Справа № 577/2254/16-к
Провадження № 1-кп/577/186/16

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2016 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
- за ст.185 ч.3 КК України,
Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 в квітні 2016 року в с. Мельня Конотопського району таємно викрав чуже майно повторно з проникненням у приміщення та сховище.
Злочин було скоєно при таких обставинах:
Обвинувачений ОСОБА_4 будучи раніше судимим за ст.185 КК України, маючи не зняту та не погашену судимість, 07 квітня 2016 року вирішив повторно вчинити крадіжку з будинку ОСОБА_6 , який розташований по АДРЕСА_2 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 близько 17 год 07 квітня 2016 року прибув до господарства ОСОБА_6 за вище вказаною адресою та переліз через паркан, таким чином, проник до подвір`я вказаного господарства.
Після чого ОСОБА_4 , обійшовши нежитловий будинок з тильного боку, вийняв віконне скло та через отвір у вікні проник до середини приміщення, звідки повторно таємно викрав майно ОСОБА_6 , а саме: оприскувач металевий ємністю 12 л, вартістю 280 гривень, сокиру теслярську, вартістю 125 гривень, алюмінієву сковороду діаметром 22 см, вартістю 80 гривень, алюмінієву сковороду діаметром 18 см, вартістю 60 гривень, алюмінієву миску діаметром 60 см, ємністю 15 л, вартістю 125 гривень, механічний ручний склоріз, вартістю 20 гривень, 15 нових білих полімерних мішків стандартного зразку, вартістю 5 гривень за кожен, загальною вартістю 75 гривень, а також дві рибацькі сітки і два дроти від прасок, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять. Заволодівши чужим майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденим у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 765 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину в скоєному злочині визнав частково і показав, що ввечері 07 квітня 2016 року прибув до господарства за іншою адресою в АДРЕСА_3 , а не по АДРЕСА_2 . Переліз через паркан, знаючи що там нікого нема, обійшов нежитловий будинок з тильного боку, вийняв віконне скло та через отвір у вікні проник до середини приміщення, щоб перевірити чи нема там його майна у двоюрідного брата, і звідти викрав майно ОСОБА_6 , щоб здати на металобрухт. Крадіжку вчинив через скрутне матеріальне становище. Цивільний позов визнає частково, оскільки з висновком експерта не згоден, вважає суму викраденого 450-500 гривень і не погоджується, що ОСОБА_6 є потерпілим, оскільки той не надав документів на право власності на будинок. У вчиненому розкаюється. Просить суворо не карати.
Винуватість ОСОБА_4 доводиться наступними доказами.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що неодноразово просив ОСОБА_4 не красти. Пояснив, що він успадкував будинок по АДРЕСА_2 . До дня крадіжки був там за 5 днів і все майно було на місцях, двері були зачинені на ключ. Протягом останніх років він приїздить до вказаного господарства 1-2 рази на тиждень. Коли вкотре приїхав з м. Конотоп дізнався про крадіжку сказала сусідка, що бачила ОСОБА_4 з мішками, який перетинав паркан. Цивільний позов підтримує, просить задовольнити його повністю. Дві рибні сітки йому повернули. ОСОБА_4 просить суворо не карати.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що на початку квітня 2016 року ОСОБА_4 приносив на металобрухт алюмінієві сковорідки, каструлі, які були у вжитку, він купив у обвинуваченого металеві речі в якості металобрухту, але де той їх взяв , не запитував. Скільки сплатив коштів за металобрухт, не пам`ятає. Експерт оцінював наявні речі. Працівники поліції приходили з ОСОБА_4 і він його впізнав.
З висновку товарознавчої експертизи № 1776 від 05.05.2016 року вбачається , що вартість майна, викраденого у ОСОБА_6 , становить 765 гривень (а.п. 23-28 т 2); з протоколами ОМП доводиться з якого будинку та яким чином ОСОБА_4 вчинив крадіжку та в якому переховував викрадене, що це є будинок , яким володіє потерпілий та в якому мешкає обвинувачений (а.п. 9-13, 32-36 т.2); протоколом слідчого експерименту (а.с. 46-50), з характеризуючих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 за останні роки неодноразово судимий, в тому числі і за злочини проти власності.
Під час дослідження протоколів ОМП обвинувачений ОСОБА_4 показав, що дійсно на ілюстративних таблицях зображено будинки : з якого він викрадав чуже майно та в якому зберігав викрадене.
Аналізуючи досліджені докази, суд дійшов висновку, що вони є належними допустимими і такими, що в повній мірі доводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки повторно та з проникненням у приміщення та сховище.
Суд не погоджується з твердженнями обвинуваченого , що ОСОБА_6 не є потерпілим, оскільки з довідки Мельнянської сільської ради вбачається, що ОСОБА_6 користується будинком на АДРЕСА_2 , про що він і сам повідомив в судовому засіданні. Суд критично ставиться до твердженнь ОСОБА_4 , що він йшов у чужий будинок перевірити, чи є там його речі і що потім скоїв крадіжку і такі покази вважає, як спосіб захисту, оскільки перевірити наявність речей він мав можливість, зайшовши у будинок в присутності господаря, з яким перебував у нормальних стосунках і який часто приїздив до будинку, яким користувався.
Таким чином, вина ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ст. 185 ч. 3 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення та сховище, вчинена повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочину.
Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його каяття, та його вік, наближений до похилого.
Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «хронічний алкоголізм», на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується як особу, яка за місцем реєстрації проживає не постійно, періодично веде бродяжницький спосіб життя, ніде не працює та має схильність до вчинення крадіжок.
Враховуючи вищевказані обставини, обставини справи і наставші наслідки вчиненого злочину, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства.
Сума відшкодування матеріальної шкоди, заявлена потерпілим, на переконання суду, є об`єктивною, такою, що відповідає експертній оцінці викрадених речей, а тому підлягає задоволенню і позов потерпілого про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди у повному обсязі в силу ст. 128 КПК України.
Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому, враховуючи клопотання прокурора про залишення до вступу вироку в законну силу запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину і покарання, яке передбачене за вчинення такого злочину, відомості про особу обвинуваченого, що раніше судимий, характеризується, як особа, яка за місцем реєстрації проживає не постійно, періодично веде бродяжницький спосіб життя, ніде не працює та має схильність до вчинення крадіжок, що свідчить про наявність ризиків, з метою запобігання ухилення обвинуваченого від покарання та упередження вчинення ним інших злочинів, що дійшов висновку про залишення запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, але не більше ніж до 2-х місяців і з цих же підстав не підлягає задоволенню клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про заміну йому запобіжного заходу на більш м`який, про що він просить і підтримує захисник.
Питання про речові докази і судові витрати слід вирішити в порядку ст.ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, -
Ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків до призначеного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком у виді одного місяця позбавлення волі і призначити остаточно йому покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж до 25 грудня 2016 року до 24 години. Строк відбування покарання рахувати з 16 травня 2016 року, зарахувати у строк покарання час його попереднього ув`язнення з 16 травня 2016 року до цього часу, 27 жовтня 2016 року, відповідно до ст. 72 ч.5 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 765 (сімсот шістдесят п`ять) гривень матеріальної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 263 гривні 88 копійок.
Речові докази: дві рибацькі сітки, вилучені 04.05.2016 року, які зберігаються під збережною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 повернути йому, як законному володільцю.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Конотопський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення вироку, обвинуваченим, який перебуває під вартою , в той же строк з дня отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1