Справа №489/5344/16-к 02.11.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
04 листопада 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою начальника Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2016 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України,
- якою слідчому відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
секретаря ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі начальник Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Провадження № 11-сс/784/463/16 Слідчий суддя: ОСОБА_8
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_1 .
2. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що суддею безпідставно відмовлено в задоволені клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , оскільки в матеріалах справи міститься достатньо доказів, які доводять його причетність до вчинення інкримінованого злочину. Посилається на показання потерпілого ОСОБА_9 , який впізнав, що одним із нападників був саме підозрюваний ОСОБА_5 . Зазначає, що в ході судового розгляду ОСОБА_5 сам не заперечував того, що наносив декілька ударів потерпілому. Вказує про наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, адже він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна та вчинив його під час іспитового строку. Зазначає, що обрання менш суворого запобіжного заходу не дозволить забезпечити належного виконання ОСОБА_5 сво процесуальних обов`язків під час кримінального провадження.
3. Встановлені слідчим суддею обставини.
ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 25.10.2016 року о 13 год. 20 хв. за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись поблизу будинку №34 по вул. Залізничній в м. Миколаєві, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном на ОСОБА_9 , поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого в момент спричнення, та із погрозою насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, умисно, з корисливих мотивів, погрожуючи застосуванням ножа, заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме мобільним телефоном марки «Nokia», вартістю 300 грн., в якому знаходились дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайф», гаманцем чорного кольору, вартістю 150 грн. та курточкою чорного кольору, вартістю 300 грн. Після чого з місця події зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
В цей же день, 25.10.2016 року о 14 год.40 хв. ОСОБА_11 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.
26.10.2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.
27.10.2016 року слідчий СВ Інгульского ВП ГУНП України в Миколаївській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Мотивуючи необхідність обрання такого запобіжного заходу, слідчий послався на доведеність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого корисливого злочину й на те, що у разі визнання винуватим в кримінальному правопорушенні, у якому він підозрюється, йому загрожує покарання строком до 10 років позбавлення волі. Також зазначав, що підозрюваний вчинив кримінальне правопорушення маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливого злочину. Зазначав про характер вчинення даного злочину, що в сукупності вказувало про ризики вчинення ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень та можливості продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Слідчий посилався на те, що ОСОБА_5 не працює і не має стійких соціальних зв`язків.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя вказав, що жоден з наведених в клопотанні доказів не доводить обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину.
4. Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення підозрюваного та захисника ОСОБА_7 , які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін; вивчивши надані матеріали та матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 вказані вимоги закону слідчим суддею не дотримані.
Відмовляючи в обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що надані прокурором докази не доводять обґрунтованість підозри щодо вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому вказавши на те, що в заяві про вчинений злочин потерпілий повідомив про вчинення щодо нього протиправних дій трьома чоловіками та всі протиправні дії відносно нього вчиняв інший підозрюваний - ОСОБА_10 .
З такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.
Обґрунтованість підозри підтверджується наявними в матеріалах провадження даними, що містяться в протоколі обшуку місця події, в ході якого було знайдено светр одного із нападників; даними рапорту працівника поліції про затримання трьох осіб, що підозрювались у вчинені розбійного нападу, одним із яких виявився ОСОБА_5 ; даними зафіксованими в протоколах допитів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які були свідками того, як потерпілий впізнав одним із нападників підозрюваного ОСОБА_5 ; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 , який бачив ОСОБА_5 й ОСОБА_10 після вчинення ними розбійного нападу.
Більш того, висновки слідчого судді щодо необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри спростовуються даними протоколу допиту самого потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що розбійний напад на нього було вчинено двома особами, серед яких він впізнав ОСОБА_5 . Потерпілий зазначав, що чоловіки підійшли до нього одночасно та обидва питали про наявність у нього грошей. Після цього ОСОБА_10 наніс йому декілька ударів в обличчя руками, від чого він знепритомнів, та потягнув у яму, де продовжив наносити удари. ОСОБА_5 знаходився поряд і дивився на нього. Після цього ОСОБА_10 з його куртки забрав мобільний телефон, гаманець та гроші. Грошові кошти ОСОБА_10 і ОСОБА_5 відразу поділили між собою. Після цього ОСОБА_10 заволодів його курткою та светром, а ОСОБА_5 запропонував зв`язати його. ОСОБА_10 також пропонував нанести йому удар ножем і засипати камінням, демонстрував ніж, однак ОСОБА_5 від цього відмовився.
Крім того, в ході допиту підозрюваного ОСОБА_5 під час розгляду клопотання він також не заперечував, що наніс потерпілому декілька ударів. В суді апеляційної інстанції підтвердив вказані обставини, зазначивши, що хотів розборонити ОСОБА_10 і потерпілого.
Таким чином, наведене свідчить про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України. При цьому доведеність обвинувачення в цьому кримінальному провадженні не розглядається.
З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_5 не працює, джерел для існування немає, стійки соціальні зв`язки у нього відсутні, раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинив зазначений злочин в період іспитового строку, а тому зазначене свідчить про обґрунтованість вказаного в клопотанні слідчим ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Даних, які б вказували на те, що за станом здоров`я ОСОБА_5 не може утримуватись під вартою, немає.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, особу підозрюваного та наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не є достатнім для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні слідчого та в апеляційній скарзі прокурора.
Крім того, враховуючи, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства до потерпілого, апеляційний суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у відповідності з вимогами ч.4 ст. 183 КПК України.
Керуючись ст.ст. 183, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу начальника Ленінського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2016 року, якою слідчому відмовлено в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 скасувати.
Задовольнити клопотання слідчого СВ Інгульского ВП ГУНП України в Миколаївській області та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком не більше 60 днів, без визначення розміру застави.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 .
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 та надіслати начальнику Інгульского ВП ГУНП України в Миколаївській області для виконання.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3