05.02.2016 Справа № 696/1556/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка кримінальне провадження №0000437 від 21.07.2014 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Андіжан, Узбецької СССР, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого охоронцем ТОВ «Агро Плюс 2006», з середньою освітою, раніше не судимого ( на підставі ст.89 КК України),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки смт. Олександрівка Кіровоградської області, українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , одруженої, має на утриманні сина ОСОБА_14 , 2003 р.н.,працюючої оператором свиноферми ТОВ «Агро Плюс 2006», з неповною середньою освітою, раніше не судимої;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_2 , одруженого, має на утриманні двох дітей: сина ОСОБА_15 - 2000 р.н., сина ОСОБА_16 - 2008 р.н. , працюючого механізатором ТОВ «Агро Плюс 2006», з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України;

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового слідства з урахуванням зміненого 22 грудня 2015 року прокурором в порядку ст.ст. 338-341 КПК України обвинувачення, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України за наступних обставин.

21.07.2014 року, близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою та в співучасті, таємно, з особистих корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність власних дій, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу з території ТОВ «Агро Плюс 2006», що знаходиться за адресою с. Тимошівка Кам`янського району Черкаської обл., вул. Леніна 53 б, намагалися скоїти крадіжку свиней, а саме 5-х голів вагою 100 кг кожне, вартістю 25 грн. за 1 кг живої ваги, на загальну суму 12500 грн., але злочинний умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були виявлені на місці скоєння злочину головним агрономом підприємства.

Вказані дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, групою осіб.

2

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України як незакінчений замах, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. В скоєному розкаюється.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнала повністю, підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті. В скоєному розкаюється.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. В скоєному розкаюється.

Крім визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, їх вина також підтверджується:

-показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_18 .? свідка ОСОБА_19 , який працює головним агроном у ТОВ «Агро Плюс 2006», про те, що 21.07.2014 року близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , намагалися скоїти крадіжку 5-ти голів свиней, вагою 100 кг кожне, але були виявлені на місці скоєння злочину головним агрономом підприємства ОСОБА_19 , який доповів про це власнику ОСОБА_18 .

Крім того, вина обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, підтверджується також наступними дослідженими та проаналізованими судом письмовими доказами, зокрема:

- витягом №1 з кримінального провадження №0000437 (а.к.п.31);

- заявою директора ТОВ Агро Плюс 2006 ОСОБА_20 від 21.07.2014 про вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_17 замаху на вчинення крадіжки свиней та притягнення винних осіб до відповідальності (а.к.п. 42).

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачувалися також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.

ОСОБА_7 , в один із днів другої декади лютого 2014 року, діючи за попередньою змовою та у співучасті з ОСОБА_8 , працюючи охоронцем ТОВ «Агро Плюс 2006», що по вул. Леніна, 53 б, в с. Тимошівка Кам`янського району Черкаської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, таємно, з особистих корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність власних дій, шляхом вільного доступу, скоїли крадіжку 4 свиней масою 8 кг кожне, вартістю 60 грн. за 1 кг живої ваги, тобто 480 грн. за голову, чим завдали товариству матеріальних збитків на загальну суму 1920 грн.

Він же, повторно, в один із днів третьої декади березня 2014 року, діючи за попередньою змовою та у співучасті з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючи охоронцем ТОВ «Агро Плюс 2006», що по вул. Леніна, 53 б в с. Тимошівка Кам`янського району Черкаської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, таємно, з особистих корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність власних дій, шляхом вільного доступу, скоїли крадіжку 4 свиней масою 8 кг кожне, вартістю 60 грн. за 1 кг живої ваги, тобто 480 грн. за голову, чим завдали товариству матеріальних збитків на загальну суму 1920 грн.

Він же, повторно, в один із днів першої декади квітня 2014 року, діючи за попередньою змовою та у співучасті з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючи охоронцем ТОВ «Агро Плюс 2006», що по вул. Леніна, 53 б в с. Тимошівка Кам`янського району Черкаської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, таємно, з особистих корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність власних дій, шляхом вільного доступу скоїли крадіжку 4 свиней масою 8 кг кожне, вартістю 60 грн. за 1 кг живої ваги, тобто 480 грн. за голову, чим завдали товариству матеріальних збитків на загальну суму 1920 грн.

Вказані дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно,группою осіб.

3

Разом з тим, в ході судового розгляду справи, 22 грудня 2015 року прокурором в порядку ст. 340 КПК України винесена постанова про відмову від підтримання державного обвинувачення в частині обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за відсутністю доказів вчинення даного кримінального правопорушення.

Однак, представник потерпілого ОСОБА_13 , відповідно до вимог ст. 340 КПК України погодився підтримувати обвинувачення в суді в частині обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому, в обґрунтування пред`явленого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України представник потерпілого посилався на:

- протокол допиту ОСОБА_7 в якості підозрюваного від 21.07.2014 ( а.к.п.65-66);

- протокол допиту ОСОБА_8 в якості підозрюваної від 21.07.2014( а.к.п.89-90);

-показання на досудовому слідстві свідка ОСОБА_21 , дружини обвинуваченого ОСОБА_7 , де вона пояснювала, що її чоловік ОСОБА_7 в лютому, березні та квітні приносив додому маленьких поросят загальною кількістю 6 голів, які викрадав з місця своєї роботи (а.к.п.137);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2014 за участю обвинуваченої ОСОБА_8 , де вона повідомила про обставини викрадення поросят в лютому, березні та квітні 2014 року(а.к.п.162-166).

Разом з тим, щодо обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 185 КК України, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

У відповідності до ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Тому, аналізуючи докази представника потерпілого як сторони обвинувачення у їх сукупності, суд приходить до переконання, що основна частина в частині обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, ґрунтується лише на показаннях обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , що були надані ними під час досудового розслідування. А при допиті в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 не визнали своєї вини у крадіжці 12 поросят у лютому-квітні 2014 року; свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 показали, що ОСОБА_8 у лютому - квітні 2014 року не передавала їм 6 поросят, а свідок ОСОБА_21 на підставі ст.63 Конституції України відмовилась давати показання відносно свого чоловіка ОСОБА_7 .

Таким чином, доказів вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, представник потерпілого як сторона обвинувачення суду не надав.

Разом з тим, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_24 , який працював в

4

ТОВ Агро Плюс 2006 технологом, та ОСОБА_25 , який працював в ТОВ Агро Плюс 2006 зоотехніком, показали, що у ТОВ Агро Плюс 2006 була встановлена сертифікована програма щодо обліку свиней на свинофермі. Фактів недостачі чи викрадення свиней протягом лютого-квітня 2014 року на свинофермі ТОВ Агро Плюс 2006 не було і відповідно вони не зверталися із заявами до Кам`янського райвідділу міліції про крадіжки.

Розглянувши справу на засадах змагальності та диспозитивності, безпосередньо перевіривши і оглянувши лише ті докази сторони обвинувачення і сторони захисту, які в ході судового розгляду кримінального провадження та у визначені строки надані суду і, проаналізувавши їх в сукупності та у системному взаємозв`язку між ними відповідно до положень ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що доказів вчинення обвинуваченими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, в судовому засіданні не надано.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Згідно із ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Виправдувальний вирок згідно із ч.1 ст. 373 КПК України ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, на думку суду, оскільки ні досудовим слідством, ні стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вчинили таємне викрадення дванадцятьох поросят у лютому - квітні 2014 року, суд з урахуванням закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу про тлумачення сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, вважає за необхідне ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України виправдати за недоведеністю ними вчинення кримінального правопорушення.

Оцінюючи зібрані по справі докази в результаті всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх обставин в їх сукупності, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_26 суд кваліфікує: за ч.3 ст.15 КК України, ч.2 ст. 185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене групою осіб. Суд вважає, що з обвинувачення підлягає виключенню кваліфікуюча ознака повторність, оскільки вона відсутня в діях обвинувачених.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно.

В якості пом`якшуючої покарання обставини обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує щире каяття в скоєному. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох дітей: сина ОСОБА_15 - 2000 р.н., сина ОСОБА_16 -2008 р.н.

5

В якості пом`якшуючої покарання обставини обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_14 , 2003 р.н.

В якості пом`якшуючої покарання обставини обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує щире каяття в скоєному. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання, а тому призначає покарання в межах санкції статті та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України. Суд вважає, що саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченої ОСОБА_8 , яка за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, суд вважає що її виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання, а тому призначає покарання в межах санкції статті та вважає за можливе звільнити її від відбування покарання, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України. Суд вважає, що саме це покарання буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, суд вважає що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання, а тому а тому призначає покарання в межах санкції статті та вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, застосувавши ст.ст. 75, 76 КК України. Суд вважає, що саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Представником ТОВ «Агро Плюс 2006» - ОСОБА_12 пред`являвся цивільний позов до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення з них солідарно на користь ТОВ «Агро Плюс 2006» 8700 Євро, що за курсом НБУ станом на 17.09.2014 року складав 1 євро 16,9 грн., тобто 147 030 (сто сорок сім тисяч тридцять) грн. - заподіяної матеріальної шкоди.

Судове засідання по справі призначалось на 19.11.2014 р., 04.12.2014 р. Представник ТОВ «Агоро Плюс 2006» ОСОБА_12 , який належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило, у звязку з чим на підставі ст.326 КПКУкраїни цивільний позов залишається без розгляду.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

6

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України - виправдати за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України - виправдати за недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 : не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Плюс 2006» до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення матеріальних збитків залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області через Кам`янський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбаченихст.394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Кам`янський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: