АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

21 квітня 2016року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційними скаргами власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 лютого 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8

власників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_7

представників власників майна ОСОБА_9 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2016 року задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001232 від 28.10.2015 року та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході тимчасового доступу до речей та документів, проведеного 15.02.2016 року у приміщенні службового кабінету №351 ГУ СБ України у м. Києві та Київській області (м. Київ, пров. Аскольдів, 3-А), а саме на: грошові кошти в сумі 25700 (двадцять п`ять тисяч сімсот) доларів США; грошові кошти в сумі 3120 (три тисячі сто двадцять) Євро, які містяться у прозорих пакетах, які прошиті білою ниткою та скріплені печаткою «для пакетів №12 Головного слідчого управління СБ України у м. Києві та Київській області» та підписами учасників процесуальної дії, пакет №1 з грошовими коштами на загальну суму 25100 доларів США, 3120 Євро та пакет №2 з грошовими коштами на загальну суму 600 доларів США.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, власники майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 подали апеляційні скарги, в яких, вважаючи рішення слідчого судді невмотивованим, просять його скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого щодо арешту тимчасово вилученого майна. На думку апелянтів, арештоване майно не відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та на нього не може бути накладено арешт. Також власники майна зазначають, що ухвалою від 03.02.2016 р. встановлений факт належності вказаних грошових коштів не особі, якій повідомлено про підозру, тобто не ОСОБА_12 , а іншим особам, які є законними власниками цих грошових коштів.

Заслухавши доповідь судді, пояснення власників майна та представника власників майна, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, при цьому строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно ч. 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що ухвалу від 10.03.2016 року було постановлено без виклику осіб, які її оскаржують, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, військовою прокуратурою Київського гарнізону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001232 від 28.10.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_13 обіймаючи посаду головного інспектора Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Київської митниці Державної фіскальної служби України, в один із днів другої декади жовтня 2015 р. вирішив налагодити схему вимагання неправомірної вигоди у фізичних осіб-пасажирів міжнародних авіарейсів на постійній основі, шляхом створення штучних перешкод у здійсненні ними переміщення не розмитнених товарів через митний кордон України у зоні діяльності міжнародного аеропорту «Бориспіль».

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_13 у період з 16.11.2015 р. по 19.01.2016 р. усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання отримав від громадянина ОСОБА_14 неправомірну вигоду в сумі 2450 доларів США.

20.01.2016 року ОСОБА_12 оголошено про підозру в одержанні службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчиненому повторно, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

16.02.2016 р. слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході тимчасового доступу до речей та документів проведеного 15.02.2016 року у приміщенні службового кабінету №351 ГУ СБ України у м. Києві та Київській області (м. Київ, пров. Аскольдів, 3-а).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2016 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході тимчасового доступу до речей та документів проведеного 15.02.2016 року у приміщенні службового кабінету № 351 ГУ СБ України у м. Києві та Київській області (м. Київ, пров. Аскольдів, 3-а).

Задовольняючи дане клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження №0001232, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення слідчого, прокурора та захисника, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході тимчасового доступу до речей та документів проведеного 15.02.2016 р. у приміщенні службового кабінету №351 ГУ СБ України у м. Києві та Київській області.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено все тимчасово вилучене майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на тимчасово вилучене майно в ході тимчасового доступу до речей та документів проведеного 15.02.2016 року.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на тимчасово вилучене майно в ході тимчасового доступу до речей та документів проведеного 15.02.2016 року у приміщенні службового кабінету №351 ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, а саме на грошові кошти в сумі 25 700 (двадцять п`ять тисяч сімсот) доларів США; грошові кошти в сумі 3 120 (три тисячі сто двадцять) євро.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на викладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співрозмірності, а тому доводи апелянтів стосовно невмотивованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 117, 170, 171, 173, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Поновити власникам майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 лютого 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_10 , погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001232 від 28.10.2015 року та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході тимчасового доступу до речей та документів, проведеного 15.02.2016 року у приміщенні службового кабінету №351 ГУ СБ України у м. Києві та Київській області (м. Київ, пров. Аскольдів, 3-А), а саме на: грошові кошти в сумі 25700 (двадцять п`ять тисяч сімсот) доларів США; грошові кошти в сумі 3120 (три тисячі сто двадцять) Євро, які містяться у прозорих пакетах, які прошиті білою ниткою та скріплені печаткою «для пакетів №12 Головного слідчого управління СБ України у м. Києві та Київській області» та підписами учасників процесуальної дії, пакет №1 з грошовими коштами на загальну суму 25100 доларів США, 3120 Євро та пакет №2 з грошовими коштами на загальну суму 600 доларів США, залишити без змін.

Апеляційні скаргивласників майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_15 е ц ь