АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000499, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Києва, який до утримання в Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Подільського районного суду м. Києва від 04 листопада 1994 року за ч.1 ст. 141, ч. 2 ст. 142 КК України 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2000 року за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ч. 2 ст. 82 КК України 1960 р. на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2004 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; вироком Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2004 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі; вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 вересня 2008 року за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2010 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі; вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 січня 2013 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік позбавлення волі; вироком Оболонського районного суду м. Києва від 17 квітня 2013 року за ч. 2 ст. 190. ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі; вироком Подільського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2015 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 рокуОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і йому призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, за вироком Подільського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року, ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 11 лютого 2016 року.
Зараховано до строку відбування покарання ОСОБА_7 строк покарання, фактично відбутий та врахований вироком Подільського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року, частину якого він відбув за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року, а саме з 07 серпня 2015 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 10 000 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 8 000 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 матеріальну шкоду у розмірі 5 000 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_13 матеріальну шкоду у розмірі 8 000 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду у розмірі 2 600 гривень.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_16 матеріальну шкоду у розмірі 16 000 гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 10 207 гривень.
Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що суд першої інстанції при призначенні йому покарання не врахував відсутність обставин, які обтяжують покарання та наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів та співпрацю з органами досудового розслідування, наявність у нього на утриманні малолітньої дитини та хворої матері пенсійного віку.

Іншими учасниками судового провадження, які мають право подати апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржений.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу та змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання, вважаючи його занадто суворим, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, а також просив застосувати положення ч. 5 ст. 72 КК України та зарахувати обвинуваченому строк попереднього ув`язнення, звільнивши його з-під варти у залі суду по відбуттю строку покарання, прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок суду першої інстанції без змін, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винуватим у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 190 КК України.

