Справа № 740/2088/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/937/2016
Категорія - ч.3 ст. 185 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника-адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000562,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, який має сина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є інвалідом 3 групи, не працював, раніше судимий: Бориславським міським судом Львівської області:

1) 23 травня 2000 року за ч. 3 ст. 81, ст. 17 ч. 3, ст. 81 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки та штрафом в розмірі 170гривень;

2) 07 грудня 2000 року за ч. 2 ст. 140, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 24 травня 2005 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

4) 05 червня 2006 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

5) 23 листопада 2010 року за ст. 395 КК України на 1 місяць арешту;

6) 24 грудня 2012 року Личаківським районним судом м. Львів за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

12 лютого 2016 року був звільнений з Львівського СІЗО № 19 по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 527 гривень 76 коп. процесуальних витрат за проведення експертизи.

Як установив суд, 13 квітня 2016 року близько 13 години 25 хвилин, ОСОБА_6 з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом пошкодження серцевини внутрішнього замка вхідних дверей, проник у квартиру АДРЕСА_2 , де повторно таємно заволодів пневматичним пістолетом марки «Макаров», вартістю 1 021 гривня 83 копійки; ланцюжком із золотого металу 585 проби, вагою 3 грами, хрестиком із золотого металу 585 проби, вагою 1грам, кулоном із золотого металу 585 проби, вагою 2 грами, загальною вартістю на суму 3 420 гривень, що належали ОСОБА_10 .

При виході з квартири, ОСОБА_6 був викритий у крадіжці сторонньою особою, після чого кинув викрадені речі та втік з місця вчинення злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить про пом`якшення покарання шляхом застосування ст. 69 КК України, мотивуючи тим, що він має поганий стан здоров`я, є інвалідом 3-ї групи по життєво, повністю визнав свою провину, щиро розкаявся, у нього є малолітній син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ветеран праці, тітка інвалід 1-ї групи по зору, які потребують піклування та догляду.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили про пом`якшення покарання, прокурора, який заперечував проти аргументів сторони захисту, зазначаючи про справедливість покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарг, колегія суддів вважає апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в закінченому замаху на крадіжку чужого майна, вчиненому повторно, з проникненням у житло, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, зібраним та перевіреним під час судового розгляду доказам, і обвинуваченим не оспорюються.

При призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 був викритий у вчиненні крадіжки чужого майна сторонньою особою, яка його наздогнала на подвір`ї будинку та передала поліції.

Раніше ОСОБА_6 неодноразово вчиняв злочини проти власності, має шість непогашених судимостей. Суспільно - корисною працею не займається. Визнаючи провину та заявляючи про каяття, не може втриматися від протиправної поведінки та продовжує злочинну діяльність, що свідчить про неможливість його виправлення при менш тривалих строках покарання. Наявність хвороб у обвинуваченого не перешкоджає злочинній діяльності та відбуванню покарання.

Застосування ст. 69 КК України до покарання неможливе, оскільки пом`якшуючі обставини істотно не знижують ступеня тяжкості вчиненого злочину, характеристика обвинуваченого негативна.

Сама по собі наявність малолітнього сина, батька похилого віку, тітки інваліда по зору, не є свідченням того, що обвинувачений про них піклується та дбає. Навпаки, дитина проживає з матір`ю у місті Львові, батько і тітка обвинуваченого не бачать, оскільки останній після звільнення з місць позбавлення волі знову вчиняє нові злочини і повертається в місця ув`язнення.

З урахуванням суспільної небезпечності вчиненого злочину, особи обвинуваченого, який має негативні соціальні зв`язки та схильності, призначене судом покарання відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Усі пом`якшуючі обставини, в тому числі зізнання, каяття, стан здоров`я обвинуваченого судом першої інстанції були враховані при визначені терміну позбавлення волі, додаткових чи нових обставин, сторона захисту не надала.

Разом з тим, в порядку ч.2 ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає необхідним виконати положення Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-УІІІ та зарахувати обвинуваченому термін попереднього ув`язнення згідно з новою редакцією ч. 5 ст. 72 КК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 липня 2016 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

У порядку ч.2 ст. 404 КПК України засудженому ОСОБА_6 , згідно положень ч. 5 ст. 72 КК України, термін попереднього ув`язнення з 13 квітня по 22 вересня 2016 року зарахувати в строк відбуття покарання, з розрахунку одному дню перебування під вартою відповідають два дні позбавлення волі.

Ухвала набуває законної сили негайно і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14