Справа № 299/236/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.08.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 ( головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури та обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.03.2016 року по кримінальному провадженні №11-кп/777/343/16 щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України.
Цим вироком:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, не одружений, не працюючий, з середньою освітою, судимий вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 30.01.2014 року за ч.4 ст.296 КК України на 03(три) роки 06(шість) місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 2 роки, засуджений:
- за ч.2 ст.286 КК України на 03 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 02 ( два) роки.
На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 30.01.2014 року за ч.4 ст. 296 КК України у виді 07 (сім) місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки 07 (сім) місяців.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 постановлено рахувати із часу приведення вироку до виконання й фактичного взяття його під варту.
Обраний 26.01.2016 року ОСОБА_7 захід забезпечення кримінального провадження у виді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.
Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області постановлено повернути власнику ОСОБА_10 ;
- автомобіль марки УАЗ, р/н НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області постановлено повернути ОСОБА_7 ..
-2-
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судово авто технічних експертиз № 22/15 від 11.09.2015 року, № 22/126 від 11.09.2015 року; № 22/127 від 14.09.2015 року та №22 /169 від 03.11.2015 року у розмірі по 307, 30 грн. кожна, а разом 1228, 80 грн..
Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення при таких обставинах.
Так, 26.08.2015 року, близько 14 год., ОСОБА_7 , в порушення вимог п.11.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого «На дорогах із двостороннім рухом», які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу», керуючи автомобілем марки «УАЗ 469 Б», р/н НОМЕР_2 , рухаючись по смузі руху автомобільної дороги між населеними пунктами с. Велика Паладь - с. Пийтерфолво в напрямку с. Велика Паладь Виноградівського району, виїхав на зустрічну смугу руху, не переконавшись у безпечності даного маневру, чим позбавив себе технічної можливості запобігти зіткненню передньою частиною свого автомобіля «УАЗ 469 Б», р/н НОМЕР_2 , з передньою лівою частиною автомобіля «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 , що рухався в зустрічному з його автомобілем напрямку.
В результаті дорожньо транспортної пригоди водій автомобіля «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_1 ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 391 від 29.09.2015 року отримав тілесні ушкодження у вигляді саден шкірних покровів та забійних ран м`яких тканин лівого передпліччя по задній поверхні та лівої гомілки в середньо верхній третині по передній поверхні, забійно рваної рани м`яких тканин лівої під пахвинної та лопаточної ділянки, рваної рани м`яких тканин лівого стегна в середній третині, забою плеча та плечового поясу, струсу головного мозку, що спричинили розлад здоров`я, понад 6, але не більше 21 дня, і за цією ознакою згідно п.2.3.2. «а» Правил судово медичного визначення степені тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний термін розладу здоров`я; відкритого перелому тіла лівої стегнової кістки, які є небезпечним для життя в момент їх заподіяння по цій ознаці», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року народження, кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 22/169 від 03.11.2015 року, з технічної точки зору, причиною даної дорожньо транспортної пригоди стали дії водія автомобіля «УАЗ 469Б», р/н НОМЕР_2 , який всупереч вимогам пункту 11.3 ПДР України, виїхав на зустрічну смугу руху, по якій в той час рухався автомобіль, не переконавшись у безпечності даного маневру.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію злочину, просить вирок суду від 25.03.2016 року скасувати в зв`яжу з невідповідністю призначеного судом покарання за своєю м`якістю ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 04(чотири) роки позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03(три) роки. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину
-3-
покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 30.01.2014 року за ч.4 ст. 296 КК України у виді 01 (одного) року позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на 05 (п`ять) років із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 03(три) роки. Вказує, що при постановленні вироку судом не в повній мірі враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 08(вісім) років з позбавлення права керування транспортними засобами. ОСОБА_7 будучи засудженим за вчинення умисного тяжкого злочину, під час іспитового строку, вчинив новий тяжкий злочин. Крім того, як встановлено під час досудового розслідування та під час розгляду провадження в суді, ОСОБА_7 негативно характеризується по місцю проживання. Отже, призначене йому покарання є м`яким, і не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду від 25.03.2016 року скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. При цьому дослідити диск з аудіофіксацією судового провадження із залученням професійного перекладача. Вказує, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, оскільки він не володіє українською мовою, йому було надано перекладача, який, як виявилося тільки після ухвалення вироку, не вірно здійснював переклад. Отримавши вирок суду він, скориставшись послугами знайомого перекладача, вияв, що згідно обставин справи, він повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому. Однак, він на протязі всього часу розслідування кримінального провадження та судового розгляду, вину визнавав частково, о скільки оспорював певні обставини, які суттєво на його думку могли вплинули на прийняття кінцевого рішення. Не володіючи українською мовою, у порушення вимог п.18 ч.3 ст. 42 КПК України йому не роз`яснили, що він має право отримувати всі процесуальні документи на мові, якою володіє, тобто угорській, чим було порушеного його право на захист. Крім того, його захисник теж не володіє угорською мовою, і він спілкувався з ним також через перекладача. Саме ця обставина привезла до невірного з`ясування обставин справи судом, і невірного вибору тактики (позиції) захисту. Також, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 349 КПК України, оскільки він обмежився тільки дослідженням протоколу огляду місця ДТП, судових експертиз та характеризуючих даних. Тобто, визнаючи вину тільки частково, судом не було перевірено обставини справи, з якими він не погоджувався. Також йому не роз`яснено вимоги вищевказаної норми закону, що позбавляє його зараз оспорювати фактичні обставини справи, які судом не досліджувалися.
Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, виклавши основні доводи апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримання своєї апеляційної скарги та заперечення проти апеляційної скарги прокурора, думку прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечила апеляційну скаргу обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд уважає, що апеляційні скарги прокурора підлягає дор часткового задоволення, а обвинуваченого у повному обсязі з таких підстав.

-4-
Відповідно до вимог ст.348 КПК України після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я по батькові, місце і дату нородження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання.
Згідно до п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має бути негайно і детально проінформований зрозумілою для нього мовою про формулювання висунутого йому обвинувачення. Не роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення є істотним порушенням права обвинуваченого на захист, оскільки перешкоджає суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Тільки після роз`яснення суті обвинувачення й упевненості в тому, що обвинувачений зрозумів про що йде мова, головуючий може з`ясувати в нього ставлення до висунутого обвинувачення чи визнає він свою вину повністю, частково або повністю її заперечує.
З журналу та звукозапису судового засідання вбачається, що судом першої інстанції не було детально проінформовано обвинуваченого зрозумілою для нього мовою про формулювання висунутого обвинувачення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що роз`яснення головуючим обвинуваченому суті обвинувачення тривало всього близько 01 хв. 90 сек., не зважаючи на те, що обвинувачений не володіє мовою якою ведеться судочинство.
Відповідно до ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд першої інстанції здійснив обмеження дослідження доказів у порядку ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Однак, у порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції не з`ясував думку потерпілого ОСОБА_10 щодо порядку дослідження доказів. Крім того, головуючий не з`ясував, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також не зазначив зміст обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Визнання обвинуваченим своєї вини ще не є безумовною підставою для прийняття рішення про скорочений судовий розгляд, оскільки визнання ним своєї вини у вчиненому кримінальному правопорушенні може бути покладено в основу обвинувачення тільки за умови підтвердження цього визнання сукупністю доказів, які є наявними в провадженні, а вина доведена в законному порядку.

Зміст показань обвинуваченого ОСОБА_7 наведених у вироку не свідчить про повне визнання ним свої вини, оскільки останній, не володіє українською мовою, а роз`яснення йому головуючим обвинувачення тривало незначний час.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку про порушення судом вимог ст. ст. 348, 349, 353 КПК України призвело до порушення права потерпілих та обвинуваченого на захист.

-5-

Доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування кримінального закону, зокрема ст.71 КК України при призначенні додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами підлягають до ретельної перевірки та відповідної оцінки, з урахуванням того, що ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України призначене таке додаткове покарання.

Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За ст.412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п.5 ч.2 ст. 412 КПК України.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення, чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства, чи іншим шляхом вплинули, чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів уважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційним судом істотним чи неістотним, залежно від обставин кримінального провадження.
Установлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів як обвинуваченого так і потерпілих, які перешкодили суду повно, і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому вирок підлягає до скасування.
Отже, апеляційним судом установлено порушення вимог п.5 ч.2 ст.412 КПК України, що відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.415 цього Кодексу є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

-6-
Одночасно, апеляційний суд з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, даних про його особу, фактичних обставин кримінального провадження, тяжкості покарання, що загрожує останньому у разі доведеності його вини, з метою запобіганню ризикам, передбачених статтею 177 КПК України, прийшов до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити повністю.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.03.2016 року щодо ОСОБА_7 - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду з 21 год. до 08 год. наступного дня продовжити до 09.10.2016 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: