Справа №1-16/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2010 р. м.Чернігів

НОВОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІГОВА

в складі: головуючого судді Мурашко М.І.

при секретарях Крохмальній Л.В. , Іваненко- Коленда А.С.

з участю прокурора Сорока Г.В.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чернігові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 ,українки , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючої , незаміжньої , проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 а, кв. 89 , раніше не судимої ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 не маючи постійної роботи та легальних джерел доходів, умисно , вступила в злочинну змову з ОСОБА_3 та ОСОБА_4І , переслідуючи корисливий мотив , направлений на отримання прибутків від незаконної діяльності , а саме: продажу жінок з числа мешканок м.Чернігова та Чернігівської області , з метою сексуальної експлуатації на території Туреччини.

При підготовці і безпосередньо під час скоєння даного злочину дії ОСОБА_2В, ОСОБА_3В та ОСОБА_4 були направлені на досягнення загальної мети отримання не законного матеріального прибутку від сексуальної експлуатації мешканок м.Черні гова та та Чернігівської області на території Туреччини.

Згідно домовленості з ОСОБА_3 ОСОБА_4І в обов»язки ОСОБА_2В входило організація фінансування проїзду жінки до Туреччини та організація її передачі невстановленим слідством особам на території вказаної держави з метою подальшої сексуальної експлуатації , після чого отримання своєї частки прибутків від цієї діяльності.

Так , в січні 2005 року ОСОБА_2 діючи з корисливих мотивів і керуючись метою незаконного збагачення від продажу жінок для надання сексуальних послуг , отримавши інформацію від ОСОБА_3В про згоду мешканки ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5О . виїхати для подальшого працевлаштування повією до Туреччини, використовуючи тяжке матеріальне становище останньої , через відсутність постійної роботи, грошових коштів та перспектив на майбутнє , з метою залучення до боргової кабали , організувала фінансування придбання авіаквитка на ім»я ОСОБА_5О на літак рейсом «Одеса Стамбул» на 26 січня 2005 року , чим ввела потерпілу в матеріальну залежність та використала, як гарантію цієї поїздки. Також ОСОБА_2 , з метою подальшої сексуальної експлуатації ОСОБА_5 та отримання своєї частки прибутків від цієї діяльності організувала передачу потерпілої на території Туреччини невстановленій слідством особі на ім»я Саваш.

Далі, 25 січня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4І, переслідуючи загальну злочинну мету, після придбання авіаквитка для потерпілої , удвох перевезли ОСОБА_5 потягом «Чернігів-Одеса» до м.Одеси , після чого - автотранспортом до аеропорту вказаного міста для переміщення через державний кордон України , де ОСОБА_4 також фінансувала відкриття виїздної візи до Туреччини, чим ввела потерпілу в матеріальну залежність та використала як гарантію цієї поїздки , після чого ОСОБА_5 вилетіла до вищевказаної держави.

Прибувши до м.Стамбула ( Туречччина) , ОСОБА_5 зустріли невстановлені слідством особи на ім»я Саваш та Віка, які привезли її до пансіонату , розташованого в м.Кемері ( Туречччина) , після чого особа на ім»я «Саваш « повідомила, що вона продана і повинна на протязі місяця відпрацювати свій борг , надаючи сексуальні послуги безкоштовно.

З метою недопущення втечі ОСОБА_5, невстановлена слідством особа на ім»я «Саваш» , достовірно знаючи про відсутність коштів останньої , здійснюючи нагляд за потерпілою , позбавивши її можливості вільно пересуватися, організував надання нею сексуальних послуг , отримуючи значні прибутки від цієї діяльності.

З кінця січня 2005 року до травня 2005 року потерпіла ОСОБА_5 використовувалася у сфері надання сексуальних послуг невстановленими слідством особами на ім»я Саваш та Зафер , що повинно було приносити великі прибутки .

В квітні 2005 року , ОСОБА_2 перебуваючи в м.Аланія ( Туреччина) , з метою подальшої сексуальної експлуатації ОСОБА_5 невстановленою слідством особою на ім»я «Зафер» , нанесла один удар рукою в обличчя потерпілій , заподіявши останній фізичний біль.

В березні 2005 року , ОСОБА_2 діючи з корисливих мотивів і керуючись метою незаконного збагачення від продажу жінок для надання сексуальних послуг , отримавши інформацію від ОСОБА_3 про згоду мешканки ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 виїхати для подальшого працевлаштування повією до Туреччини , використовуючи тяжке матеріальне становище останньої через відсутність постійної роботи , грошових коштів та перспектив на майбутнє з метою залучення до боргової кабали , організувала фінансування придбання авіаквитка на ім»я ОСОБА_7 на літак рейсом «Київ-Стамбул « на 08 квітня 2005 року , чим ввела потерпілу в матеріальну залежність та використала як гарантію цієї поїздки. Також ОСОБА_2 з метою подальшої сексуальної експлуатації ОСОБА_7 та отримання своєї частки прибутків від цієї діяльності організувала передачу потерпілої на території Туреччини невстановленій слідством особі на ім»я «Зафер» .

В свою чергу , ОСОБА_4 профінансувала виготовлення для ОСОБА_7 закордонного паспорту, після чого 08 квітня 2005 року , в ранковий час , ОСОБА_4І.з метою переміщення потерпілої через державний кордон України перевезла її автотранспортом до аеропорту міста Києва , де профінансувала відкриття виїздної візи ОСОБА_7 до Туреччини , чим ввела потерпілу в матеріальну залежність та використала як гарантію цієї поїздки , після чого потерпіла вилетіла до вищевказаної держави.

