У Х В А Л А

Справа № 183/6490/16

№ 1-кс/183/866/16

17 листопада 2016 року

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Путила, Путилівського району, Чернівецької області, громадянину України, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що він 14 листопада 2016 р., о 14 год. 50 хв., він, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої разом зі своїм батьком ОСОБА_7 . Під час розлиття спиртного між останніми виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 , дістав ніж з карману своєї куртки та наблизившись до ОСОБА_7 , почав завдавати численні удари ножем у ліве стегно останнього. Від отриманих поранень ОСОБА_7 помер на місці. Спричинивши тілесні ушкодження ОСОБА_6 , втік з місця вчинення злочину. Своїми діями ОСОБА_6 завдав ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді сліпого колото-різаного поранення лівого стегна з пораненням лівої стегнової артерії, що призвело до гострої крововтрати та смерті останнього.

Відомості про правопорушення було внесено до ЄРДР за №0004648 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані слідчим за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що причинило смерть потерпілого.

15 листопада 2016 р. по кримінальному провадженню №0004648 ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри у інкримінованому ОСОБА_6 кримінальному правопорушенню підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідчий ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке в судовому засіданні підтримав слідчий ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор ОСОБА_9 підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, не заперечує в обранні йому арешту на 60 днів.

Захисник ОСОБА_4 вказав, що клопотання повинно бути розглянуто на розсуд суду.
Дослідивши обставини справи, наявність ризиків, вказаних у клопотанні, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії".

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельєр проти Франції», суд вважає обґрунтованим висновок слідчого про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

При обранні запобіжного заходу суд також враховує принципи конвенційного прецедентного права, який передбачає одну із основних підстав: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, встановленого у рішенні у справі «Штеґмюллер проти Австрії»

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою судимою, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, що свідчить про те, що він перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд на підставі наданих стороною кримінального провадження матеріалів, оцінивши їх у сукупності враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання за вчинений злочин від семи до десяти років позбавлення волі, яке може бути призначено у разі визнання його винуватим, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_6 буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Суд встановив відсутність ризиків передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки вони нічим об`єктивно не доведені і є, на думку суду, припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності таких ризиків, тому такі ризики для врахування при обранні запобіжного заходу суд врахувати не може.

Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд,

постановив :

клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_5 задовольнити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 15 год. 00 хв. 15 січня 2017 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області №4.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1