Справа № 461/6182/16-к
Провадження № 1-кс/461/4654/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати бездіяльність в.о. начальника управління прокуратури Львівської області ОСОБА_7 щодо не повернення тимчасово вилученого майна (грошових коштів), вилученого при обшуку 09.06.2016 року та зобов`язати його повернути йому грошові кошти в сумі 2 881 972 грн.

В обґрунтування скарги покликається на те, що на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 25.05.2016р. слідчим СУ ФР ГУ ДВС у Львівській області ОСОБА_8 були проведені обшуки належних скаржнику та членам його родини транспортних засобів, а також місця його проживання, в результаті яких були вилучені грошові кошти в сумі 2 881 873 грн., а також ряд речей та записників. Однак, такі не поверненні, хоча на думку скаржника являються тимчасово вилученим майном, оскільки вказані кошти жодним чином не пов`язані із суб`єктами господарської діяльності. Вважає, що така бездіяльність суперечить приписам ст.ст.167, 169 КПК України.

Скаржник та його представник в судовому засіданні скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просять скаргу задовольнити.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні, кожен окремо, скаргу заперечили з мотивів безпідставності та додатково пояснили, що на відшукання грошових коштів прямо надавався дозвіл слідчим суддею, а тому такі не вважаються тимчасово вилученим майном. Просять відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника та його представника, думку прокурора та слідчого, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 25.05.2016р. про надання дозволу на проведення обшуку, слідчим з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_8 проведено обшук в офісному приміщенні громадянина ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено кошти в сумі 2 881 972 грн.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК України).
Як видно з ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 25.05.2016р., дозвіл наданий на обшук у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення і вилучення, зокрема готівкових коштів, чорнових записів, документів та інших предметів, що стосуються діяльності ряду господарських товариств.

Відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі і документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як уже зазначалось вище, ухвала слідчого судді на проведення обшуку була надана на відшукання готівкових коштів, а тому такі не вважаються тимчасово вилученим майном, а отже і у слідчого не виникає обов`язку, передбаченого ч.5 ст.171 КПК України, звернутися до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна або його повернення.

09.08.2016 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора Львівської області з заявою-скаргою про повернення вилученого під час обшуку майна, у відповідь на яку листом в.о. начальника управління нагляду прокуратури області ОСОБА_9 від 01.09.2016 року скаржника було повідомлено про те, що вилучені грошові кошти та документи визнані речовими доказами.

Відповідно до ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Постановою слідчого з ОВС СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_8 від 10.06.2016 року вилучені під час обшуку 09.06.2016 року грошові кошти та документи визнані речовими доказами та долучені до кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається із п.4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Вищевказане дає підстави вважати, що в діях чи бездіяльності в.о. начальника управління прокуратури Львівської області ОСОБА_7 відсутні ознаки протиправності, оскільки слідчий здійснив вилучення майна на підставі ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на таке вилучення та визнав таке речовими доказами, тобто слідчим було дотримано вимоги КПК України.

Керуючись ст.ст.303, 304,306,307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10