Ухвала іменем україни 07 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_4 .

Вироком Галицького районного суду міста Львова від 26 червня 2014 року
ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз: вироком Сихівського районного суду

міста Львова від 12 грудня 2012 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначено покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк

5 років.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду міста Львова від 12 грудня 2012 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

За цим же вироком ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано за ч.2 ст.289 КК України, судові рішення щодо якого у касаційному порядку не оспорюються.

Питання про долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 січня

2016 року, вирок Галицького районного суду міста Львова від 26 червня 2014 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишено без зміни.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано строки його попереднього ув`язнення в період з 02 жовтня 2013 року по 22 грудня 2014 року та в період з 07 липня 2015 року по 21 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Судами ухвалено визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України за таких обставин.
Як визнав встановленим суд, 01 жовтня 2013 року о 00 год 00 хв, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з невстановленою особою, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_1 , незаконно заволоділи скутером «Сузукі-Катана», який належить потерпілому ОСОБА_6 , чим завдав останньому матеріальної шкоди на загальну суму 6500 грн.

У касаційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та доведеності винуватості ОСОБА_4 просить ухвалу апеляційного суду скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості.
В обґрунтування наведеного вказує, що суд апеляційної інстанції безпідставно погодився із висновками суду першої інстанції про можливість призначення ОСОБА_4 мінімального покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.289 КК України.
Також суд апеляційної інстанції не врахував те, що при призначенні покарання судом першої інстанції не дотримано вимоги ст.65 КК України, безпідставно враховано пом`якшуючі покарання обставини.
Крім того, вказує на порушення вимог ст.419 КПК України оскільки суд апеляційної інстанції не спростував доводи прокурора щодо несправедливого призначення ОСОБА_4 покарання внаслідок його м`якості.

Перевіривши дотримання скаржником порядку, строків касаційного оскарження, відповідність касаційної скарги вимогам закону та долучені до неї копії вироку суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Так, відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень, а також інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно вимог ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до вимог ч.2 ст.433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. Враховуючи те, що доведеність вини та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 289 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.
Як вбачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні засудженому ОСОБА_4 покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу засудженого, який раніше був судимий, пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

На вказаний вирок суду першої інстанції прокурором було подано апеляційну скаргу.
Апеляційний суд, в межах повноважень, та в порядку, визначеному ст.404 КПК України розглянув у повному обсязі доводи поданої апеляційної скарги та дійшов висновку про обґрунтованість вироку суду першої інстанції.
Доводи прокурора про невідповідність, на його думку, призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок м`якості, є безпідставними і не знайшли свого підтвердження під час перевірки судових рішень.
При цьому, обставини, на які прокурор посилається у касаційній скарзі, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції, який визнав їх необґрунтованими, з наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення. З цим висновком погоджується і колегія суддів.
Крім того, загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
За наведених обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам, передбаченим статтею 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.
При цьому, призначене засудженому ОСОБА_4 покарання є хоч і наближеним до мінімального, але є реальним.
Доводи у касаційній скарзі прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними, оскільки прокурором не наведено обґрунтування допущеного, на його думку, такого порушення апеляційним судом.
Посилання у касаційній скарзі прокурора на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, через порушення апеляційним судом вимог ст.419 КПК України, є необґрунтованими.
Зміст ухвали суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст.419 КПК України.
Підстав для скасування судового рішення з мотивів викладених у касаційній скарзі прокурора колегія суддів не вбачає.
Виходячи з наведеного, з урахуванням доводів, викладених у касаційній скарзі і з наданих копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, у зв`язку із чим у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити на підставі п.2 ч.2 ст.428 КПК України.
Керуючись ч.2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Галицького районного суду міста Львова від 26 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 21 січня 2016 року щодо ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ___________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3