№ 5 6011 ск 16
Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула в судовому засіданні 14 вересня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 12 травня 2016 року щодо ОСОБА_4 .
Вироком Лебединського районного суду Сумською області від 15 лютого 2016 року

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього певних обов`язків.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 12 травня 2016 року вирок місцевого суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 змінено, в решті вирок суду залишено без змін.
За вироком суду, ОСОБА_4 визнано винним у тому, що він, 3 жовтня 2015 року, приблизно о 17 год. 30 хв. керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Суми-Юнаківка» поблизу с. Штепівка Лебединського району Сумської області, грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті якого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження, потерпілим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. При цьому посилається на ту обставину, що місцевий судом не враховано у повній мірі особу засудженого та обставини вчинення злочину, безпідставно звільнено ОСОБА_4 від відбуванням покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У свою чергу, апеляційний суд, у порушення вимог ст. 419 КПК України, вказаних порушень, допущених місцевим судом, не усунув та вирок місцевого суду, в частині застосування щодо засудженого положень ст. 75 КК України, залишив без змін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи касаційної скарги прокурора про порушення щодо засудженого загальних засад призначення покарання, а саме безпідставного звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, суд обґрунтовуючи висновок щодо виду і міри покарання ОСОБА_4 , призначаючи йому покарання у виді позбавлення волі та звільняючи його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, виходив з того, що засуджений визнав свою вину та щиро розкаявся, частково відшкодував завдану шкоду, характеризується позитивно, враховано його сімейний та матеріальний стан, враховано думку потерпілих при призначенні покарання засудженому. Одночасно судом враховано й конкретні обставини кримінального провадження. Обставин, які обтяжують покарання засудженому в ході судового розгляду не встановлено.

Врахувавши, всі зазначені обставини в їх сукупності, суд обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, але за умови здійснення за ним контролю з боку кримінально-виконавчої інспекції на підставі статей 75, 76 КК України.

При розгляді апеляції прокурора, суд апеляційної інстанції перевірив доводи скарги, аналогічні доводам викладеним у касаційній скарзі, належним чином вмотивував своє рішення з наведенням докладних мотивів з яких апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення а вирок місцевого суду, в частині звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, без змін. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ст. ст. 75, 76 КК України відповідає вимогам закону, а покарання, за своїм видом та розміром, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження нових злочинів та відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 12 травня 2016 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3