Справа № 282/655/16
Провадження № 1-кп/282/73/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2016 року
смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт.Любар кримінальне провадження №0000131 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Рогізно Любарського району Житомирської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимої,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мотовилівка Любарського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, не працюючого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, судимого 09.08.2015 Любарським районним судом Житомирської області до покарання у вигляді штрафу 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
22.04.2016 року близько 17 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи в будинку, який належить останньому, за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали спиртне. На ґрунті ревнощів між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла словесна суперечка.

В цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, ОСОБА_4 завдавала декілька ударів долонею правої руки по обличчю ОСОБА_6 Намагаючись уникнути побиття ОСОБА_6 босоніж покинула домоволодіння ОСОБА_7 .

У свою чергу, ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел щодо побиття потерпілої, умовила ОСОБА_5 допомогти їй розшукати ОСОБА_6 на що останній погодився.

Так, цього ж дня, близько 17 год. 20 хв.. ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , на автомобілі марки «ВАЗ-21013» д.н.з. « НОМЕР_1 », за кермом якого знаходився ОСОБА_5 та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на праві власності належить ОСОБА_8 та знаходиться у користуванні ОСОБА_5 , проїжджаючи в межах населеного пункту с. Юрівка Любарського району, побачили ОСОБА_6 . В цей час та в цьому місці у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_6 та нанесення останній тілесних ушкоджень.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою, маючи на меті незаконне позбавлення волі людини, використовуючи свою чисельну перевагу, подавляючи волю ОСОБА_6 до опору, взяли останню за ноги та волосся й помістили до салону вказаного автомобіля, чим фактично позбавили її свободи пересування, можливості вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися і рухатися у будь-якому напрямі, у будь-який спосіб та у будь-який час. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 та ОСОБА_4 також сіли у вказаний вище автомобіль та діючи умисно, за попередньою змовою, направились до місцевого ставку, розташованого в с. Юрівка Любарського району Житомирської області. Прибувши на місце, біля даного ставка, ОСОБА_4 тримаючи за руки витягла ОСОБА_6 з автомобіля та продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заподіяння останній фізичних страждань, нанесла їй декілька ударів долонею правої руки по обличчю. При цьому ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_5 примушувала ОСОБА_6 роздягатися, чим принижувала її людську гідність.

Після цього, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу місцевого ставку с. Юрівка Любарського району Житомирської області, продовжуючи свої злочинні дії, фізично стримувала усі намагання ОСОБА_6 залишити місце, в якому вона не бажала перебувати.

В цей час ОСОБА_5 розуміючи протиправність своїх дій, умисно, використовуючи свою чисельну перевагу, подавляючи волю потерпілого, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 силоміць помістили ОСОБА_6 в багажний відсік автомобіля марки «ВАЗ 21013» д.н.з. « НОМЕР_1 », зачинивши його, тим самим проти волі ОСОБА_6 , фактично позбавили останню свободи пересування, можливості вільно та безперешкодно за своїм бажанням переміщатися і рухатися у будь-якому напрямі, у будь-який спосіб та у будь-який час позбавивши її права залишення місця, в якому вона не бажала перебувати, тим самим позбавивши її волі.

В подальшому ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 залишивши ОСОБА_6 в багажному відсіку автомобіля марки «ВАЗ 2103» д.н.з. « НОМЕР_1 », привезли останню з місцевого ставку с. Юрівка Любарського району Житомирської області до будинку, який належить ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Внаслідок вказаних неправомірних дій відносно ОСОБА_6 , останній були заподіянні тілесні ушкодження у вигляді синця правого передпліччя, синця лівого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 221 від 25.04.2016, відносяться до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в ході судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнали свою вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, визнали всі фактичні обставини вчинення, як вони пред`явлені в обвинуваченні.

Показання обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила викладене в обвинувальному акті.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показами обвинувачених, які повністю визнали себе винними у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 та вивченням документів, які характеризують особи обвинувачених.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Аналізуючи в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність підсудних у вчиненні інкримінованого їм діяння доведено в повному обсязі.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які виразились в незаконному позбавленні волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, органами досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч. 2 ст. 146 КК України.

Визначаючи міру покарання підсудній ОСОБА_4 суд, в якості обставин, які пом`якшують покарання враховує їй визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання в діях підсудної ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Визначаючи міру покарання підсудному ОСОБА_5 суд, в якості обставин, які пом`якшують покарання враховує йому визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Обираючи покарання підсудним ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 146 КК України, також суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченими кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, думку потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні обвинувачених, дані, що характеризують особи винних, те, що ОСОБА_5 раніше судимий, до покарання у виді штрафу, який ним сплачений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають, чистосердечне каяття, добру характеристику за місцем проживання, усвідомили протиправність скоєного, розкаялися, а відтак враховуючи викладене суд приходить до переконання, про необхідність призначення їм покарання, без ізоляції від суспільства, і вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України, звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, поклавши на обвинувачених обов`язки передбачені ст.76 КК України, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ними нових злочинів.

Судових витрат по даному кримінальному провадженню не має.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України і призначити їй покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік , якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази по справі :

- автомобіль марки «BA3-21013» д.н.з. « НОМЕР_1 », який зберігається на території Любарського ВП Бердичівського ВП ГУНП у Житомирській області повернути власнику скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді Чуднівського районного суду Житомирської області від 07.06.2016 року;

- три оптичних носії інформації - диски DVD-R 4,7 GB - приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити у кримінальному провадженні;

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1