Провадження №1-кп/748/226/15
Єдиний унікальний № 748/3173/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 вересня 2015 року за № 0000121, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Чернігівського району Чернігівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого,військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого в гуртожитку « АДРЕСА_1 ,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 призваний на військову службу 12.11.2007 року, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) № 162 від 20.07.2015 рокупризначений на посаду командира комендантського відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 17.04.2015 року № 56-рс ОСОБА_3 присвоєно військове звання «молодший сержант».

Відповідно до ст.ст. 11, 16, 49, 50, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_3 зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів ( начальників), знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до командирів ( начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.

В іншому відділенні комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) проходить військову службу водій автомобільного відділення комендантського взводу солдат ОСОБА_5 , який є молодшим для ОСОБА_3 за військовим званням.

15.09.2015 року близько 21 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_3 у зв`язку із неприбуттям до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) для виконання обов`язків військової служби солдатом ОСОБА_5 прибув до гуртожитку «Зірка-1» у кімнату № НОМЕР_3 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , для з`ясування причин не виходу ОСОБА_5 на службу.

Будучи невдоволеним відповіддю солдата ОСОБА_5 щодо причин не виконання обов`язків військової служби молодший сержант ОСОБА_3 , 15.09.2015 року близько 21 год. 00 хв. перебуваючи за адресою смт. Гончарівське, Чернігівського району у гуртожитку «Зірка-1» поблизу кімнати № 304, діючи усупереч ст.ст. 11, 16, 49, 50, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи встановлені правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, діючи з прямим умислом, з мотивів спонукання ОСОБА_5 до належного виконання обов`язків військової служби наніс не менше 10 ударів руками в ділянку голови, тулубу, грудної клітини та плечей ОСОБА_5 .

В результаті дій молодшого сержанта ОСОБА_3 солдату ОСОБА_5 було спричинено сильний фізичний біль та підшкірний крововилив в ділянці нижньої повіки правового ока, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я та втрату працездатності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю, пояснивши, що дійсно того дня наніс близько 10 ударів руками в ділянку голови та інші частини тіла ОСОБА_5 , який не є йому підлеглим.

Потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що він того дня перебував разом зі знайомим у гуртожитку, куди прийшов ОСОБА_3 , який не є його командиром, та намагався з`ясувати підстави не виходу на службу, внаслідок чого завдав удари руками.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження потерпілому.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає за необхідне визнати щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, дані, що характеризують його особу, те, що він є раніше не судимим, має на утриманні неповнолітню дитину, а також з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що обвинувачений з самого початку давав визнавальні покази, а отже співпрацював з органами досудового розслідування, щиро розкаявся у вчиненому, думку потерпілого, що не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру і вважає, що йому має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, обравши його із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої ч.2 ст. 406 КК України у виді позбавлення волі в межах ст.63 КК України.

Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, суд вважає за можливе на підставі ст. 58 КК України, замість покарання у вигляді позбавлення волі призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , службове обмеження на той самий строк з відрахуванням в дохід держави грошового забезпечення у розмірі десяти відсотків, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 406 КК України, і призначити йому за даний злочин покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України, призначити ОСОБА_3 замість покарання у вигляді одного року позбавлення волі службове обмеження на той же строк - один рік з відрахуванням із суми належного йому грошового забезпечення 10 (десять) відсотків в доход держави.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1