він також впізнав що це ОСОБА_7 . Оскільки він раніше займався спортом та був впевнений у своїх силах, то вирішив відчинити двері. Коли відкрив їх, то ОСОБА_7 стояв спиною до нього. Потім різко повернувся і замахнувся монтажкою, при цьому сказав «гроші». Він не встиг відреагувати, так як ОСОБА_7 відразу почав бити його монтажкою. Наніс близько 30 ударів. Він закривав голову руками, пропустивши чотири удари по голові. У нього стала йти кров, від ударів в голову була розрізана шкіра на голові. Тоді він став кричати. ОСОБА_7 розслабився і тоді йому вдалось його схватити і вони обоє впали на підлогу. Потім він встав, відштовхнув ОСОБА_7 та вибіг з веранди. Обвинувачений став бігти за ним, а потім взявши велосипед поїхав. Він пішов вбік до станції, але пройшовши від дому близько 30 метрів повернувся назад до свого будинку, куди прийшов ОСОБА_12 . Медичну допомогу він сам собі надав, перебинтувавши голову та зупинивши кров.
На поставлені запитання в суді І інстанції потерпілий також показав, що коли подивився у вікно, то ОСОБА_7 впізнав по статурі. Те що він мав вчинити на нього напад, зрозумів, побачивши його вбрання, але все таки не вірив, що той прийшов його вбивати. ОСОБА_7 знав, що у нього є гроші, так як він отримував зарплату 5000 гривень. Вважає, що обвинувачений хотів заволодіти його грошима, оскільки відразу до завдання удару сказав: «Де гроші?». На його слова він не встиг нічого не відповісти. Вхідні двері в його будинку на той момент були зачинені на клямку, до якої прив`язана мотузка близько 9 метрів. Він постійно зачиняє двері на пристрій, так як проживає в районі залізниці, де ходять багато сторонніх осіб. Подвір`я у нього не огороджене. Раніше ОСОБА_7 приходив до нього до дому. Було таке, що він йому давав гроші, але не на спиртне. Вважає, що покарання має бути суворим.
Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.04.2015 року, ОСОБА_11 заявив, що 15.04.2015 року близько 13 год. 15 хв. невідома особа проникла до його будинку по АДРЕСА_1 , та почала наносити йому тілесні ушкодження шматком металевої арматури довжиною 30 см., а саме удари по голові, вимагаючі при цьому у нього гроші. У вчиненому підозрює ОСОБА_7 ( а.п.3, т. 1).
Протоколом огляду місця події від 16.04.2015 року зафіксовано огляд місця вчинення злочину - територія домогосподарства по АДРЕСА_1 . На порозі, перед входом до будинку виявлені плями темно бурого кольору, що ведуть до середини. Підлога в приміщенні веранди валькована, на ній також маються плями темно-бурого кольору, що ведуть до сіней будинку. На порозі між сіньми та верандою також виявлені плями темно-бурого кольору. На відстані 42 см. від порогу у сінях виявлено головний убор - темно-сірий кашкет. Вказаний головний убор вилучено до ОСОБА_13 (а.с.10-11, том 1)
Тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_11 встановлена висновком судово-медичної експертизи № 451 від 17.04.2015 року, згідно якого у ОСОБА_11 є тілесні ушкодження у вигляді 4-х ран волосистої частини голови, синця нижньої повіки правого ока, садна лівого крила носа, синця, долонної поверхні правої кисті, саден 5-4 пальця лівої кисті. Тілесні ушкодження у вигляді синця нижньої повіки правого ока, правої кисті, саден носа, саден лівої кисті відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров"я. Виявлені тілесні ушкодження від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо від ударів рукою, ногою чи іншим предметом. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, було нанесено не менше 4-х ударів. Тілесні ушкодження у вигляді 4-х ран волосистої частини голови відносяться до легкого ступеню тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я . Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що має лінійну форму, таким предметом може бути металева скоба. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень вважаю, що було нанесено не менше 4-х ударів. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в термін та за обставин, вказаних в постанові. Виявлені тілесні ушкодження не являються небезпечними для життя в момент їх заподіяння ( а.п.17, том 1).
Під час проведення слідчого експерименту, що зафіксовано протоколом від 13.05.2015 року, ОСОБА_7 на місці показав на будинок потерпілого, розташований по АДРЕСА_1 та пояснив, що вирішив скоїти крадіжку. З цією метою відчинив вхідні двері, сильно потягнувши їх, після чого зайшов до веранди. Виявив, що наступні двері зачинені, тоді постукав. На запитання власника відповів, що сусід. Коли потерпілий відчинив двері, то крикнуву : «Давай гроші!». Коли той відмовив та намагався зачинити двері, то він вдарив його декілька раз по голові металевою скобою, яка була у нього. Після нанесених ударів ОСОБА_11 почав оборонятися, у них почалась боротьба. В ході боротьби потерпілий зумів вибігти на вулицю, а він вийшовши також, взяв велосипед на якому приїхав, та поїхав на ньому до дому. По дорозі металеву скобу викинув у водойму ( а.п.28-29, том 2).
Часткове визнання вини обвинуваченого у розбійному нападі, суд і інстанції визнає як позицію його захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності з чим погоджується і апеляційний суд.
На підставі аналізу досліджених вище доказів, апеляційний суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні вказаного злочину.
До такого висновку апеляційний суд приходить, враховуючи показання самого обвинуваченого, який не заперечив того, що зайшов до будинку потерпілого, а коли той привідчинив двері, то почав його бити у відповідь на відмову дати гроші на горілку. Про спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення розбійного нападу свідчать його дії, спосіб вчинення їх, завдання ударів потерпілому у життєво важливий орган- голову невстановленим металевим предметом, що стверджується як показаннями потерпілого, так і самого ОСОБА_7 . Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 не заперечив, що зайшов до будинку, при цьому застосовуючи силу відчинив двері, з метою скоєння крадіжки. Також з показань ОСОБА_7 під час слідчого експерименту вбачається, що він вийшов з дому та направився на вулицю Горького в смт.Миропіль, щоб знайти метал та здати, оскільки у нього не було грошей. Вказане підтверджує мотив вчинення злочину обвинуваченим - заволодіння чужим майном. Також показання потерпілого щодо дій обвинуваченого є послідовними, логічними, узгоджуються із іншими доказами, дослідженими судовому засіданні.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікацією його дій.
В апеляційному суді обвинувачений, відповідаючи на запитання, повністю підтвердив всі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.187 КК України.
Доводи апеляційної скарги про недоведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного злочину апеляційний суд вважає безпідставними.
Обираючи вид і міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, судимість не погашена, вказаний злочин вчинив під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, потерпілий наполягає на суворому покаранні.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а вирок суду залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 без зміни.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційним судом Житомирської області.

Судді: