Справа №: 343/1/16-к
Провадження №: 1-кп/0343/24/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду в м. Долина, матеріали кримінального провадження №1-КП/0343/24/16 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694 від 16.11.2015 року, про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має вищу освіту, тимчасово непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, в порядку ст. 89 КК України несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, суд,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_8 умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_9 , середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я .
Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин:

ОСОБА_8 15.11.2015 року близько 20.00 год. в с.Тростянець , Долинського району Івано-Франківської області, на центральній дорозі по вул.Шевченка, біля школи, зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та розмовляв з ними. Через деякий час, ОСОБА_9 , який чекав на ОСОБА_10 , покликав його додому. ОСОБА_8 це розізлило і в нього виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , через те, що останній ніби-то втрутився в їхню розмову.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_8 , 15.11.2015року близько 20.00 год. в с.Тростянець по вул. Шевченка, неподалік Тростянецької школи умисно наніс йому один удар рукою в ділянку обличчя з лівої сторони, внаслідок чого ОСОБА_9 впав на землю, а коли піднявся, то ОСОБА_8 продовжив наносити йому удари по всьому тілу, відтягнув з дороги на територію школи, де наніс ще декілька ударів в потиличну частину голови, після чого ривком кинув потерпілого ОСОБА_9 , який впирався ногами, з метою утриматись на ногах, на землю та спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці обличчя, двокісточковий перелом правого гомілково-ступневого суглоба, без зміщення відламків, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що викликало тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя в момент спричинення.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину не визнав, суду пояснив, що 15.11.2015р. біля 20.00 год. він ішов до магазину в с.Тростянець, Долинського району. На центральній дорозі , біля школи його покликав потерпілий ОСОБА_9 , який почав щось з ним говорити, погрожувати. Після цього ОСОБА_9 взяв його за плече і відвів до нижнього корпусу школи. На території школи потерпілий почав неодноразово, біля 5-6 разів, розмахувати ногами, намагаючись нанести йому удари. В черговий раз ОСОБА_9 з розвороту замахнувся і намагався нанести йому удар ногою. Від даного замаху він упав на ліву сторону і можливо впав на тротуарну доріжку. Він, ОСОБА_8 , розвернувся і пішов в магазин. Потерпілий піднявся і хотів його догнати, пробігши за ним біля 5-10 метрів, після чого упав. Після падіння він не кричав. На місця де вперше впав потерпілий було темно. Свідків даної події він не бачив. У нього з потерпілим були нормальні відносини. Підставою для даного конфлікту послужило те, що в травні 2015 року біля сільського клубу він не дав побити ОСОБА_11 . Потерпілий ОСОБА_9 зводить на нього наклепи, щоб збагатитись. Свідок ОСОБА_10 являється троюрідним братом потерпілого. Будь-яких злочинних дій він не вчиняв, тому просив його виправдати. Заявлені цивільні позови він також не визнає, оскільки нічого протиправного не вчиняв.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини не визнав , його вина в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_9 , середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я , повнiстю доведена показами потерпiлого, свiдкiв, iншими доказами зiбраними по справі та дослідженими в судовому засiданнi, а саме:

