У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання за участю: прокурора захисника засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000053 за касаційною скаргою заступника прокурора м. Києва на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, не судимого,
засуджено за ч. 2 ст. 305 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 цього ж Кодексу.
Ухвалено стягнути із засудженого ОСОБА_7 процесуальні витрати, а також вирішено долю речових доказів.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджено за те, що він за обставин, викладених у вироку, 21 лютого 2015 року, використовуючи комп`ютер, замовив та оплатив на WEB-сайті інтернет-магазину «Evolution» доставку з Нідерландів до України з приховуванням від митного контролю канабісу, який в міжнародному почтовому відправленні № CC047502141NL надійшов 03 березня 2015 року в зону митного контролю Київської міської митниці ДФС України, а 19 березня 2015 року ОСОБА_7 отримав це поштове відправлення у відділенні поштового зв`язку № 213 Київської міської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на вул. Героїв Сталінграду, 56 б у м. Києві, вчинивши контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою 78,07 г.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Зазначає, що місцевий суд необґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням статей 69, 75 КК України, а ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
У запереченнях на касаційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_6 просить залишити судові рішення щодо ОСОБА_7 без зміни, а касаційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу, просив скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, засудженого ОСОБА_7 і захисника ОСОБА_6 , котрі заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, та кваліфікація його дій у касаційній скарзі не оскаржуються.
Посилання прокурора на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого є необґрунтованими.
Так, згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Статтею 69 зазначеного Кодексу передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Відповідно до ст. 75 КК України в разі, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, конкретні обставини провадження, особу винного, котрий позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря психіатра, але перебуває на обліку у лікаря нарколога, його сімейний стан, обставини, які пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 305 КК України із застосуванням статей 69 та 75 цього ж Кодексу.
Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів. Отже, вимог статей 50, 65 КК України дотримано.
Не знайшли свого підтвердження й доводи прокурора про безпідставність урахування судом таких пом`якшуючих покарання обставин, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Так, у судовому засіданні ОСОБА_7 висловив щире каяття щодо вчиненого і бажання повністю змінити своє життя на краще, пройшов курс лікування від наркотичної залежності, поновився на навчанні та отримав освіту, одружився. Крім того, активне сприяння ОСОБА_7 розкриттю злочину було встановлено в судовому засіданні і не заперечувалося прокурором, яке полягало в чіткому й однозначному наданні свідчень органам досудового слідства та суду, які раніше не були їм відомі. Посилання на активне сприяння ОСОБА_7 розкриттю злочину також міститься в обох обвинувальних актах у цьому кримінальному провадженні. Зазначені обставини обґрунтовано визнано судом такими, що істотно знижують тяжкість вчиненого злочину.
Твердження прокурора про те, що суд апеляційної інстанції належним чином не мотивував своєї ухвали, є безпідставними.
Розглянувши за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, матеріали провадження й детально їх вивчивши, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про правильність призначеного ОСОБА_7 покарання, а також звернув увагу на докази, які спростовують доводи, викладені в апеляційній скарзі, зокрема, щодо врахування щирого каяття засудженого та його активного сприяння розкриттю злочину двома обставинами, які пом`якшують покарання.
Оскільки в касаційній скарзі прокурора не наведено переконливих доводів на обґрунтування явної невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого ОСОБА_8 , скарга задоволенню не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для скасування судових рішень, у провадженні не встановлено.
Керуючись статтями 433, 434, 436438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 24 березня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора м. Києва без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ______________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3