Справа № 466/5199/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 Провадження № 11-кп/783/988/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №466/5199/16-к про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 09 серпня 2016 року,

встановила:
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 09 серпня 2016 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на громадські роботи, у зв`язку з його безпідставністю.

В обґрунтування рішення суд вказав, що ОСОБА_6 не надав достатніх доказів того, що сумлінним ставленням до праці та поведінкою засвідчив успішність процесу виправлення.

На дану ухвалу захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ОСОБА_6 про заміну невідбутої ним частини покарання на громадські роботи.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою. Висновки суду, що містяться в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. При розгляді клопотання були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, судом порушено право ОСОБА_6 на захист, оскільки його клопотання було розглянуто без участі захисника, але за участі прокурора та представника виправної колонії.

Також звертає увагу суду на те, що із змісту характеристики, що була видана адміністрацією виправної колонії, ОСОБА_6 не допустив жодного порушення вимог режиму відбування покарання, до виконання законних вимог персоналу установи ставився сумлінно, у взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, на профілактичному обліку установи не перебуває.

Щодо працевлаштування ОСОБА_6 під час відбування покарання, у характеристиці зазначено, що у колонії працевлаштований останній не був у зв`язку із скороченням обсягів виробництва.

Посилання суду на те, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а тому не можна вважати, що він став на шлях виправлення, є хибним і не ґрунтується на вимогах закону.

Також не є перешкодою для заміни невідбутої частини покарання на більш м`яке той факт, що адміністративна комісія відмовила у застосуванні до ОСОБА_6 ст.ст. 100, 101 КВК України, а також ст.82 КК України.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_7 про її безпідставність та залишення ухвали суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосоване, якщо засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину призначеного строку покарання.

ОСОБА_6 відбув 1/2 строку покарання, однак з врахуванням обставин вчиненого злочину, його особи, суд правомірно відмовив в заміні невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на громадські роботи.

Незважаючи на фактично позитивну характеристику, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що засуджений не став на шлях виправлення та не заслуговує на те, щоб йому було замінено невідбуту частину покарання більш м`яким.

Так ОСОБА_6 неодноразово засуджувався за корисливі злочини. За час перебування в ЛВК №30 з 28.01.2015 року, жодного разу не заохочувався адміністрацією колонії.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не з`ясував всі обставини кримінального провадження та не врахував його особу, є безпідставними та не приймаються до уваги.

Надуманими є і покликання, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, про допущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Також колегія суддів не встановила факту порушення права ОСОБА_6 на захист, оскільки він не заявляв клопотання про залучення захисника для надання правової допомоги під час розгляду його клопотання. При цьому обов`язкову участь захисника для розгляду такої категорії проваджень, з врахуванням його особи, чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

Ухвала суду є законною та обґрунтованою. Підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Керуючись ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

постановила:
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 09 серпня 2016 року, якою відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст.82 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4