АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/559/16 Справа № 203/1797/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2016 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складів:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
заявників ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляцію скаржників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року,
встановила:
Вказаною ухвалою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 березня 2016 року про відмову у визнанні в якості потерпілої ОСОБА_7 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0004847.
Суд своє рішення вмотивував тим, що доводи ОСОБА_7 про незаконність рішення слідчого від 28 березня 2016 р. про відмову у визнанні її в якості потерпілої, не знайшли свого підтвердження, оскільки домоволодіння, з якого вона виселена в результаті самовправства невідомими особами, а також правовстановлюючи документи на нього не належать їй на праві власності.
Скарга, щодо викрадення її особистих речей із вказаного будинку вже була предметом дослідження в межах кримінального провадження №00001340. Тому постановою слідчого від 27 червня 2013 року воно закрито, у зв`язку з відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Заявники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 оскаржують судове рішення. В апеляції просять його та постанову слідчого від 28 березня 2016 року про відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілою скасувати.
Вважає рішення суду необґрунтованим, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Стверджують що ОСОБА_7 являється потерпілою по справі, оскільки вона позбавлена можливості проживати у будинку, який належить їй на праві власності.
Зазначає про те, що судом не встановлено факту того, що 17 червня 2013 року по її заяві відкрите кримінальне провадження за №002805. Вважає, що його матеріали сфабриковані слідчим ОСОБА_9 .
Вказує про те, що з чоловіком ОСОБА_8 з 1981 року і до теперішнього часу проживають однією сім`єю.
Під час апеляційного розгляду скаржники підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти доводів скарги та просив ухвалу залишити без змін, а апеляцію без задоволення.
В судових дебатах учасники процесу підтримали такі ж позиції.
Заслухав доповідь судді, дослідивши та перевіривши надані матеріали разом з доводами апеляції, вислухавши думки учасників процесу, колегія суддів вважає, що не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Із наданих матеріалів вбачається, що 14 листопада 2013 р. та 23 березня 2014 р. від ОСОБА_8 до Кіровського РВ ДМУ надійшли заяви про те, що відповідно у липні 2013 р., знаходячись за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 він виявив відсутність свого паспорту громадянина України, ІНН, заповіту на домоволодіння та технічного паспорту.
23 березня 2014 р. близько 12 год. 30 хвил. невстановлені особи вчинили самоуправні дії та виселили його та ОСОБА_7 з житлового будинку АДРЕСА_1 .
За даними фактами відповідно 14 листопада 2013 р. та 25 березня 2014 р. до ЄРДР внесені відомості та розпочато досудове розслідування за ст. ст. 356 ч. 1, 357 ч. 1, 356 КК України. Вказані провадження об*єднані в одне з № 0004847.
В ході слідства було встановлено, що ОСОБА_8 у 1996 р. в порядку спадкування отримав частку домоволодіння за вказаною адресою і тому воно являється його особистою приватною власністю, тобто належить саме йому.
За таких обставин, з посиланням на вимоги ст. 55 КПК, мслідчий відмовив ОСОБА_7 у визнанні її в якості потерпілої.
Досліджені колегією матеріали провадження, привели до виснову, що рішення слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілою у кримінальному провадженні №0004847, є обґрунтованим, постанова вмотивованою та такою, яка відповідає вимогам ст. 110 КПК.
Так, відповідно до вимог ст. 55 КПК, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подано особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий виносе вмотивовану постанову про відмову у визнанні особи потерпілим.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що власником домоволодіння АДРЕСА_2 є ОСОБА_8 . Тому посилання слідчого та судді на вимоги ст. 57 СК України про те, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.
Оскільки спірний будинок ОСОБА_8 отримав в порядку спадкування, то останньому відповідно до вказаної норми він належить на праві особистої приватної власності, тому майнової права на будинок відносяться до кола правових інтересів лише його власника.
Сукупність вказаних даних свідчать про те, що правами потерпілої при встановлених обставинах ОСОБА_7 не може бути наділена, про, що свідчать і висновки слідчого і судді першої інстанції.
Крім того, наданими матеріали встановлено, що за фактом таємного викрадення майна ОСОБА_7 18 березня 2013 року були внесені відомості до ЄРДР за №00001340 за ч. 1 ст. 185 КК України.
Постановою слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 27 червня 2016 року вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.
Так, як заява ОСОБА_7 про викрадення її майна вже була предметом розгляду, за результатами якого слідчим прийнято процесуальне рішення, а процесуальний закон не передбачає повторного розгляду з тих самих правових підстав, рішення слідчого судді колегія вважає обґрунтованим.
Підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 376, 55, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
постановила
Апеляцію скаржників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2016 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на постанову слідчого Кіровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області від 28 березня 2016 року про відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілою у кримінальному провадженні №0004847 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4