Провадження №1-кп/761/606/2015
В И Р О К
іменем України
06 серпня 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий
02.07.2012 вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
27.04.2015 вироком Шевченківського районного суду м.Києва за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 03 серпня 2014 року приблизно о 11 годині 30 хвилин, знаходячись по АДРЕСА_2 , побачив приміщення офісу ФОП « ОСОБА_5 », що здійснює послуги надання в оренду велосипедів. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману велосипедом, що належить обвинуваченому ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським шляхом чужого майна, з метою особистого збагачення, ОСОБА_4 зайшов до приміщення офісу ФОП « ОСОБА_5 », що здійснює послуги надання в оренду велосипедів, та знаходиться на першому поверсі будинку АДРЕСА_2 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 пояснив раніше незнайомому йому ОСОБА_6 , що бажає взяти в оренду один із велосипедів та пред`явив свій паспорт громадянина України для укладання договору страхування № В5-209, а також гроші кошти в сумі 75 гривень як оплату за оренду велосипеду.

Після цього ОСОБА_6 , не підозрюючи про справжні злочинні наміри ОСОБА_4 ,уклав договір № В5-209, який був підписаний ОСОБА_4 та надав в оренду останньому велосипед «Author Outset», вартістю 3900 гривень.

Заволодівши шляхом обману велосипедом «Author Outset», що належить ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився чужим майном на власний розсуд, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3900 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, визнав в повному обсязі, розкаявся. В суді пояснив, що 03 серпня 2014 року уклав з потерпілим ОСОБА_5 в офісі по АДРЕСА_2 договір оренди велосипеда вартістю 3900 грн. Для того, щоб запевнити в своїй добросовісності потерпілого, залишив свій паспорт. Оскільки він потребував грошей, насправді наміру повертати майно в момент укладання договору не мав. В цей же день він продав вказаний велосипед, який належить потерпілому, за 1 700 грн.

З урахуванням думки обвинуваченого, інших учасників кримінального провадження, із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники кримінального провадження, суд визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого майна, з приводу яких потерпілим заявлені вимоги майнового характеру, які визнані обвинуваченим ОСОБА_4 , у зв*язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з*явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання,просив розглядати справу за його відсутності. Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілого, дійшов висновку про можливість з*ясувати всі обставини справи за відсутності потерпілого ОСОБА_6 та розгляд справи за відсутності потерпілого відповідно до ст.325 КПК України, а також вирішення заявленого цивільного позову за відсутності цивільного позивача ОСОБА_6 відповідно до ч.1 ст. 326 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, пояснення ОСОБА_4 , який не оспорює обставини щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру викраденого майна, суд дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за ознаками повторного заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за вчинення якого він підлягає кримінальному покаранню.

Обставинами, які пом*якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України є визнання вини та щире розкаяння.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховуєобставини, які пом*якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного ОСОБА_4 , який вину визнав, раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра, не працює, суспільно корисною працею не займається, а також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, є корисливими, при цьому з урахуванням обставин вчинення злочину, необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч.2 ст. 190 КК України, при цьому виправлення та попередження вчинення нових злочинів неможливо без ізоляції від суспільства.

Остаточну міру покарання необхідно призначати із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, оскільки даний злочин вчинений ОСОБА_4 до винесення вироку Шевченківським районним судом м. Києві від 27 квітня 2015 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі. Необхідно призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання за даний злочин більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києві від 27 квітня 2015 року.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами ст.72 КК України необхідно зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду м. Києві від 27 квітня 2015 року, яким визначено строк відбування покарання рахувати з моменту затримання - з 16 лютого 2015 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 відповідно до ст. 1166,1167 ЦК України підлягає задоволенню, оскільки він знайшов своє підтвердження в суді, ОСОБА_4 позовні вимоги визнав в повному обсязі, у зв*язку з чим позов розглядається за відсутності цивільного позивача відповідно до вимог ч.1 ст. 326 КПК України. Необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 3900 грн., яка становить вартість велосипеда, що не заперечувалося ОСОБА_4 в суді.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити покарання за ч.2 ст. 190 КК України один рік позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даний злочин більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року, остаточно визначити покарання ОСОБА_4 у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 16 лютого 2015 року.

Зарахувати в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2015 року - з 16 лютого 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 3900 грн.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1