Справа №738/1470/16-к
Провадження №1-в/745/57/2016
У Х В А Л А
26.08.2016 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Сосниця клопотання ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким виправними роботами,-

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 01.08.2016 року визначено підсудність розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким виправними роботами за Сосницьким районним судом Чернігівської області.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явились, про час та місце повідомлені належним чином. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просить задовольнити заявлене клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частиною 3 ст. 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення; заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

ОСОБА_3 засуджений за вироком Приморського районного суду м. Маріуполь Донецької області від 18.11.2014 року за ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських функцій, функцій представника влади або виконувати такі обов`язки за спеціальним призначенням на підприємствах, установах, організаціях незалежно від форм власності строком на 3 роки, а також позбавити військового звання «старший лейтенант».

Ухвалою Менського районного суду від 16.02.2016 року в строк покарання зараховано час перебування під вартою з 19.09.2014р. по 18.12.2014 року, всього 3 місяці згідно ч.5 ст.72 КК України.

Початок строку відбування покарання - 19.09.2014 року. Кінець строку - 19.06.2018 року.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 22.09.20 і 4 року. За час перебування в Маріупольському СІЗО режим утримання не порушував, розпорядок дня виконував, стягнень не мав. До праці не залучався, не заохочувався.

В Менській ВК-91 відбуває міру покарання з 20.02.2015 року та по теперішній час. За час перебування в установі зарекомендував себе наступним чином: вимоги встановленого порядку відбування покарання та правила внутрішнього розпорядку дня виконує, порушень не допускає. Стягнень не має. На профілактичних обліках не перебуває.

На виробництві установи був працевлаштований робітником швейної дільниці з 11.03.2015 року наказ № 13 та по 28.09.2015 року наказ №57. До роботи відносився посередньо. Заохочень не мав. З 26.01.2016 року та по даний час працевлаштований робітником швейної дільниці наказ № 5, до роботи відноситься сумлінно та старанно, має заохочення.

До представників адміністрації установи та до їхніх законних вимог ставиться з повагою, в спілкуванні завжди тактовний та ввічливий. На зроблені зауваження реагує вірно та робить для себе правильні висновки.

Заходи виховного характеру та культурно - масові заходи, які проводяться в відділені відвідує, реагує на них посередньо.

Засуджений залучений за програмою диференційованого виховного впливу: "Фізкультура і спорт", дану програму реалізує у повному обсязі, а саме робить фізичні вправи та займається на спортивному майданчику.

За рисами характеру спокійний, врівноважений. Товариські зв`язки підтримує із засудженими позитивної спрямованості. До негативних вчинків інших засуджених ставиться критично. Із іншими засудженими не конфліктує.

Із рідних має: матір та батька. Соціально - корисні зв`язки підтримує шляхом листуванням, телефонними розмовами та побаченнями, отримує від них посилки і передачі. Цінує сімейні стосунки та будує позитивні плани па майбутнє.

Вину в скоєному злочині визнав повністю.

Згідно з вироком суду позову не має.

З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про наявність обставин, які вказують на те, що засуджений, який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, став на шлях виправлення та фактично відбув встановлену ч. 4 ст. 82 КК України частину призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 57, 82 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Замінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому за вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 18.11.2014 року, позбавлення волі на виправні роботи, строком 1 рік 9 місяців 23 дні по місцю роботи з відрахуванням на користь держави 20% заробітку.

Ухвала на протязі семи днів може бути оскаржена в апеляційний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1