Дата документу Справа № 335/5440/14-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/370/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/5440/14-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 78 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 квітня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання заступника начальника Заводського MB КВІ Орджонікідзевського РП УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 . Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 і направлено її для відбування покарання, призначеного 25.09.2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст.317 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Доставлено ОСОБА_8 в місця відбування покарання в порядку визначеному для засуджених до позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахується з дати її затримання.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_8 просить ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2015 року скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що судом не дана оцінка тому, що за фактом її неявки на реєстрацію від неї відібрані письмові пояснення, після 07.04.2015 року зауважень до її поведінки не було. Строк дії покарання з випробуванням сплив 25.09.2015 року. Судом неправильно застосовано кримінальний закон, оскільки в ст. 166 КВК України йде мова про невиконання обов`язків, а в її випадку обов`язки виконувались, але неналежно, крім того ст. 166 КВК України не передбачена відповідальність за неналежне виконання покладених обов`язків.

В судовому засіданні апеляційної інстанції засуджена ОСОБА_8 та її захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор заперечував проти задоволення скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідача, засуджену та її захисника, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі суду, заступник начальника Заводського MB КВІ Орджонікідзевського РП Управління ДПтС України в Запорізькій області ОСОБА_10 звернулась до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_8 , засудженої вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року, в якому зазначив, що засуджена ОСОБА_8 систематично не виконує покладені на неї обов`язки, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, остання показала себе з негативної сторони, веде аморальний спосіб життя, порушує громадський порядок, не працює, за викликами до КВІ на бесіди з`являлась нерегулярно, без поважних на те причин, чим унеможливлювала здійснення контролю за її поведінкою.

Задовольняючи подання, суд послався на те, що вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року ОСОБА_8 засуджена за ч. 1 ст. 317 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. На підставі ст. 76 КК України засудженій було встановлено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

На підставі вироку Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.09.2014 року відносно ОСОБА_8 заведено особову справу №118/2014 року.

11.112014 року засуджена ОСОБА_8 була ознайомлена з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язками покладеними на неї судом, попереджена про правові наслідки ухилення від виконання обов`язків, систематичного порушення громадського порядку та скоєння нових злочинів. За результатами проведеної бесіди засуджена надала підписку.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 неодноразово не з`являлась на реєстрацію, а саме: 16.12.2014 року, 20.01.2015 року, 17.03.2015 року, 07.04.2015 року.

По кожному факту неявки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції у визначені засудженій дні ОСОБА_8 винесено застереження у виді письмового попередження. Крім того, по кожному факту неявки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції у визначені засудженій дні від останньої відібрані письмові пояснення.

Кримінально-виконавчою інспекцією було направлено запити до місцевих лікарень, комунальних служб та правоохоронних органів (арк. особової справи 83-91), для підтвердження пояснень засудженої щодо поважності причини неявки на реєстрацію, а саме, хвороби та виклику швидкої допомоги, виклику працівників МКП «Основаніє» для ремонту сантехніки та очікування їх приходу, а також проведення в приміщенні її квартири обшуку в день явки на реєстрацію. Згідно отриманих відповідей на запити (арк. особової справи 93-94, 101-103, 105, 110) пояснення ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження.

При проведенні профілактичних бесід засуджена неодноразово попереджалась про правові наслідки ухилення від виконання обов`язків або систематичного порушення громадського порядку та скоєння нових злочинів, однак належних висновків для себе не зробила.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як зазначено в ч. 3 ст. 166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Суд першої інстанції додержався цих вимог закону і мотивовано задовольнив клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2015 року, якою задоволено клопотання заступника начальника Заводського MB КВІ Орджонікідзевського РП УДПтС України в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4