Провадження №1-в/243/289/2016
Справа № 243/4695/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м. Слов`янськ Донецької області), клопотання
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , засудженого:
11 червня 2007 року Слов`янським міським судом Донецької області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі,
про визнання законності відбуття строку покарання, -
ВСТАНОВИВ:
09 червня 2016 року в провадження Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про визнання законності підстав звільнення від відбування покарання призначеного йому за вироком Слов`янського міського суду Донецької області від 11 червня 2007 року.
Засуджений ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, клопотання про визнання законності підстав звільнення від відбування покарання задовольнити (а.с. 11).
Прокурор у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, відповідно положень ч. 4 ст. 539 КПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до висновку про можливість задоволення клопотання засудженого з огляду на його законність та обґрунтованість.
У судовому засіданні встановлено, що вироком Слов`янського міського суду Донецької області від 11 червня 2007 року ОСОБА_3 був засуджен ий за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі
Вказаний вирок набрав законної сили 26 червня 2007 року (а.с. 10).
Відповідно довідки Артемівської установи виконання покарань УДПтСУ в Донецькій області №7/9910 від 08 липня 2016 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із даними картотеки установи, був затриманий 10 січня 2007 року. З 05 лютого 2007 року утримувався в Артемівській УВП УДПтСУ в Донецькій області, та 29 квітня 2008 року вибув до Калінінської ВК 27 м. Горлівки Донецької області для відбування покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2007 року, яким був засуджений до 8 років 6 місяців позбавлення волі (а.с. 13).
Місцем розташування Калінінської виправної колонії №27 є м. Горлівка Донецької області.
Вирішуючи питання про можливість визнання законності відбуття ОСОБА_3 строку покарання, враховуючи, що установа виконання покарань до якої був направлений засуджений після вступу вироку в законну силу на даний час перебуває на території на який органи державної влади України не здійснюють свої повноваження, Слов`янським міськрайонним судом був здійснений запит інформації з баз автоматизованого документообігу загальних судів КП-Д3 м. Горлівки Донецької області.
Так, згідно із довідкою головного спеціаліста з інформаційних технологій Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, для отримання інформації про будь-які судові рішення щодо розгляду клопотань ОСОБА_3 про звільнення (застосування амністії, звільнення умовно-достроково, тощо); був здійснений запит, а саме: до бази Калінінського районного суду, Микитівського районного суду, Центрально-Міського районного суду м. Горлівки Донецької області. За наслідками виконання запиту на отримання інформації не було знайдено жодного документу (а.с. 12).
Як видно із отриманих судом відомостей з УДПтС України в Донецькій області від 05 липня 2016 року №17/5247, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий 10 січня 2007 року співробітниками СВ Слов`янського РВ ГУМВС України в Донецькій області. До Артемівського слідчого ізолятора ОСОБА_3 прибув 05 лютого 2007 року. Засуджений 11 червня 2007 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 121 ч.2 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набув законної сили 26 червня 2007року. 29 липня 2007 року вибув для лікування до Жданівської кВ-3. 12 лютого 2008 року повернувся до СІ м. Артемівська після лікування. 29 квітня 2008 року вибув до Калінінської ВК- 27 Донецькій області для подальшого відбування покарання. До списків осіб вивезених з установ розташованих на території так званої ДНР ОСОБА_3 не входить (а.с. 10), що також стверджується відомостями довідок з матеріалів кримінальної справи (а.с. 14).
Відповідно повідомлення Слов`янського міськрайонного відділу КВІ УДПтС України в Донецькій області № 3811 від 04 липня 2016 року, відповідно п. 2.3. спільного наказу № 53 окв/1539/310/185/20/62 від 14 липня 2015 року, ОСОБА_3 роз`яснено про необхідність постановки на облік в органи внутрішніх справ за фактичним місцем проживання та можливість звернення до суду із заявою про визнання законності підстав звільнення в зв`язку з закінченням строку покарання, відповідно до ст. 537, ст. 539 Кримінально-процесуального кодексу України. Відомості щодо виконання вироку Слов`янського міського суду Донецької області від 11 червня 2007 року за яким ОСОБА_3 був засуджений до 8 років 6 місяців позбавлення волі у Слов`янському МРВ КВІ УДПтС України в Донецькій відсутні (а.с. 9).
Так, відповідно ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон), цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Статтею 1 цього Закону передбачено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.
Розпорядженням КМУ №1275 від 02 грудня 2015 року затверджено перелік населених пунктів де здійснювалась антитерористична операція, і в цьому переліку зазначено м. Горлівка.
Розпорядженням КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085 затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення. До цього переліку зокрема належить і м. Горлівка Донецької області.
Згідно із Розпорядженням Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 вересня 2014 року № 2710/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», визначено територіальну підсудність кримінальних проваджень, підсудних Калінінському районному суду міста Горлівки, Микитівському районному суду міста Горлівки, Центрально-Міському районному суду міста Горлівки, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, для забезпечення розгляду Слов`янському міськрайонному суду Донецької області.
Отже з урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, відсутність у засудженого ОСОБА_3 документів про звільнення у зв`язку із повним відбуттям покарання, які б були видані відповідними органами України, викликають сумніви щодо виконання вироку суду у повному обсязі, а саме період часу з 07 листопада 2014 року по 10 липня 2015 року.
Суд приймає до уваги довідку Калинінської ВК м. Горлівки Донецької області, виходячи з таких міркувань.
Так, як видно з даних кримінальної справи, а саме: протоколу затримання ОСОБА_3 , вироку, строк відбуття покарання, починаючи з моменту затримання ОСОБА_3 закінчувався саме 10 липня 2015 року.
Як видно із отриманих судом відомостей, ОСОБА_3 після направлення до Калінінської ВК м. Горлівки, не був переміщений до інших установ покарання, не був звільнений з підстав, передбачених нормами чинного законодавства, отже у сукупності з іншими доказами по справі можливо прийти до висновку, що ОСОБА_3 відбув покарання у повному обсязі та був звільнений 10 липня 2015 року у зв`язку із повним відбуттям покарання.
Приймаючи до уваги копію довідки про звільнення, суд виходить з того, що, у тому становищі, у якому опинився заявник він був позбавлений можливості отримати офіційні документи щодо свого звільнення, а тому звертаючись до суду, надав всі можливі докази, які міг надати у цій ситуації.
Крім того, застосовуючи Рішення Європейського Суду, як джерело «живого» права, суд також зазначає,У рішенні від 8 липня 2004 року «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.
На теперішній час Україна від зобов`язань, визначених статтями 1, 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, в окремих районах Донецької та Луганської областей України відповідно до статті 15 Конвенції не відступала. 21 травня 2015 року постановою Верховної Ради України № 462-VIII схвалена Заява Верховної Ради України «Про відступ України від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод» щодо відступу від окремих зобов`язань, визначених пунктом 3 статті 2, статтями 9, 12, 14 та 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтями 5, 6, 8 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на період до повного припинення збройної агресії Російської Федерації, а саме до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, керованих, контрольованих і фінансованих Російською Федерацією, російських окупаційних військ, їх військової техніки з території України, відновлення повного контролю України за державним кордоном України, відновлення конституційного ладу та порядку на окупованій території України.
Крім того, суд також зазначає, що у своїх Рішеннях, ЕСПЛ неодноразово зазначав, що в ситуаціях, подібним тим, що приводяться у вказаній справі, обов`язок ігнорувати, не приймати до уваги дії існуючих de facto інститутів далекий від абсолютного. Для людей, які проживають на цій території життя продовжується. І це життя потрібно зробити більш стерпним і терпимим, воно повинно бути захищено від влади de facto, включаючи і їх суди, і саме в інтересах жителів цієї території дії згаданих властей, що мають відношення до сказаного, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами в тому числі і цим. Думати інакше означало б зовсім позбавляти проживаючих на цій території людей всіх їх прав кожного разу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, це означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать.
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За приписами ст. 537 КПК України, під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку суду.
Виконання судових рішень це самостійна і завершальна стадія кримінального процесу, в якій реалізуються владні приписи суду, які викладені зокрема вироку, що набрав законної сили. ЇЇ зміст складає процесуальна діяльність суду за зверненням вироку до виконання і вирішення питань, що виникають у ході його реального втілення в життя. Вирішення питання про всякого роду сумніви та протиріччя, що виникають при виконанні вироку не повинно істотно впливати на вирок.
У судовому засіданні достовірно встановлено і підтверджується даними відповідей компетентних органів державної пенітенціарної служби України, що ОСОБА_3 дійсно був засуджений вироком суду від 11 червня 2007 року. Після набрання вироком законної сили, 29 квітня 2008 року вибув до Калінінської ВК- 27 м. Горлівки Донецькій області для подальшого відбування покарання. Відомостей щодо наявності будь-яких судових рішень про звільнення засудженого ОСОБА_3 від покарання чи його відбування (застосування амністії, звільнення умовно-достроково, тощо) судом не встановлено. До списків осіб вивезених з установ розташованих на території так званої ДНР ОСОБА_3 не входить. Суд також зазначає, що довідка Калінінської ВК-47 м. Горлівки Донецької області про звільнення ОСОБА_3 повністю узгоджується із доказами отриманими судом з компетентних органів виконання покарань ДПС України, не містить внутрішніх протиріч, і у своїй сукупності з іншими доказами дає можливість суду дійти висновку, що засуджений ОСОБА_3 відбув покарання призначене йому за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2007 року.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку що ОСОБА_3 відбув покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2007 року у повному обсязі, що дозволяє суду усунути сумніви щодо виконання вироку суду.
За таких обставин, приймаючи до уваги зібрані докази по справі, виникає необхідність усунути сумніви щодо законності підстав звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання призначеного йому за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2007 року.
На підставі вищевикладеного, керуючись, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 про визнання законності підстав звільнення від відбування покарання задовольнити.
Усунути сумніви, які виникли при виконанні вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2007 року, за яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді восьми років шести місяців позбавлення волі, та визнати що ОСОБА_3 відбув покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 11 червня 2007 року у виді восьми років шести місяців позбавлення волі, у період з 10 січня 2007 року по 10 липня 2015 року.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області протягом семи днів з моменту її проголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили та її виконання, крім випадків встановлених КПК України.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1