Справа № 344/7552/16-к
Провадження № 1-кс/344/2739/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в рамках кримінального провадження №0001953 від 08.05.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором, в обґрунтування якого покликалася на те, що 07.05.2016р. ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, переслідуючи особисті корисливі мотиви на незаконне збагачення, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав ноутбук марки «HP Pavilion Gb-2161 gt», синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта № 139 від 23.05.2015р. становить 1596грн., сховавши його під куртку, та непомітно для оточуючих виніс із квартири АДРЕСА_1 , в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

09.06.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обґрунтована підозра у вчиненні якого на думку слідчого підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Матеріалами клопотання також зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі та усвідомлює про можливу неминучість покарання за вчинення даного злочину; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він будучи раніше судимим за вчинення майнових злочинів, підозрюється у вчиненні повторного корисливого злочину, останній офіційно не працює, джерело доходу невідоме, що свідчить про достатню наявність підстав застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного клопотання заперечив, оскільки вважає підозру необґрунтованою, а ризики недоведеними, просив в задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання вбачається, що 09.06.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину середньої тяжкості, відповідальність за який передбачено ч. 2 ст. 185 КК України, зокрема покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події, висновком експерта № 139 від 23.05.2016р.

При цьому доводи захисника підозрюваного фактично зводяться до оцінки зібраних органом досудового розслідування доказів на предмет доведеності його вини, що не стосується питань даного судового розгляду.

Враховуючи наведене вважаю, що сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, його вік, стан здоров`я та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, та наявність судимості, зокрема: 05.07.2010р. Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 289 КК України - до одного року шість місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком - один рік; 05.09.2012р. Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України - до чотирьох років позбавлення волі; 05.06.2013р. Івано-Франківським міським судом за ч. 2 ст. 185 КК України - до одного року позбавлення волі.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено можливість застосування зазначеного вище запобіжного заходу, який в свою чергу буде співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити та застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього зазначених прокурором обов`язків.

Ч. 6 ст. 194 КПК України передбачено, що обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців та при необхідності можуть бути продовжені.

Керуючись ст.ст. 176-179, 194, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 на строк до 09 серпня 2016 року включно обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з м. Івано-Франківськ, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання зазначених обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 доручити здійснювати слідчому СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 13 червня 2016 року.