Потерпілий-цивільний позивач ОСОБА_9 суду пояснив, що15.11.2015 року біля 20.00 год. він разом з своїм односельчанином ОСОБА_10 по вул.Шевченка в с.Тростянець, Долинського району повертались з сільського клубу, де грали в настільний теніс додому. Проходячи біля сільського магазину, ОСОБА_10 зайшов туди і купив пиво. Після цього він вийшов з магазину і вони дальше пішли додому . На центральній дорозі їх зустрів ОСОБА_8 , який був п`яним. Він, ОСОБА_9 , в цей день спиртні напої не вживав. Обвинувачений почав про щось говорити з ОСОБА_10 . Розмовляли вони декілька хвилин. Після цього ОСОБА_10 повідомив, що він спішить і вони пішли. ОСОБА_8 пішов за ними. Біля школи обвинувачений наздогнав їх і знову почав про щось розмовляти з ОСОБА_10 , обійнявши останнього. Розмова між ними була спокійною. Він, особисто, не втручався в дану розмову, а стояв неподалік. Через декілька хвилин, ОСОБА_8 підійшов до нього і наніс йому удар кулаком правої руки в область обличчя з лівої сторони. Від удару він упав, пошкодивши об асфальт руку. Свідомості від нанесеного удару він не втрачав. Після цього він піднявся, а обвинувачений продовжив наносити йому удари в область шиї і по всьому тілу. Від цих ударів він знову упав. Він намагався встати. ОСОБА_8 схопив його за куртку і почав тягнути його в сторону школи. Відтягнувши його до школи, обвинувачений знову почав його бити, наносячи удари. Після його запитання за що той його б`є, ОСОБА_8 , відповів, що він має знати за що. Обвинувачений схопив його за руку і перекинув . Він почув хруст і різкий біль у нозі. Від болю він упав і почав кричати. Обвинувачений знову наніс декілька ударів по тілу. Після цього обвинувачений пішов до центральної дороги, де в той час знаходився ОСОБА_10 . Він встав і намагався іти до центральної дороги. Біля дороги він упав від болю і подзвонив батькам, які через деякий час приїхали і відвезли його в лікарню. В травні 2015 року біля сільського клубу у нього був конфлікт з однією людиною. В цей конфлікт втрутився ОСОБА_8 і його брат ОСОБА_12 . Вони почали його шарпати і вигнали з клубу, вивівши на дорогу і заборонивши йому в майбутньому відвідувати сільський клуб. 15.11.2015р. на місці де відбувся конфлікт був він, обвинувачений ОСОБА_8 і свідок ОСОБА_10 , який все бачив. В результаті отриманих побоїв він перебував на лікуванні в Долинській ЦРЛ з 15.11.2015 року по 30.11.2015 року. Після цього він неодноразово їздив на консультації до лікарів. Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 на вибачився, не визнає своєї вини, не відшкодував заподіяні збитки, просить якнайсуворіше його судити. Заявлений цивільний позов просив задоволити в повному об`ємі та стягнути з ОСОБА_8 на його користь 9 909.61 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 50 000 грн. заподіяної моральної шкоди та 7500 грн. за надання правової допомоги адвокатом.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що потерпілий по справі являється її сином. 15.11.2015 року біля18.00 год. син вийшов з дому повністю здоровим. Біля 20.00 год. цього ж дня до них подзвонив син і повідомив, що його побив ОСОБА_8 і він знаходиться біля школи. Вона разом з чоловіком на власному автомобілі поїхали до школи , де побачили сина, який сидів і жалівся на біль в нозі. Вони його забрали в автомобіль і поїхали. Біля сільського магазину вони розвертались і побачили обвинуваченого. На її запитання , чи він ОСОБА_8 , останній відповів, що ні , він ОСОБА_14 і втік в район школи. По дорозі вони заїхали до хресної мами сина ОСОБА_15 ОСОБА_16 , яка являється медсестрою. Вона оглянула ногу, яка уже спухла і повідомила, що необхідно їхати в лікарню, оскільки вона підозрює перелом. Вони поїхали в Долинську ЦРЛ, де після огляду лікарями, синові було виставлено діагноз двокісточковий перелом і поставлено гіпс.

Аналогічні покази дав допитаний в якості свідка ОСОБА_17 батько потерпілого.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_10 суду пояснив, що 15.11.2015 року біля 18.00 год. він разом з ОСОБА_9 пішли в центр с.Тростянець, Долинського району. Біля 19.00 год. вони зайшли в сільський клуб, де грали в настільний теніс. Біля 20.00 год. вони вирішили повернутись додому і вийшли з клубу. По дорозі він зайшов в сільський магазин, де купив пляшку пива. Ідучи разом з потерпілим додому, він почув, що хтось його покликав. Він зупинився . До нього підійшов ОСОБА_8 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та став про щось з ним говорити, а потів обнявши відвів його в сторону від ОСОБА_9 приблизно на 2 метри. Обвинувачений спочатку пропонував йому поїхати в м.Долина, на що він відмовився, потім запропонував повернутись в магазин та випити пива. На цю пропозицію, він також відмовився. ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 і наніс один удар в ділянку обличчя. Від удару потерпілий упав. Коли останній піднявся, обвинувачений наніс ще один удар рукою в обличчя. Від цього удару ОСОБА_9 «загнався», але не впав. ОСОБА_8 взяв потерпілого за плече і повів на територію школи, приблизно за 15 метрів від дороги. Завівши його туди, обвинувачений наніс декілька ударів руками в ділянку обличчя. Від цих ударів потерпілий не падав. Після цього обвинувачений зловив потерпілого і перекинув його через бедро. ОСОБА_9 упав і почав проситись, щоб його не били, бо болить нога. Обвинувачений наніс ще декілька ударів руками в ділянку обличчя, а потім декілька ударів по тулубі і ногах. В цей час їхала машина з включеним світлом фар. ОСОБА_8 заховався за живопліт. Коли машина проїхала, обвинувачений знову запропонував йому піти в магазин і попити пива, на що він відмовився і направився додому. ОСОБА_8 перебіг через дорогу і забіг в приміщення магазину, вийшовши через 1-2 хвилини з пляшкою пива. В цей момент приїхали батьки потерпілого і забрали останнього в машину. Біля магазину батьки ОСОБА_9 зустріли ОСОБА_8 і зупинили автомобіль. Обвинувачений став від них втікати. Приблизно через 15 хвилин, коли він підходив до свого будинку, до нього три-чотири рази дзвонив обвинувачений і запропонував, щоб він не давав покази, обіцяючи дати гроші біля 2000 грн. Після того, як він дав пояснення в поліції, ОСОБА_8 зустрівся з ним і просив змінити покази, пропонуючи певну винагороду. Конфлікт, який відбувся 15.11.2015 року біля 20.00 год. між обвинуваченим та потерпілим на центральній дорозі , а потім на території школи він добре бачив, оскільки в цьому місці є освітлення зі школи. В бійку він не втручався, оскільки працює в Долинському ВЦ №118 і не хотів мати розголосу на роботі. Потерпілий по справі являється його односельчанином і дуже далекою родиною. З обвинуваченим ОСОБА_8 у нього ніяких конфліктів не було, вони лише інколи зустрічались.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вона являється кумою батьків потерпілого. 15.11.2015р. біля 20.00 год. до неї привезли ОСОБА_9 . Оскільки вона являється акушеркою, то оглянула потерпілого і побачила, що на нозі є перелом зі зміщенням. Вона дала ОСОБА_9 заспокійливі таблетки і запропонувала батькам відвезти його в лікарню. Коли вона оглядала потерпілого, той розказував, що він ішов з ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 до них пристав і побив. ОСОБА_9 говорив, що його болить щока і рука,але синяків вона не бачила.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він працює завгоспом Тростянецької школи. 15.11.2015р., а це була неділя , біля 18.00 год. він пішов в школу, щоб запалити котел. Він, сторож, та кочегар запалили котел і він пішов додому. Наступного дня йому стало відомо, що біля школи була бійка і ОСОБА_8 побив ОСОБА_9 і той з переломом лежить в лікарні. Територія школи добре освітлюється зі всіх сторін.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що його дочка має в центрі села Тростянець магазин. Він інколи допомагає їй, підміняючи її. 15.11.2015р.в магазин заходив ОСОБА_8 і купив пресовану каву. Також він бачив, як біля магазину зупинявся автомобіль Гаврилишинів, а потім поїхав. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в той день він не бачив.

Допитана в якості свідка ОСОБА_20 суду пояснила, що їй відомо, що 2015 році між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 була бійка. Вона приходила в Долинську ЦРЛ до знайомого і зустріла там потерпілого. Що останній розказував про бійку, не пам`ятає.

Витяг з кримінального провадження №0000694, свідчить, що 15.11.2015р. поступала заява ОСОБА_9 , яка внесена до ЄРДР 16.11.2015р. Фабула: 15.11.2015р. близько 20.00 год. в с.Тростянець Долинського району, неподалік школи ОСОБА_8 вчинив сварку із ОСОБА_9 , 1996 р.н., під час якої наніс йому декілька ударів в ділянку обличчя зліва, декілька ударів по тілу, а потім кинув його на землю, спричинивши тілесні ушкодження (а.с.67).

Протокол прийняття заяви (а.с.68) свідчать, що ОСОБА_9 , 15.11.2015р. в 22.10 год.подав слідчому СВ Калуського відділу поліції заяву про вчинене кримінальне правопорушення.

Згідно висновку експерта №136 (а.с.70-73) - у ОСОБА_9 мались тілесні ушкодження : садно в ділянці обличчя, двокісточковий перелом правого гомілково-ступневого суглоба, без зміщення відламків. Описані тілесні ушкодження спричинені дією тупих твердих предметів, можливо в термін вказаний в постанові. Садно могло утворитись як при нанесенні удару тупим твердим предметом в ділянку обличчя, так і при ударі ділянкою обличчя до такого. Травма правого гомілково-ступеневого суглоба утворилась в результаті підвивиху стопи дозовні , про що свідчить наявність відривного перелому внутрішньої кісточки та перелому від розпору зовнішньої кісточки. Садно відноситься до легких тілесних ушкоджень. Двокісточковий перелом правого гомілково-ступеневого суглоба без зміщенні відламків відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечним для життя в момент спричинення.

Допитана в судовому засідання в якості експерта ОСОБА_21 суду пояснила, що вона проводила судово-медичну експертизу гром. ОСОБА_9 . Перелом у потерпілого міг утворитись від вивиху стопи, при повороті тіла навколо повздовжньої осі. Після такого перелому потерпілий міг ще деякий час самостійно пересуватись. Механізм утворення перелому вона описала у висновку експерта. Як саме стався перелом, має визначити слідчий. В своєму висновку , вона відповіла на всі поставлені слідчим питання.

Суд, вважає покази дані в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_8 в частині не визнання своєї вини в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_9 неправдивими, розцінює їх як намагання уникнути відповідальності за вчинення ним злочину. Дані покази спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами - показами потерпілого , свідків, які є узгодженими та послідовними, результатом експертизи та іншими доказами дослідженими в судовому засіданні . Дані докази суд бере за основу обвинувального вироку.

Оцінюючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що винність ОСОБА_8 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_9 , середньої тяжкості тілесного ушкодження доведена повністю, тому його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України .

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він в порядку ст. 89 КК України не судимий ( а.с.77-78, 80-83, 84,124) на обліку в психоневрологічному, наркологічному кабінеті Долинської ЦРЛ не перебуває ( а.с.76), проживає в АДРЕСА_2 разом з батьками, братами та сестрою (а.с.79), негативно характеризується з місця проживання (а.с.75).

Суд, призначаючи покарання , необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання в судовому засіданні не здобуто.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 слід обрати покарання , яке б відповідало скоєному та його особі в межах санкції ч.1 статті 122 КК України, та враховуючи те, що він не працює у вигляді обмеження волі.

Прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі фінансового управління Долинської РДА заявлено позов про стягнення з ОСОБА_8 на користь фінансового управління Долинської РДА 5982.17 грн. витрачених на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_9 .
Відповідно до ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
П.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року „ Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат передбачено, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.
Довідка №1597/01-20/18 від 24.12.2015р. про вартість лікування хворих в стаціонарі Долинської ЦРЛ( а.с.86) та довідка №8 (а.с.125) видані Долинською ЦРЛ і покладені прокурором в основу цивільного позову, відповідають положенням пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.
У відповідності до нормативного припису вказаного акту, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи із фактичних витрат на місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт, придбання інвентаря та обладнання.
Судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_9 , провів в травматологічному відділенні Долинської ЦРЛ 15 л/днів з 15.11.2015р. по 30.11.2015р. Вартість проведеного лікування становить 5982.17 грн .(довідка а.с.86).
На підставі вказаного, враховуючи, що лікувальний заклад є державним закладом охорони здоров`я, що фінансується за рахунок відповідного бюджету, суд дійшов висновку, що із винного слід стягнути фактичні витрати закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.
Ст. 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ч.1 ст. 129 КПК України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру , суд від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У відповідності до вимог ч. 1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода , завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Суд, дослідивши заявлений цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди від злочину (а.с.24-25,94-96) , вважає, що він підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Позов в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 9906.61 грн. підлягає до задоволення, оскільки його розмір підтверджується долученими та перевіреними в судовому засіданні доказами - чеками на придбання медикаментів, інших медичних препаратів , квитанціями про оплату за проведення досліджень, чеками на придбання дизпалива необхідного для заправки автомобіля для доставки хворого в лікарню, виписками з медичної картки потерпілого ОСОБА_9 , довідками Долинської ЦРЛ (а.с.33-38,87-88,103-121).

Позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до часткового задоволення.

Суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для компенсації страждань потерпілого у розумних межах.

При визначенні розміру відшкодування завданої моральної шкоди суд враховує характер, тривалість та обсяг страждань, які зазнав потерпілий, характер немайнових втрат та інші обставини справи та з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості визначає її в розмірі 9 000 грн.

Зазначений розмір відшкодування є не більш, ніж достатнім для розумного задоволення позовних вимог позивача щодо відшкодування моральної шкоди і не призводить до його збагачення.

Питання процесуальних витрат , слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

У відповідності до квитанцій (а.с. 29-32) потерпілим ОСОБА_9 за надання правової допомоги адвокатом ОСОБА_7 оплачено 7500 грн.

Речові докази - відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128,129, 374, 376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України призначивши покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з часу тримання його в кримінально-виконавчій установі відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням його до праці

Цивільний позов заявлений прокурором Долинського відділу Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави, в особі фінансового управління Долинської РДА до ОСОБА_8 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого задоволити.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь фінансового управління Долинської РДА 5982 (п`ять тисяч дев`ятсотвісімдесят дві) гривні, 17 копійок , витрачених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_9 .
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди від злочину задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 9909 ( дев`ять тисяч дев`ятсот дев`ять) гривень 61 копійку заподіяної матеріальної шкоди, 9000 (дев`ять тисяч) гривень заподіяної моральної шкоди та 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень за надання правової допомоги адвокатом, згідно квитанцій.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: