Справа № 300/433/16-к
Провадження № 1-кс/300/174/2016
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.09.2016 смт. Воловець

Слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, має на утриманні малолітнього сина 2011 року народження, не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 статті 240 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 від 20.05.2016 року, установив:
02 вересня 2016 року до суду надійшло зазначене клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 підозрюваного в кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2 статті 240 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що 19 травня 2016 року не маючи попереднього робочого проекту із технології виконання робіт по здійсненню забору та навантаження піщано-гравійної суміші, усвідомлюючи про відсутність в нього спеціального дозволу, встановленого законодавством України на проведення видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення цих робіт, здійснив незаконне видобування трактором-екскаватором моделі «ЕО 26-21» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 і завантаження на вантажний автомобіль ГАЗ 53, державний номерний знак НОМЕР_2 , піщано-гравійної суміші в розмірі 8 м.куб., шляхом її забору з річки русла «Лазівка», в урочищі «Шербів», що на території села Верхні Ворота Воловецького району Закарпатської області, яка згідно висновку судово-гемологічної експертизи ТОВ «Закарпатська гірничо-видобувна компанія» від 16.06.2016 року являється піщано-гравійно-гальковою сумішшю і відноситься до алювіальних відкладів, що формуються водними потоками в річних долинах, і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.20111 року №1370 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» належить до надр загальнодержавного значення. Внаслідок порушення встановлених правил використання надр загальнодержавного значення підозрюваний ОСОБА_4 , відповідно до розрахунку Державної екологічної інспекції у Закарпатській області від 21.06.2016 року збитків від порушення законодавства про використання та охорону надр при самовільному користуванні надрами, державі заподіяно матеріальної шкоди на суму 1948,8 гривень.
Підставами для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 не працює, та з метою запобігання переховуванню його від органів досудового слідства або суду і недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 заявив, що він не ухилявся від органів досудового розслідування, на виклики слідчого приходив, однак відмовився від підписування процесуальних документів під час предявлення підозри через відсутність захисника, просив відхилити клопотання.
Захисник підозрюваного заперечив обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину передбаченого ч.2 статті 240 КК України, посилаючись на те, що вантажний автомобіль ГАЗ 53 не розрахований на перевезення 8 м.куб. піщано-гравійної суміші, вага якої становить близько 11 тонн.
Крім того він зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце роботи є приватним підприємцем з 2009 року, має постійне місце проживання, одружений, на утриманні в нього двоє неповнолітніх, раніше не судимий, а тому домашній арешт є надто суворим запобіжним заходом.
Прокурор підтримав клопотання, вважає, що є передбачені законом підстави для запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши підозрюваного, захисника, прокурора, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає з таких підстав.
Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд виходить з того, що гарантією прав людини, встановленою статтею 29 Конституції України є право на свободу та особисту недоторканність.
Відповідно до п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно з ч.1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений чи засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 статті 177 КПК України).
Під час розгляду клопотання суд, на підставі наданих до справи матеріалів, не встановив наявність ризиків передбачених ч.1 статті 177 КПК України, для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
У клопотанні прокурора зазначена помилкова інформація про те, що підозрюваний ОСОБА_4 не працює, оскільки в судовому засіданні захисник надав Свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, з якої встановлено, що підозрюваний приватний підприємець.
Судом не встановлено обставин ухилення підозрюваного від явки до органів досудового розслідування, а надана довідка з відміткою про те, що адресат відмовився

від отримання кореспонденції не є належним доказом, оскільки не містить дати, прізвища та посади особи, яка зробила відмітку на довідці.
У клопотанні, всупереч вимогам п.3 ч.1 статті 194 КПК України не обґрунтовано необхідність застосування такого запобіжного, як домашній арешт, не наведено мотивів про неможливість застосування альтернативних запобіжних заходів, передбачених законом.
Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є приватним підприємцем, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , одружений, утримує двох малолітніх, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Суд вважає, що однієї тільки підозри у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено максимальну міру покарання до трьох років позбавлення волі, недостатнього для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ч.3 статті 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
На підставі встановлених судом обставин суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є безпідставним, не ґрунтується на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 177, 179, 194 КПК України, слідчий суддя ухвалив:
Клопотання прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 відхилити.
На ухвалу слідчого судді протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області.

Слідчий суддя : ОСОБА_1