Справа № 750/3191/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/719/2016
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001379, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калиновська Свіслоцького району Гродненської області Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.09.2002 року Городнянським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з моменту фактичного затримання, з 12 лютого 2016 року.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено без змін - тримання під вартою.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього увязнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_6 12.02.2016 року, близько 15 години 15 хвилин, діючи повторно, шляхом пошкодження вікна, проник до дачного будинку гр. ОСОБА_9 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав стиплер будівельний, вартістю 150 грн., викрутку жовтого кольору хрестоподібну, вартістю 50 грн., тубус зі свердлами різного діаметру від 1,5-9 мм, вартістю 100 грн., рівень водяний з магнітом, вартістю 100 грн.,чоловічі джинси синього кольору, вартістю 50 грн., жіночий в`язаний светр, вартістю 200 грн., куртку жіночу двохсторонню, вартістю 1200 грн., що належать ОСОБА_9 , чим спричинив останньому майнову шкоду на загальну суму 1950 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та пом`якшити призначене йому покарання, яке є суворим за вчинене ним діяння. Зазначає, що умислу на скоєння крадіжки у нього не було, він проник до будинку через розбите скло щоб погрітися та обсохнути.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , в якій просить вирок суду змінити і пом`якшити ОСОБА_6 покарання, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що призначене підзахисному покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 проник до будинку щоб зігрітися та висушити одяг, предмети посягання є незначними, потерпілий до нього претензій не має, на суворості покарання не наполягав, відсутні обставини, що обтяжують покарання. Крім того, ОСОБА_6 вину визнав повністю та щиро розкаявся.

В запереченнях на апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника прокурор вважав вирок суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану обвинуваченим апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а також вважали, що під час досудового розслідування та судового розгляду було порушено право обвинуваченого на захист, оскільки не надані документи в перекладі на мову, яку він розуміє, потерпілого та прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін. Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого на адвоката ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом статті 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині обвинувального вироку зазначаються, окрім іншого, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону судом дотримано не було.

Зокрема, в судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав частково та показав, що умислу на скоєння крадіжки у нього не було. Він проник до будинку, щоб зігрітися, оскільки провалився у калюжу і замерз. Також зазначив, що, він є громадянином Республіки Білорусь та не розуміє українську мову, під час досудового розслідування документи, а в подальшому і вирок суду першої інстанції, в перекладі на його мову, йому не надавались.

По суті аналогічні показання щодо обставин скоєння кримінального правопорушення обвинувачений надав під час його допиту в суді першої інстанції. Тобто, по суті ОСОБА_6 вину визнав частково, заперечував про наявність умислу на заволодіння майном потерпілого та правильність кваліфікації його дій.

В той же час, як вбачається з тексту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, вказав, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, що мають правове значення, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, а тому суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України. При цьому судом 1 інстанції не були перевірені покази обвинуваченого та їм не була надана оцінка.

Крім того, суд першої інстанції, вказав, що вина обвинуваченого підтверджується письмовими доказами, а саме: товарними чеками про вартість викраденого майна; протоколами огляду місця події від 12.02.2016 року, обмежившись при цьому лише назвою документа.

Таким чином, на думку колегії суддів, судом першої інстанції не спростовано твердження обвинуваченого про відсутність умислу на скоєння крадіжки та надана поверхнева оцінка всім доказам у кримінальному провадженні, висновки суду належним чином не мотивовані.

Крім того, відповідно до ст. 29 КПК України, слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом. Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Переклад судових рішень та інших процесуальних документів кримінального провадження засвідчується підписом перекладача.

Статтею 20 КПК України, передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Відповідно до ст. 376 КПК України, якщо обвинувачений не володіє державною мовою, то після проголошення вироку перекладач роз`яснює йому зміст резолютивної частини судового рішення. Копія вироку рідною мовою обвинуваченого або іншою мовою, якою він володіє, у перекладі, що засвідчений перекладачем, вручається обвинуваченому.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_6 вручено копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, які складені державною мовою (а.п. 2-5), якою він не володіє.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження дані порушення усунуті не були, процесуальні документи ОСОБА_6 на мову, якою він володіє, не перекладалися. Крім того, у матеріалах кримінального провадження відсутній вирок у перекладі на мову, якою володіє обвинувачений, чим порушено вимоги ст. ст. 29, 42, 68, 376 КПК України. На думку колегії суддів зазначені обставини є порушенням права обвинуваченого на захист.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що вказані вище обставин є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, під час якого необхідно розглянути кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 з дотриманням вимог чинного законодавства та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий і вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до двох місяців.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 412, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2016 року щодо ОСОБА_6 - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжити до 25 вересня 2016 року.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4