Провадження 1-кс/127/8703/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2016 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000049 внесеного до ЄРДР 13.09.2016, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вірмен, громадянин Вірменії, народився в м. Гюмрі Вірменія, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, не працює,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
19.11.2016, до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000049 від 13.09.16, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 189 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_5 з метою вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з вимаганням грошових коштів та майна у жителів м. Вінниці та Вінницької області організовано стійку злочинну групу, у якій він як безпосередній керівник здійснював координацію дій усіх співучасників, особисто здійснював погрози потерпілим та розподіляв незаконно отриманні грошові кошти між співучасниками злочинної групи. Також до складу злочинної групи входив ОСОБА_9 , на якого покладались здійснення прямих погроз і залякування потерпілих та їх близьких родичів, та ОСОБА_8 , у завдання якого входило пошук можливих потерпілих, здійснення у змові з іншими співучасників психологічного тиску на потерпілих, контроль виконання потерпілими незаконних фінансових вимог.

Так, у жовтні 2016 року ОСОБА_9 отримав інформацію про конфлікт між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з приводу неповернення останнім грошових коштів в сумі 4000 доларів США. Вказана інформація було доведено до відома усіх учасників злочинної групи та використана ними для вимагання грошових коштів.

17.10.2016 року о 18:30 ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Вінниці, діючи умисно та у відповідності до спільного злочинного задуму, з метою здійснення психологічного тиску на потерпілого та схилення його до передачі грошових коштів у вигляді сплати неіснуючого боргу зателефонував ОСОБА_11 . В телефонній розмові ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_11 про нібито наявність боргу перед «Аллою» у сумі 5000 доларів США і необхідність добровільно зустрітись, якщо потерпілий не бажає щоб його знайшли.

У свою чергу ОСОБА_8 , виконуючи свою частину спільного задуму, та використовуючи факт особистого знайомства з ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , при зустрічі з потерпілим під виглядом надання порад схиляв його до необхідності зустрічі із ОСОБА_12 та невідворотності передачі грошових коштів, які вимагає ОСОБА_5 .

В подальшому потерпілий ОСОБА_11 через страх перед ОСОБА_5 перестав приймати телефонні дзвінки, у зв`язку з чим за завданням ОСОБА_5 учасники злочинної групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 протягом 19.10.2016 - 21.10.2016 здійснювали пошук ОСОБА_11 та встановлювали місце його проживання.

21.10.2016 о 16:52 ОСОБА_8 доповів ОСОБА_5 що він встановив ОСОБА_11 і той приїде на зустріч з ним до кафе «Спорт тайм».

21.10.2016 року, перебуваючи у кафе «Спорт-тайм» (м. Вінниця вул. Пирогова, 31) на виконання спільного злочинного задуму ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 діючи умисно та з корисливих мотивів, здійснюючи психологічний тиск та погрози фізичною розправою вимагали у ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 5000 доларів США, частину яких у сумі 2000 доларів США, останній мав передати через ОСОБА_8 до 28.10.2016 року.

В подальшому, 11.11.2016, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_11 злочинних вимог названих вище осіб, на виконання спільного злочинного задуму, ОСОБА_9 встановив місце роботи дружини ОСОБА_11 магазин «Вєнісса» (м. Вінниця вул. Гоголя, 20) та прийшовши за названою адресою здійснив погрози фізичною розправою та знищення майна висловивши їх продавцям магазину. Того ж дня ОСОБА_9 зателефонував безпосередньо ОСОБА_11 , і в ході розмови здійснив погрози фізичною розправою над ним та його родиною, знищенням майна, та вимагав передачі йому коштів нібито в рахунок погашення неіснуючого боргу перед ОСОБА_13

17.11.2016 року, продовжуючи злочинну діяльність, на виконання спільного злочинного задуму та вказівки ОСОБА_12 . ОСОБА_8 , отримав від ОСОБА_11 частину грошових коштів у сумі 1000 доларів США, в рахунок погашення неіснуючого боргу, який із здійсненням погроз вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень вимагався учасниками злочинної групи. Після цього ОСОБА_8 відвіз отримані грошові кошти у домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , куди також приїхав ОСОБА_5 та ОСОБА_9 для розподілу між співучасниками грошових коштів, які передав ОСОБА_11 внаслідок вчиненого щодо нього вимагання.

17.11.2016 року о 15:30 поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , безпосередньо після розподілу незаконно отриманих коштів, які вимагались у ОСОБА_11 і були передані ним, вказаний злочин було припинено у зв`язку з затриманням учасників злочинної групи співробітниками СБУ.

Таким чином, ОСОБА_5 , як організатор та безпосередній співвиконавець вчинив злочин, передбачений ч.3 ст 27, ч. 2 ст. 189 КК України, вимагання, а саме вимога передачі чужого майна з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень над потерпілим вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у ході досудового слідства доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_11 щодо фактів вимагання у нього грошових коштів підозрюваним шляхом погроз застосування насильства відносно них, їх близьких родичів, пошкодженням майна; протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні злочину від 17.09.2016; протоколом огляду місця події від 17.11.2016 згідно якого у підозрюваного вилучено грошові кошти отримані від потерпілого, протоколами складеними за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог пункту 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

17.11.2016 о 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

18.11.2016, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України, за які законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України віднесені до тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя зобов`язаний в сукупності всі обставини, у тому числі те, що підозрюваний ОСОБА_5 був засуджений за аналогічний злочин (10.05.2007 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 356, 377, ч. 1 ст. 386, ч. 2 ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на 6 років), відсутні стійкі соціальні зв`язки, а саме відсутня сім`я та утриманці, відсутнє постійне місце роботи, що свідчить про наявний обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи обставини вчинення інкримінованих підозрюваному ОСОБА_5 злочинів є обгрунтований ризик вважати, що останній у ході розслідування даного кримінального провадження намагатиметься перешкоджати слідству, шляхом не явки до слідчого та суду, незаконно, в тому числі шляхом застосування насильства, впливати на потерпілих, їх близьких родичів, свідків щодо відмови давати показання проти нього, що свідчить про наявні обґрунтовані ризики, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом із цим, під час розгляду даного клопотання просимо врахувати, що підтвердженням ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є те, що підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчиняли вимагання не лише погрозами застосуванням насильства чи пошкодження або знищення майна потерпілих або їх близьких родичів але й реально здійснювали свої погрози.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Таким чином, на підставі вищевикладеного жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
За наведених підстав слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримав, суду пояснив, що по кримінальному провадженні існують ризики, зокрема те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, чинити тиск на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити свою злочинну діяльність, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив клопотання задовольнити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, просили суд допитати в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 та свідка з метою підтвердження чи спростування підозри.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосуванням технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 , не працює, одружений, має постійне місце проживання, раніше судимий за вчинення аналогічного злочину.

Проте, не дивлячись на вищенаведене, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті за який, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за скоєний злочин, а також той факт, що злочин вчинено з неодноразовими погрозами фізичною розправою потерпілому, особу підозрюваного, відсутність соціально стримуючих факторів, тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити тиск на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 189 КК України обґрунтована.

Клопотання сторони захисту, щодо виклику та допиту в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_11 , з метою підтвердження чи спростування підозри, суд вважає необґрунтованим та направлений на затягування розгляду клопотання, оскільки в матеріалах клопотання долучено достатньо доказів в обґрунтування підтвердження підозри, тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Аналогічне клопотання сторони захисту щодо допиту свідка в судовому засіданні суд вважає безпідставним, оскільки в судовому засіданні встановлено, що даний свідок органом досудового розслідування ще не допитаний та його причетність до скоєння даного кримінального правопорушення на даний час ще перевіряється.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також те, що злочин вчинено з погрозою застосування насильства, тому слідчий суддя вважає, що відсутні будь які підстави для визначення ОСОБА_5 розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто до 15 січня 2017 року до 15:30 год..

Строк дії ухвали слідчого судді до 15 січня 2017 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя