Справа № 562/1768/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України,
ОСОБА_4 діючи повторно в порушення вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини їх аналоги та прекурсори», маючи умисел на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних речовин без мети збуту, приблизно на початку липня 2016 року, незаконно придбав, шляхом привласнення знайденого, не менше шести рослин снотворного маку з котрих в подальшому незаконно виготовив речовину коричневого кольору ззовні схожу на опій ацетильований та яку помістив до медичного шприца ємністю 5 мл.
В подальшому, ОСОБА_4 вказаний шприц поклав до зовнішнього карману власної сумки та зберігав при собі до моменту його поверхневого огляду, який 09.07.2016 року близно 23 год. 00 хв., навпроти будинку АДРЕСА_2 , був проведений працівниками Здолбунівського ВП Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області в ході якого виявлено та вилучено шприц із речовиною коричневого кольору, яка являється наркотичним засобом - ацетильованим опієм, загальною масою 0,0720 г, який згідно таблиці 1 списку 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
28 липня 2016 року в м. Здолбунів між обвинуваченим ОСОБА_4 за участю його захисника ОСОБА_5 та прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.
Згідно даної угоди, прокурор Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною 2 статті 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині.
Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки. Остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком апеляційного суду Рівненської області від 20.08.2015 року у виді позбавлення волі на строк три роки 1 місяць. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені частиною 2 статті 473 КПК України, та наслідки її невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, захисника які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, пояснення обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.
Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, а саме незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно, а тому його дії кваліфікує за частиною 2 статті 309 КК України.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий, на обліку в лікарів психіатра та лікаря нарколога не перебуває.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 28 липня 2016 року в м. Здолбунів між прокурором Здолбунівської місцевої прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 10.06.2015 року за ч. 2 ст. 309 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити попередній - домашній арешт.
Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з часу приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової експертизи в сумі 880 грн. 40 коп.
Речові докази, а саме пакет експертної служби МВС України № 0919592 в якому наявні залишок рідини, медичний шприц, сухий залишок, паперова бірка - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1