Справа №585/1875/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/641/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2016 року, якою в задоволенні клопотання

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, українця,

уродження та мешканця м. Дніпропетровськ,

судимого: 29 грудня 2003 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ст. 115 ч.2 п.п. 2,4,7 КК України до довічного позбавлення волі,

про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовлено,

ВСТАНОВИЛА:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення з 27 серпня 2003 року по 27 травня 2004 року в строк відбування покарання на підставі ст.. 72 ч.5 КК України.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, відмовлено.

В обґрунтування своїх висновків суд в ухвалі вказав, що положення ст.. 72 КК України поширюється лише на осіб, яким за вироком суду призначено строковий вид покарання, а довічне позбавлення волі згідно до ст.. 51 КК України є окремим видом покарання і до таких покарань не відноситься.

В апеляційних скаргах:

- засуджений ОСОБА_7 прохає ухвалу суду скасувати як незаконну та зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення на підставі ст.. 72 КК України. При цьому він посилається на те, що Закон України від 26.11.2015 року № 838 VIII, яким внесені зміни до ст.. 72 КК України не обмежує коло осіб по виду покарання, а застосовуються і до осіб яким призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Суд розглядаючи його клопотання всі зазначені ним аргументи не взяв до уваги і прийняв незаконне судове рішення.

- захисник ОСОБА_8 в апеляційній скарзі в інтересах засудженого ОСОБА_7 , вказує, що ухвала Роменського міськрайонного суду від 27.05.2016 року постановлена без дотримання вимог ст. ст. 7 та 370 КПК України, а висновки суду викладені в судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Так, у п.2 прикінцевих положень Закону України « Про внесення змін до Кримінального кодексу України що удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» зазначено, що цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю. Таким чином зі змісту ч.1 ст. 72 КК України та норм закону від 26.11.2015 року № 838 VIII вбачається, що зарахування строку попереднього ув`язнення розповсюджується на всі види покарання в тому числі і на довічне позбавлення волі, оскільки вказаними нормами законів ніяких виключень або обмежень не встановлено і не передбачено.

Відмова суду про зарахування засудженому ОСОБА_7 в строк покарання строку попереднього ув`язнення суттєво впливає на його права, гарантовані Положенням про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21.04.2015 року № 223/2015, за яким особи засуджені до довічного позбавлення волі мають право подати клопотання про помилування після відбуття не менше двадцяти років призначеного покарання, а це має істотне значення для обрахування засудженому ОСОБА_7 фактичного відбування покарання та використання ним права на звернення з клопотанням про помилування. За таких обставин захисник прохає ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_7 і зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 27 серпня 2003 року по день прибуття в Роменську ВК № 56 УДПтСУ в Сумській області.

Заслухавши доповідь судді про обставини провадження та зміст поданих апеляційних скарг, захисника ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2003 року був визнаний винним за ст.. 115 ч.2 п.п. 2,4,7 КК України та засуджений до довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах від 13 квітня 2004 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2003 року залишено без змін.

Засуджений ОСОБА_7 у кримінальному провадженні по якому відносно нього був ухвалений вирок був попередньо ув`язнений з 27 серпня 2003 року по 13 квітня 2004 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У ст.. 51 КК України серед видів покарань виділено два різні види покарання, пов`язаних з позбавленням волі, а саме позбавлення волі на певний строк (строкове покарання) та довічне позбавлення волі (безстрокове покарання). Таким чином довічне позбавлення волі є безстроковим видом покарання, оскільки не має строкового виміру.

Стаття 72 ч.5 КК України вказує на строковий вимір покарання, яке підлягає перерахунку, а тому положення даної статті до покарання у виді довічного позбавлення волі не застосовується, оскільки воно не має строкового виміру.

За таких обставин, колегія суддів погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що положення ст.. 72 ч.5 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання не поширюється на осіб засуджених до довічного позбавлення волі, в тому числі і до засудженого ОСОБА_7 .

Наведені в апеляційних скаргах засудженим ОСОБА_7 та захисником ОСОБА_8 мотиви щодо порушення судом першої інстанції при розгляді клопотання вимог ст..ст. 7, 370 КПК України та ст..ст. 51 та 52 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відмова в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку його попереднього ув`язнення в термін відбуття покарання у виді довічного позбавлення волі ніяким чином не впливає на його права і обов`язки, як громадянина та особи, що засуджена до довічного позбавлення волі, що встановлюється законодавством України та гарантується Конституцією України.

Виходячи з наведеного та знаходячи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, колегія суддів не вбачає передбачених законом підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 .

На підставі наведеного, керуючись ст.. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 травня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, залишити без змін, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4