УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/5551/16-к

Провадження № 1-кс/638/1326/16

05.04.2016

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
розглянувши в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону лейтенанта юстицїї ОСОБА_6 , погодженого прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000048 від 03.04.2016 застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лісна Поляна, Марківського р-ну, Луганської обл., українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, раніше не судимого, молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії начальника 1-ї секції мінометів 2-го вогневого відділення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 , сержанта військової служби за контрактом, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України,-

в становив:

05.04.2016 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_6 , погодженого прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000048 від 03.04.2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається , що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30 червня 2015 року № 205-ос молодшого сержанта ОСОБА_5 , призначено на посаду молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії начальника 1-ї секції мінометів 2-го вогневого відділення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21 серпня 2015 року № 273 о/с молодшому сержанту військової служби за контрактом ОСОБА_5 присвоєне військове звання «сержант».
Разом з ним відповідно до наказу командира військової частини від 22 червня 2015 року №173 о/с на посаді патрульного (за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії навідника) 2-ї секції мінометів 1-го вогневого відділення мінометної застави прикордонної комендатури швидкого реагування цієї ж військової частини проходить військову службу за мобілізацією солдат ОСОБА_8 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 квітня 2016 року сержант ОСОБА_5 призначений в добовий наряд - помічником чергового військового містечка № НОМЕР_3 , а солдат ОСОБА_8 патрульним військового містечка № НОМЕР_3 , яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 .
У зв`язку із цим, з метою виконання покладених на сержант ОСОБА_5 службових завдань, 02 квітня 2016 року останньому була видана штатна зброя 9 мм пістолет Макарова серії НОМЕР_4 та 16 набоїв до неї, з останнім проведено інструктаж по заходам безпеки під час поводження зі зброєю та заняття щодо правил поводження із 9 мм пістолетом Макарова.
Під час проходження військової служби сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України», згідно займаної посади зобов`язаний додержуватись Конституції України, законів України, належно виконувати службові обов`язки визначені статутами ЗС України, відповідними посібниками, порадниками, положеннями щодо дотримання порядку правильного поводження та використання озброєння, боєприпасів, забезпечення виконання вимог безпеки під час їх експлуатації
Згідно ст.ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися всіх порядків і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Застосування зброї допускається лише в бойовій обстановці.
Відповідно до ст.ст. 195-199, 270, 272, 276, 280 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України передбачено, що охорона здійснюється військовослужбовцями призначених від підрозділів, озброєними штатною зброєю та забезпеченими боєприпасами. Застосування складом наряду зброї можливе лише у разі виникнення загрози життю або здоров`ю військовослужбовців, нападу на патрульного, на об`єкти, які охороняють, вартове приміщення або зміну, що прямує до постів. Під час несення служби патрульному забороняється досилати без потреби патрон у патронник.
Згідно ст.ст. 20, 21, 22 Статуту внутрішньої служби ЗС України військовослужбовці під час виконання службових обов`язків мають право застосовувати зброю у встановленому порядку забезпечивши всіх безпечних заходів збереження життя та здоров`я сторонніх осіб виключно при захисті від нападу, затриманні особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір; для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями або у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити вказані порушення.
Відповідно до вимог п.п. 62, 67, 93 Настанови зі стрілецької справи 9 - мм пістолет Макарова (ПМ), затвердженої Головнокомандувачем Сухопутних військ ЗС України у 2004 році, військовослужбовець озброєний пістолетом зобов`язаний обережно поводитись із вказаним видом вогнепальної зброї, у всіх випадках, не пов`язаних із стрільбою, прапорець запобіжника пістолета повинен тримати у положенні «запобігання», якщо не передбачається негайного відкриття вогню та знімати із запобіжника лише перед заряджанням і стрільбою, а також не направляти зброю на людей, незалежно від того, заряджена вона чи ні.
Згідно додатку 6 «Вимоги безпеки під час проведення стрільб» до п.п. 2.5, 3.3.1 «Курсу стрільб зі стрілецької зброї і бойових машин», введеного у дію наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 1 квітня 2009 року № 44, кожен військовослужбовець повинен беззаперечно виконувати всі правила проведення стрільб, дотримуючись вимог безпеки при поводженні зі зброєю щодо заборони її направлення у будь-якому випадку на людей.

В порушення вказаних вимог, сержант ОСОБА_5 , будучи обізнаним з технічними властивостями пістолета Макарова, отримавши необхідну спеціальну підготовку поводження із вказаним видом зброї, пройшовши належний інструктаж щодо її використання та застосування, 03 квітня 2016 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, перебуваючи в добовому наряді помічником чергового військового містечка №2, знаходячись біля виходу з приміщення для відпочинку добового наряду, яке розташоване на території військового містечка № НОМЕР_3 прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 , під час виконання своїх службових обов`язків зі зброєю, без потреби взяв у руки 9 мм пістолет Макарова серії НОМЕР_4 в рукоятку якого був вставлений магазин із спорядженими патронами, не передбачаючи можливості суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був та міг їх передбачити, недбало відносячись до служби та виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, порушуючи встановлені правила поводження зі зброєю, зняв пістолет з запобіжника (опустив прапорець вниз), відвів затвор у заднє крайнє положення та відпустив його при цьому дослав патрон та нажав на спусковий гачок пістолета, що призвело до випадкового одиночного пострілу, внаслідок якого ОСОБА_8 було спричинено вогнепальне сліпе кульове поранення голови з пошкодженням стовбурових структур, що заподіяло смерть потерпілого.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 4 квітня 2016 року №56 смерть громадянина ОСОБА_8 наступила 03 квітня 2016 року, внаслідок вогнепального сліпого кульового поранення голови з пошкодженням стовбурових структур.
04.04.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, тобто порушенні правил поводження із зброєю, що заподіяло смерть потерпілого.
Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 414 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами: протоколом огляду місця події від 03.04.2016, протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , а також іншими матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При цьому, ОСОБА_5 відповідно до ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, за яке згідно санкції передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до десяти років позбавлення волі, тобто тяжкий злочин.
Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Так, без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перебуваючи під посиленим контролем, ОСОБА_5 має можливість переховуватись від органів досудового розслідування на території інших областей.
При цьому, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.
Крім того, будучи військовослужбовцем ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати накази вищестоящих командирів, у тому числі щодо переведення на інше місце служби, зміни місця дислокації, вибуття у відрядження з виконання завдань Антитерористичної операції на території Східних областей України, що є перешкоджанням досудовому розслідуванню.
У зв`язку із наявністю вищевказаних ризиків та враховуючи, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор вважає, що при цьому не можливо запобігти вказаним ризикам не ізолювавши ОСОБА_5 від суспільства та не обравши останньому менш суворий запобіжний захід, окрім як тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив суд його задовольнити.
Захисник підозрюваного просив суд застосувати до його підзахисного менш сувору міру запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд, вислухавши думки учасників процесу, вважає обставини та ризики, на які посилається слідчий не доведені.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, яки свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор.

Суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор або слідчий не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України

Оцінюючи в сукупності зазначене, варто прийти до висновку, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинні бути наявними певні ризики відповідно до ст. 177 КПК України,які дають достатні підстави слідчому судді вбачати, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.
Однак, як з*ясовано в судовому засіданні, провадження по справі фактично завершено, підозрюваний себе винним визнає в повному обсязі, співпрацює зі слідством.
Окрім того, підозрюваний пояснив, що він проходить військову службу за контрактом, є учасником АТО та має посвідчення учасника бойових дій, характеризується командуванням позитивно ,військову дисципліну не порушував,вчинив злочин необережно, був дуже втомлений через несіння наряду, має постійне місце проживання та перебування, його мати перенесла онкологічну операцію та потребує догляду та він є єдиною особою, яка її утримує.
З огляду на зазначене, ризик переховування від органів досудового розслідування в даному випадку, на думку суду є таким, що позбавлений сенсу як і вплив на свідків та перешкоджання досудовому розслідуванню, тим більш, що останній визнав себе винним у повному обсязі не перешкоджає слідству у встановленні істини, щиро кається і шкодує про те, що сталося.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_16 раніш не засуджувався, є військовослужбовцем контрактником,учасником бойових дій в зоні АТО на території України, має на утриманні матір, яка страждає на онкологічне захворювання, має міцні зв*язки з родиною, що дозволяє суду здійснити висновок про відсутність існування ризику переховування від органів досудового розслідування.

Доводи слідства про те, що ОСОБА_16 може вчинити новий злочин взагалі є надуманими, оскільки останній має гарні характеристики від командування частини та бездоганну репутацію, окрім того, обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого по необережності.

Суд вважає, що орган досудового розслідування не вивчив в достатній міри ризики, передбачені ст. 177 КПК України, соціальні зв,язки підозрюваного, що могло б дати підстави для обрання більш лояльних запобіжних заходів стосовно ОСОБА_17 .

Таким чином, суд вважає відсутніми обставини, які б вказували на наявність вищевказаних ризиків та відповідно до ст. 183 КПК України необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурором та слідчим дані ризики не доведено в судовому засіданні як і не доведено про застосування більш м*яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Оскільки підставою для обрання запобіжного заходу у відповідності до положень ч.2ст.177КПК України є наявність сукупності певних ризиків,визначених законом та наявної обґрунтованої підозри , що в даному випадку виключається, відповідно суд відмовляє у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у зв,язку з відсутністю таких підстав.
Обрання більш м,яких запобіжних заходів виключається з огляду на положення ч.4ст.194 КПК України.
Таким чином, суд вважає доведеними прокурором обставини підозри у відповідності до п.1ч.1ст.194 КПК України, однак, не доведеними обставини п.п.2,3 вищезазначеної норми закону, що дає підстави зобов,язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора суду.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 193,194 КПК України, -
Ухвалив:
Відмовити у обранні стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2ст.414 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі ч.3ст.194 КПК України зобов*язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий-суддя: