Справа №718/1256/16-к
Провадження №1-кп/718/78/16
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань кримінальне провадження № 0000210 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учень 10-го класу Шипинецького ЗНЗ І-ІІІ, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учень 9-го класу Шипинецького ЗНЗ І-ІІІ, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законних представників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представника служби у справах дітей Кіцманської РДА ОСОБА_11

В С Т А Н О В И В :

07 квітня 2016 року близько 22 год. 00 хв. в с. ІІІипинці Кіцманського району Чернівецької області, неповнолітній ОСОБА_3 , та неповнолітній ОСОБА_4 вступили між собою у попередню злочинну змову, направлену на викрадення чужого майна з підсобного приміщення що знаходиться по АДРЕСА_1 . Переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, з метою вчинення крадіжки, умисно, протиправно, вказані особи підійшли до зазначеного підсобного приміщення і після того, як переконалися, що їх ніхто не бачить, користуючись відсутністю сторонніх осіб, відповідно до розподілу ролей та попередньої домовленості неповнолітній ОСОБА_12 , за допомогою заздалегідь заготовленого кишенькового ножа, перерізав шланг, що веде до газовою балону вартістю 500 гривень, та відкотив в сторону, а після чого в двох з неповнолітнім ОСОБА_4 винесли вказаного балону з підсобного приміщення, якого в подальшому положили в металеву тачку, яка знаходилась також в підсобному приміщенні, вартість якої становить 450 гривень 00 копійок.

Після вчинення злочину зазначені особи з місця вчинення кримінального правопорушення пішли та спільно розпорядилися викраденим майном па власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_13 матеріального збитку на суму 950 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, - крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Крім того, 07 квітня 2016 року близько 22 год. 00 хв. в с. ІІІипинці Кіцманського району Чернівецької області, неповнолітній ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_3 , вступили між собою у попередню злочинну змову, направлену на викрадення чужого майна з підсобного приміщення що знаходиться по АДРЕСА_1 . Переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, з метою вчинення крадіжки, умисно, протиправно, вказані особи підійшли до зазначеного підсобного приміщення і після того, як переконалися, що їх ніхто не бачить, користуючись відсутністю сторонніх осіб, відповідно до розподілу ролей та попередньої домовленості неповнолітній ОСОБА_12 , за допомогою заздалегідь заготовленого кишенькового ножа, перерізав шланг, що веде до газовою балону вартістю 500 гривень, та відкотив в сторону, а після чого в двох з неповнолітнім ОСОБА_4 винесли вказаного балону з підсобного приміщення, якого в подальшому положили в металеву тачку, яка знаходилась також в підсобному приміщенні, вартість якої становить 450 гривень 00 копійок.

Після вчинення злочину зазначені особи з місця вчинення кримінального правопорушення пішли та спільно розпорядилися викраденим майном па власний розсуд, тим самим завдавши потерпілій ОСОБА_13 матеріального збитку на суму 950 гривень 00 копійок.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, - крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Свою вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, щиро розкаявся надавши суду покази, що того дня у вечері до нього зайшов його друг ОСОБА_14 , з яким вони ще ближче до обіду обдивлялися підсобне приміщення, яке знаходилося позаду будинку та вирішили піти туди, щоб викрасти звідти металеву тачку та газовий балон. Зайшовши в середину, за допомогою кишенькового ножика, вони перерізали резиновий шланг, який з`єднував газовий балон з плитою та погрузили балон у тачку, які заховали на узбіччі в кущах. Наступного дня ними було продано вказані речі, а гроші розподілено між ними.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся надавши суду покази, про те, що біля 23 години, він прийшов до свого друга ОСОБА_15 та вирішили з ним піти у підсобне приміщення та вчинити крадіжку газового балону та металевої тачки, які побачили ще вдень. Перерізавши шланг, що з`єднував газовий балон з плитою, вони помістили балон у металеву тачку та заховали на узбіччі дороги в кущі. Наступного дня він знову прийшов до ОСОБА_15 та зателефонували до одного знайомого, який приїхав автомобілем і забрав балон. Металеву тачку продали невідомому громадянинові. Зароблені гроші вони поділили між собою та витратили на власні потреби.

За згодою учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд, оцінюючи в сукупності досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених доведена, в їхніх діяннях має місце склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку, інші особливості особи неповнолітнього та керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 38 КПК України та розділу XV КК України.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Судом також ураховуються керівні принципи, викладені в Мінімальних стандартних правилах ООН, які стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінських правилах»), затверджених 29.11.1985 р., серед яких пропонується не позбавляти неповнолітнього особистої свободи, якщо тільки він не визнаний винним у вчиненні діяння з застосуванням насильства проти іншої особи.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно якого суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину.

Згідно положення ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття, сприяння встановленню істини у справі, вчинення злочину у неповнолітньому віці, повне відшкодування завданих збитків.

Суд враховує, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який виховується у неповній сім`ї, однак по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також, суд бере до уваги його молодий вік, добровільне відшкодування збитків, та те, що він раніше кримінальні правопорушення не вчиняв і судиться вперше, а також відсутність претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілої, яка просила суворо не карати ОСОБА_3 ..

Вказані обставини, відповідно до ст. 69 КК України, суд вважає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому ОСОБА_3 , можна призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України та застосувати положення ст. 75, 104 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із накладенням на нього обмежень, передбачених ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, сприяння встановленню істини у справі, вчинення злочину у неповнолітньому віці, повне відшкодування завданих збитків.

Суд враховує, характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який виховується опікунами, однак по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також, суд бере до уваги його молодий вік, добровільне відшкодування збитків, та те, що він раніше кримінальні правопорушення не вчиняв і судиться вперше, а також відсутність претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілої, яка просила суворо не карати ОСОБА_4 .

Вказані обставини, відповідно до ст. 69 КК України, суд вважає такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому ОСОБА_4 , можна призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України та застосувати положення ст. 75, 104 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком із накладенням на нього обмежень, передбачених ст. 76 КК України.

Саме такий вид покарання, на погляд суду, є необхідним та достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Обвинуваченим запобіжний захід не застосовувався, цивільний позов по справі не заявлено та судових витрат по кримінальному провадженні не має.

Питання щодо речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 12, 69, 70, 75, 104, КК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1(одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органу кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1(одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти органу кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Речові докази по справі, а саме: газовий балон ємкістю 50 літрів, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_13 залишити останній.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1