Як визнав установленим у вироку суд першої інстанції, кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, розробив з цією метою план, згідно якого він вдавав вигляд людини, яка має намір придбати мобільний телефон марки «Іphone 5S», однак об`єктивно не міг чи не збирався виконувати взяті на себе зобов`язання. Створюючи хибне враження про добросовісність своїх намірів, ніби він здатний придбати вищевказаний мобільний телефон, зловживаючи довірою, 02 квітня 2014 року ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», який належить ОСОБА_12 , за наступних обставин.
02 квітня 2014 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Льва Толстого. 8 в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «AppleIphone 5S», який належить ОСОБА_12 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з ОСОБА_12 , де шахрайським шляхом, під приводом купівлі мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S» за 5 000 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким, не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману, повторно заволодів приватним майном, а саме мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», вартістю 5 000 гривень, який належить ОСОБА_12 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 06 квітня 2014 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Льва Толстого, 8 в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», який належить ОСОБА_18 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з ОСОБА_18 , де шахрайським шляхом, під приводом купівлі мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S», за 5000 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману повторно, заволодів приватним майном, а саме: мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», 64 GB, вартістю 5 000 гривень, який належить ОСОБА_18 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 09 квітня 2014 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Льва Толстого, 8 в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «AppleIphone 5S», який належить ОСОБА_19 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з ОСОБА_19 , де шахрайським шляхом, під приводом купівлі мобільного телефону марки «AppleIphone 5S», за 7 800 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілому.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману повторно, заволодів приватним майном, а саме: мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», 16 GB, вартістю 7 800 гривень, який належить ОСОБА_19 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 17 квітня 2014 року, приблизно о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Льва Толстого, 8 в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільними телефонами марки «AppleIphone 5S», які належали ОСОБА_20 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з громадянкою ОСОБА_20 , де шахрайським шляхом під приводом купівлі двох мобільних телефонів марки «Apple Iphone 5S» за 18 900 гривень, отримав вищевказані мобільний телефони, заволодівши якими ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману повторно, заволодів приватним майном, а саме: мобільним телефоном марки «AppleIphone 5S», 16 GB та мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», 16 GB, загальною вартістю 18 900 гривень, які належать ОСОБА_20 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 13 червня 2014 року, приблизно о 16 годині 25 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Льва Толстого, 8 в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «AppleIphone 5S», який належить ОСОБА_6 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з громадянином ОСОБА_6 , де шахрайським шляхом, під приводом купівлі мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S», золотого кольору, за 10 207 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілому.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману, заволодів приватним майном, а саме мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», вартістю 10 207 гривень, який належить ОСОБА_6 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 05 липня 2014 року, приблизно о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Льва Толстого. 8 в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «AppleIphone 5S», який належить ОСОБА_13 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з громадянкою ОСОБА_13 , де шахрайським шляхом, під приводом купівлі мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S», золотого кольору за 8 000 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій.
Ввсього ОСОБА_17 шляхом обману, заволодів приватним майном, а саме мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», вартістю 8 000 гривень, який належить ОСОБА_13 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 15 липня 2014 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи біля станції Київського метрополітену «Сирець» в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», який належить ОСОБА_14 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з громадянкою ОСОБА_14 , де шахрайським шляхом під приводом купівлі мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S», за 2 600 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився ним на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману, заволодів приватним майном, а саме мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», вартістю 2 600 гривень, який належить ОСОБА_14 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 29 липня 2014 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Льва Толстого, 8 в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «AppleIphone 5S», який належить ОСОБА_21 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з громадянином ОСОБА_21 , де шахрайським шляхом, під приводом купівлі мобільного телефону марки «Арріе Iphone 5S», за 11 000 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився ним на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілому.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману повторно, заволодів приватним майном, а саме мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», 64 GB, вартістю 11 000 гривень, який належить ОСОБА_21 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 06 серпня 2014 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи по вул. Льва Толстого, 8 в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «AppleIphone 5S», який належить ОСОБА_22 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з ОСОБА_23 , де шахрайським шляхом під приводом купівлі мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S», за 10 000 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився ним на розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману повторно, заволодів приватним майном, а саме мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», 32 GB, вартістю 10 000 гривень, який належить ОСОБА_9 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 30 серпня 2014 року, приблизно о 20 годині 05 хвилин ОСОБА_24 , перебуваючи по вул. Прорізній, 1 в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», який належить ОСОБА_10 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з ОСОБА_10 , де шахрайським шляхом під приводом купівлі мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S», за 8 000 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився ним на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману заволодів приватним майном, а саме мобільним телефоном марки «Apple Iphone 5S», вартістю 8 000 гривень, який належить ОСОБА_10 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того, 07 грудня 2014 року в денний час ОСОБА_24 , перебуваючи на площі Майдану Незалежності в м. Києві, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, маючи намір заволодіти шляхом обману мобільним телефоном марки «Apple Iphone 6», який належить ОСОБА_25 , діючи відповідно до раніше розробленого плану, зустрівся з громадянкою ОСОБА_26 , де шахрайським шляхом, під приводом купівлі мобільного телефону марки «Apple Iphone 6», за 16 000 гривень, отримав вищевказаний мобільний телефон, заволодівши яким ОСОБА_24 , не маючи наміру та можливості виконати взяті на себе зобов`язання, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілій.
Всього ОСОБА_17 шляхом обману, заволодів приватним майном, а саме мобільним телефоном марки «Apple Iphone 6», вартістю 16 000 гривень, який належить ОСОБА_25 , розпорядившись ним на власний розсуд.
Крім того ОСОБА_24 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, розробив із цією метою план, згідно якого він вдавав враження людини, яка придбає мобільний телефон, згідно розміщеного 15 січня 2015 року оголошення на сайті «Сландо» всесвітньої мережі Інтернет потерпілою ОСОБА_27 про продаж мобільного телефону марки «Apple Iphone 5S», ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 8500 гривень, однак об`єктивно не міг та не збирався виконувати взяті на себе обов`язки. Так, ОСОБА_7 створюючи хибне враження про добросовісність своїх намірів, що саме він здатний придбати вищевказаний мобільний телефон, шляхом обману, 16 січння 2015 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_27 з метою покупки в неї мобільного телефону «Apple Iphone 5S», НОМЕР_2 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману та діючи відповідно до раніше розробленого плану, шахрайським шляхом під приводом купівлі мобільного телефону «Apple Iphone 5S», НОМЕР_2 за 8500 гривень,отримав вищевказаний мобільний телефон від ОСОБА_28 , заволодівши яким ОСОБА_7 , не маючи наміру та можливості взяти на себе зобов`язання, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав ОСОБА_29 матеріальної шкоди на суму 8500 гривень.
Відповідно до вимог частини 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), за обставин, викладених у вироку, згідно частини 2 статті 394 КПК України, колегією суддів не перевіряються, оскільки фактичні обставини кримінального провадження під час судового розгляду в суді першої інстанції ніким із учасників судового провадження не оспорювались, щодо них відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України докази в судовому засіданні не досліджувались, і вони в апеляційній скарзі, поданій обвинуваченим, не заперечуються.

При цьому судом першої інстанції належно з`ясована правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, на підставі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин кримінального правопорушення, доведеності винуватості ОСОБА_7 , правову кваліфікацію діянь, вчинених останнім за ч. 2 ст. 190 КК України, колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильною.

Доводи обвинуваченого, викладені в апеляційній скарзі стосовно наявності підстав для зміни вироку та зменшення строку призначеного судом покарання, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Всупереч твердженням в апеляційній скарзі, покарання ОСОБА_7 як за вчинене кримінальне правопорушення, так і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому судом першої інстанції були фактично враховані усі обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.
Так, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, у тому числі і за аналогічні злочини, вчинив кримінальне правопорушення, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, на обліку у лікаря-психіатрі та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем реєстрації характеризується задовільно, стан його здоров`я та сімейні обставини, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття, та відсутність обставини, що обтяжує покарання, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства, а тому належним чином визначив йому покарання у середніх межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 190 КК України.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_7 остаточного покарання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив до постановлення попереднього вироку Подільським районним судом міста Києва від 30 жовтня 2015 року, яким його було засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано застосував принцип часткового складання призначених покарань, та за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України визначив остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.
Отже, судом першої інстанції ОСОБА_7 призначене покарання з дотриманням вимог ст. ст. 50, 65, 70 КК України, яке за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та особі обвинуваченого, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Підстав для призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок у наведеній його частині, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Інші доводи, викладені у апеляційній скарзі обвинуваченого, висновків суду не спростовують.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами захисника обвинуваченого про наявність підстав для зарахування ОСОБА_7 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання строку попереднього ув`язнення.

Так, у зв`язку з вступом в законну силу 24 грудня 2015 року Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк покарання» № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, згідно абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 року), суд має звільнити засудженого від відбування покарання, якщо строк попереднього ув`язнення, відбутий засудженим у межах кримінального провадження, дорівнює або перевищує фактично призначене йому основне покарання, передбачене частиною першою цієї статті.

Як убачається з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 зараховано до строку відбування покарання строк покарання, фактично відбутий та врахований вироком Подільського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2015 року, частину якого він відбув за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року, а саме з 07 серпня 2015 року.
З огляду на те, що ОСОБА_7 з 07 серпня 2015 року і до сьогоднішнього дня утримується під вартою в Київському слідчому ізоляторі, загальний строк його утримання під вартою у межах кримінального провадження на день апеляційного розгляду становить 1 рік 3 місяці, що з урахуванням вимог ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 р), відповідає 2 рокам 6 місяцям позбавлення волі.

Оскільки вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у вигляді 2 років і 6 місяців позбавлення волі, тобто на день апеляційного розгляду відбутий обвинуваченим у межах кримінального провадження строк попереднього ув`язнення відповідає строку фактично призначеного йому покарання, тому ОСОБА_7 слід зарахувати в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 2 (двом) дням позбавлення волі, і звільнити з-під варти в залі судового засідання негайно по відбуттю строку покарання.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 07 серпня 2015 року по 07 листопада 2016 року включно з розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 2 (двом) дням позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі судового засідання негайно по відбуттю строку покарання.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

__________________ ____________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_30 ОСОБА_3