Справа№ 640/754/16-к
н/п 1-кп/640/212/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2016 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Артемове, м. Дзержинська, Донецької області, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2003 та 2009 року народження, працюючого механіком у ТОВ «ЛУГОВИК», раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_1 ,
у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-
-відкритої черепно-мозкової травми: перелом тім`яної кістки зліва, крововилив над твердою мозковою оболонкою (епідуральний крововилив),
забій головного мозку, забиті рани (3) лобово-тім`яної області - що в сукупності
відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки
для життя (п.2.1.3. «б» «Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень»);
-закритої травми грудної клітки: забій правої легені, правосторонній гемопневмоторакс, лівобічний пневмоторакс; закритої травми живота: розрив правої частки печінки з відшаруванням капсули, ділянка десерозацІі поперечно-
ободової кишки, гематома коріння брижі, гематома у області малого тазу,
внутрішньочеревна кровотеча - що в сукупності відносяться до категорії
тяжких тілесних пошкоджень по критерію небезпеки для життя (п.2.1.3. «к»,
«л» «Правил «судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних
-закритого перелому лонних і сідничих кісток зліва і справа із зсувом:закритого переломо-вивиху головки і хірургічної шийки лівої плечової кістки із
зсувом, закритого перелому акроміального кінця правої ключиці з незначним
зсувом що відноситься до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкості
тілесних пошкоджень, по ознаці тривалості розладу здоров`я (п.2.2.2. «Правил«судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних пошкоджень»); множинних саден тулуба, кінцівок - що відносяться до категорії легких
тілесних пошкоджень (п.2.3.5 «Правил «судово-медичного визначення ступенятяжкості тілесних пошкоджень»).
п. 12.3 «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п. 12.4 - «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год»;
п. 12.9. - «водієві забороняється; б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12,4 - 12,7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3,29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30,3 цих Правил»,
Порушення п. 12.3 Правил безпеки дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року водієм ОСОБА_4 перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду пояснення про обставини скоєння злочину як вказано у описовій частині вироку.
У судовому засіданні усі учасники кримінального процесу, в тому числі обвинувачений ОСОБА_4 в порядку ч.3 ст. 349 КПК України визнали недоцільним досліджувати докази по справі, так як обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи. При цьому суд з`ясував, чи правильно ОСОБА_4 розуміє зміст обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку ОСОБА_4 позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю та його дії кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжккі тілесні ушкодження.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує характер, ступінь важкості та суспільної небезпеки скоєного, дані про його особу.
В порядку ст. 12 КК України скоєний злочин за ч.2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначені покарання ОСОБА_4 суд враховує обставину, що
пом`якшує відповідальність, дані про особу, першу судимість, наявність двох неповнолітніх дітей, наявність на утриманні мати похилого віку і відсутність батька, та вважає призначити йому покарання не пов`язане з обмеженням волі, з застосуванням ст. 75 КК України.
При цьому, суд не застосовує до ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у зв`язку з тим, що транспортний засіб необхідний ОСОБА_4 для організації життя: працює механіком та забезпечує матеріалами підприємство з використанням свого автомобіля, має двох неповнолітніх дітей та мати похилого віку.
Суд не знаходить підстав покладати на ОСОБА_4 обов`язки передбачені ст. 76 КК України.
Позовних вимог потерпілим ОСОБА_5 не заявлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 відшкодував йому усі затрати на лікування, про що свідчить в матеріалах кримінальної справи укладений та посвідчений нотаріусом договір. Потерпілий ОСОБА_5 не має до ОСОБА_4 ніяких претензій матеріального та морального характеру.
Судьбу речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Керуючись ст. ст. 373 ч 2., 374 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на 4 / чотири / роки.
У відповідності зі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного призначеного покарання строком на 2 / два / роки, якщо протягом зазначеного строку не вчинить нового злочину.
Позовні вимоги потерпілою особою по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати по справі у сумі 1920 грн. 00 коп. на користь держави.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не обиралась.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпілою особою, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя -