Справа № 466/3790/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/365/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Львів Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 25 травня 2016 року, за участю

прокурора ОСОБА_7

скаржника ОСОБА_6

встановила:
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 25 червня 2016 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону від 30.03.2016 р. про закриття кримінального провадження № 0000466 від 10.03.2015 р. за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Слідчий суддя прийшов до такого висновку з врахуванням того, що ході досудового розслідування було проведено всі необхідні слідчі дії, зібрано достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення. Слідчим ОСОБА_8 зроблено правильний висновок про відсутність у діях посадових осіб ЗРУ ДПСУ зловживання владою або службовим становищем. Щодо мотивів, викладених в тексті скарги ОСОБА_6 , то такі спростовуються зібраними в ході досудового розслідування доказами.

На вказану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, відкрити апеляційне провадження у справі, скасувати оскаржувану ухвалу та направити матеріали кримінального провадження у військову прокуратуру Львівського гарнізону для продовження досудового розслідування.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки така постановлена при неповноті судового розгляду та на підставі висновків, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Залишаючи скаргу без задоволення, слідчий суддя послалась лише на те, що немає можливості витребувати документи, про необхідність витребування яких було зазначено в ухвалі від 21.09.2015 року, якою була скасована попередня постанова про закриття кримінального провадження від 12.08.2015 року, а також, що попередніми судовими рішеннями по цивільній справі йому відмовлено у стягненні компенсації за ненадану путівку. А таке рішення має преюдиційне значення при розгляді даної скарги, що на його думку суперечить закону.

При вирішенні скарги в суді всесторонньо, повно та об`єктивно не були досліджені усі обставини, слідчим суддею не спростовано доводів скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, та не взято до уваги обґрунтування необхідності задоволення такої скарги та скасування постанови слідчого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржника ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_7 про її безпідставність та залишення без зміни ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із представлених в суд матеріалів кримінального провадження № 0000466, предметом розгляду слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону була заява ОСОБА_6 від 26.09.2014 року про вчинення службовими особами Західного регіонального управління ДПСУ кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, а саме зловживання владою або службовим становищем в інтересах третіх осіб під час розподілу у 2006 році санаторно-курортних путівок в центр «Прикордонник».

Однак проведеною перевіркою не встановлено достатніх даних, які б вказували на наявність в діях службових осіб Західного регіонального управління ДПСУ ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Під час досудового розслідування згаданого кримінального провадження фактів зловживання владою або службовим становищем в інтересах третіх осіб, під час розподілу у 2006 році санаторно-курортних путівок в центр «Прикордонник», не встановлено. Як вбачається з матеріалів провадження, розподіл 10 путівок у 2006 році проводився санаторно-відбірною комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено протокол №1 від 10 травня 2006 року (а.с.10). При цьому в ЦОВ «Прикордонник» було розподілено лише чотири путівки з датами заїзду відповідно 01 червня та 18 серпня 2006 року. Путівок на 31 серпня цього року, на які претендував ОСОБА_6 з сім`єю, взагалі не було і такі не могли бути розподілені. Тобто в діях посадових осіб Західного регіонального управління ДПСУ не було ознак кримінального правопорушення.

Поряд з цим, як вбачається з відповіді військового прокурора Львівського гарнізону від 02.02.2007 року на адресу скаржника (а.с.11), в кінці 2006 року, путівки для сім`ї ОСОБА_6 в санаторій «Прикордонник» все ж були виділені.

Слідчий суддя першої інстанції, розглядаючи скаргу ОСОБА_6 перевірив, чи проведено досудове розслідування в повному об`ємі і прийшов до правильного висновку про законність винесення слідчим військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_9 постанови про закриття кримінального провадження.

Покликання апелянта на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки не в повній мірі досліджено всі обставини, які мають суттєве значення для прийняття об`єктивного рішення, висновки слідчого судді, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими. По справі досліджені всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення.

Як видно із матеріалів провадження, слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_6 дотримався вимог КПК України щодо порядку досудового розгляду скарг, перевірив доводи викладені у такій, дослідив матеріали кримінального провадження № 0000466 та прийняв законне і обґрунтоване рішення про залишення скарги без задоволення.

При розгляді справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнули б за собою скасування ухвали.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді від 25 травня 2016 року відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування немає.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 25 травня 2016 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4