Справа № 567/162/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.03.2016 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, з середньою спеціальною освітою, раніше несудимого, паспорт НОМЕР_1 , виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій області 16.05.2007 року,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України,

встановив:
згідно з обвинувальним актом від 23 лютого 2016 року, 30 грудня 2015 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в барі «Пінгвін», що розташований у м. Острог Рівненської області, по проспекту Незалежності, 2, діючи з корисливих мотивів, під вигаданим приводом здійснення дзвінка, шляхом зловживання довірою, отримав від ОСОБА_5 мобільний телефон «Nokia - 225».

Реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_3 , вимкнув живлення у телефоні та, поклавши до кишені своєї куртки, привласнив мобільний телефон марки «Nokia - 225», вартістю 1499 грн., устаткований сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., з грошовими коштами на рахунку в сумі 8,5 грн., покинув приміщення названого бару, та розпорядився привласненим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1522,5 грн.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, так як ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

23 лютого 2016 року між потерпілою ОСОБА_5 , якій на підставі ч.4 ст. 56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні №0000003 від 02 січня 2016 року та ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпіла ОСОБА_5 зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані їй в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Потерпіла в судовому засіданні просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.190 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст. 190 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

засудив:
затвердити угоду від 23 лютого 2016 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 23 лютого 2016 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Речові докази - мобільний телефон марки «Nokia - 225» із сім картою, рахувати повернутими потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1