Справа №585/3603/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/557/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне тяжке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в порядку апеляційного розгляду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на обвинувальний вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суличівка Ріпкинського району Чернігівської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого за ч.2 ст.121 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій вона просить вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 7 років, в іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначено покарання з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, з`являтися на реєстраційну відмітку до кримінально-виконавчої інспекції за місцем проживання.

Обрано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 вказує на допущене судом неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою призначення обвинуваченому ОСОБА_7 невиправдано м`якого покарання та безпідставне звільнення від відбування покарання з випробуванням. Оскільки, призначаючи останньому покарання та одночасно застосовуючи ст.ст. 69 та 75 КК України, суд першої інстанції порушив вимоги ст. 65 КК України, належним чином не врахував тяжкість, суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 злочину, наслідки у вигляді смерті потерпілого, обставини вчиненого злочину, зокрема, кількість та механізм спричинення тілесних ушкоджень; враховані судом, як обставини, які пом`якшують покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, є складовою однієї обставини, а позитивна характеристика обвинуваченого, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей є обставинами, що характеризують особу обвинуваченого, та не мають бути враховані як обставини, що пом`якшують покарання.

Іншими учасниками судового розгляду вирок суду відносно ОСОБА_7 в апеляційному порядку не оскаржено.

Як встановив суд, 18 жовтня 2015 року близько 21 години, ОСОБА_11 , знаходячись за місцем проживання своїх батьків в АДРЕСА_2 , вживав спиртні напої разом зі своїм батьком ОСОБА_12 та братом ОСОБА_13 . Між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_11 встав із-за столу та, підійшовши до потерпілого, взяв його правою рукою за голову та долонею лівої руки наніс близько 15 ударів в район правого ока та щелепи. Від одного з нанесених ударів потерпілий не втримав рівноваги та впав на підлогу зі стільця на правий бік, ОСОБА_11 підійшов до нього та наніс декілька ударів долонею руки в область обличчя, після чого потерпілий ОСОБА_13 піднявся з підлоги, сів за стіл та продовжив вживати спиртне. Через деякий час ОСОБА_11 встав із-за столу та знову підійшов до потерпілого, наніс йому декілька ударів долонями рук в область правої та лівої вискової області, від одного з нанесених ударів потерпілий разом зі стільцем впав на підлогу на спину. Лежачи на підлозі, потерпілий схопив ОСОБА_7 руками за внутрішню частину колінного згину обох ніг та потягнув останнього на себе, від чого ОСОБА_11 , не втримавши рівноваги, впав та надавив потерпілому в область грудної клітки. Після цього ОСОБА_11 , піднявшись, підійшов до потерпілого, який лежав на спині на підлозі, із прикладенням значної сили продовжував наносити чисельні удари руками та ногами в різні частини тіла ОСОБА_16 , а саме: в область грудної клітини, голови, верхніх та нижніх кінцівок. Від нанесених ударів в область життєво важливого органу, а саме в грудну клітину, наступного дня, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 помер.

Заслухавши доповідь судді про обставини кримінального провадження та суть апеляційної скарги, прокурора на підтримку зміненої та доповненої апеляційної скарги, обвинуваченого, потерпілу та захисника, які заперечували проти її задоволення та просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судове рішення згідно з ч.1 ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом п.2 ч.3 ст.374 КПК України, суд у мотивувальній частині вироку зазначає формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків вини і мотивів кримінального правопорушення. Формулювання обвинувачення повинно містити точний опис обставин справи з зазначенням ознак об`єктивної сторони складу злочину, визнаного судом доведеним.

В порушення вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції, ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_7 , формулюючи обвинувачення за ч.2 ст. 121 КК України, в повному обсязі об`єктивну сторону зазначеного злочину не розкрив. Вказавши про нанесення обвинуваченим ОСОБА_7 чисельних ударів в різні частини тіла потерпілого та про те, що наступного дня від нанесених ударів в область грудної клітини той помер, суд не конкретизував, які саме тілесні ушкодження були заподіянні потерпілому, характер ушкоджень, їх локалізацію, механізм виникнення ушкоджень, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, причини та час настання смерті потерпілого.

Отже, розкривши одну складову об`єктивної сторони тілесного ушкодження дії у виді посягання на здоров`я іншої людини, дві інші складові наслідки у виді спричинення тілесних ушкоджень та причинний зв`язок між зазначеними діяннями та наслідками, судом у мотивувальній частині вироку відносно ОСОБА_7 відображені не були, що, в свою чергу, унеможливлює з`ясувати питання про наявність чи відсутність в діях обвинуваченого складу інкримінованого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, а також інших обставин, які істотно впливають на вирішення питання щодо застосування кримінальної відповідальності.

Наведені допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону, у відповідності до вимог ч.1 ст. 412 КПК України, є істотними, а тому вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції, враховуючи також неможливість усунення виявлених порушень апеляційним судом в силу своїх повноважень.

Крім того, якщо за наслідками нового судового розгляду суд першої інстанції дійде таких саме висновків щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, кваліфікації дій обвинуваченого, відомостей про його особу, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, на думку колегії суддів, відсутні підстави для застосування до ОСОБА_7 ст. 75 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2016 року відносно ОСОБА_7 скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Призначити новий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України в Роменському міськрайонному суді Сумської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.