Прибувши до м.Анталія ( Туреччина) , ОСОБА_7 зустріла ОСОБА_2 разом з невстановленою слідством особою на ім»я «Зафер» , які перевезли її автотранспортом до пустиря , розташованого на виїзді з м.Аланії та передали її з метою сексуальної експлуатації невстановленій особі на ім»я «Хелім» , який перевіз ОСОБА_7 до отелю та повідомив , що вона продана і повинна на протязі місяця відпрацювати свій борг , надаючи сексуальні послуги безкоштовно.

З метою недопущення втечі ОСОБА_7 особа на ім»я «Хелім» забрав її документи та достовірно знаючи про відсутність коштів у останньої , здійснюючи нагляд за потерпілою за допомогою свого помічника на ім»я «Мамед» , позбавивши її можливості вільно пересуватися , організував надання нею сексуальних послуг , отримуючи значні прибутки від цієї діяльності .

З квітня 2005 року потерпіла ОСОБА_7 використовувалася в сфері надання сексуальних послуг трьома невстановленими слідством особами , серед яких були особи на ім»я «Хелім» та «Алік» до жовтня 2005 року, що повинно було приносити великі прибутки останнім , після чого 17 жовтня 2005 року ОСОБА_7 повернулася на Україну.

Будучи допитаною в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 свою вину в предявленому обвинуваченні визнала частково та пояснила , що взимку 2005 року вона працювала повією в м.Стамбулі (Туреччина) у сутенера на ім»я «Саваш». Їй зателефонувала ОСОБА_3 і попросила влаштувати на роботу ОСОБА_5 , вона дала їй телефон дівчини на ім»я «Віка». Після цього через деякий час вона побачила ОСОБА_5 уже в готелі. Вони працювати близько місяця разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_8, після чого вона поїхала працювати в Анталію до чоловіка на ім»я «Зафер» . Дівчата телефонували їй і скаржилися на погані умови роботи та проживання , вона поговорила із Зафером , попросила його допомогти в організації перельоту дівчат до нього і він оплатив їх переліт. Дівчата переїхали працювати в Анталію , а через деякий час Зафер їй повідомив, що дівчата хочуть піти від нього . Вона намагалася переконати дівчат, що знаходитися в чужій державі без грошей і не знаючи мови небезпечно , що вони нікому не потрібні і коли ОСОБА_5 їй грубо відповіла, то вона один раз вдарила ОСОБА_5 по обличчю. Наступного дня вона дізналася, що Зафер продав дівчат іншому сутенеру. Але вона про це нічого не знала.

Навесні 2005 року під час телефонної розмови з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вони попросили її допомогти у виїзді до Туреччини дівчині на ім»я «Наталія», як вона дізналася пізніше , її прізвище «Черниш» та працевлаштувати її повією. Вона попросила Зафера допомогти в цьому і він погодився , придбав квиток для ОСОБА_7. Сама вона з ОСОБА_7 не спілкувалася, нічого не говорила про роботу. ОСОБА_7 вони зустріли разом із Зафером уже в Туреччині , вона не сподобалася Заферу . Наступного дня вона дізналася від Зафера , що він її продав.

Хоча підсудна ОСОБА_2 свою вину визнала частково, однак її вина повністю доведена поясненнями потерпілих, допитаних в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що взимку 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запропонували їй поїхати до Туреччини до ОСОБА_2 , яка там працює, надавати сексуальні послуги, і вона погодилася . Після чого вони зателефонували до ОСОБА_2, і з телефонної розмови , вона зрозуміла, що ОСОБА_2 не заперечувала їй допомогти. Як відбувалося оформлення документів, вона не знає, це відбувалося без неї.

В кінці січня 2005 року в супроводі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вона прибула до аеропорту , після чого літаком прибула до Стамбула , де її зустріли дівчина на ім»я «Віка» та чоловік на ім»я «Саваш», забрали її та відвезли до пансіонату. Там працювала і ОСОБА_2 А, вона була клієнткою «Саваша» . У Саваша були дуже погані умови роботи та проживання. ОСОБА_7 деякий час ОСОБА_2. переїхала працювати до Зафера. Під час телефонної розмови з ОСОБА_2 , остання повідомила, що там кращі умови роботи . Після чого вони разом з ОСОБА_8 переїхали працювати до м. Анталія . Коли вони хотіли піти від Зафера, він їх не відпускав. ОСОБА_2 переконувала, що їм потрібно залишитися в Зафера , навіть один раз вдарила її в обличчя. Потім Зафер їх продав, а через деякий час їм вдалося повернутися на Україну.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 і ОСОБА_3 запропонували їй працювати в Туреччині домогосподаркою і сказали, що її зустріне ОСОБА_2 .Коли вона приїхала до Анталії, її зустріла ОСОБА_2 , в автомобілі був якийсь чоловік і ОСОБА_2 повідомила , що це її коханий. Потім її вивезли на пустир і пересадили до іншого автомобіля , в якому було двоє дівчат . Під час розмови з ними, вона дізналася, що її продали для надання сексуальних послуг. Вона відмовлялася , влаштовувала істерики , згодна була позичити грошей, щоб повернутися на Україну, але її не відпускали, постійно погрожували, говорили, що вона повинна відпрацювати борг. Її постійно продавали , а через деякий час їй вдалося втекти і вона повернулася до України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_2 працювала у Туреччині повією , але контактувала з нею ОСОБА_3. Коли ОСОБА_5 звернулася з проханням допомогти працевлаштуватися в Туреччині , вона погодилися, знаючи , що там працює ОСОБА_2 , думала, що вона поїде до неї. Вона особисто давала їй гроші на оформлення візи , хто оплачував інші витрати, їй невідомо. Що стосується ОСОБА_7 , то вона також нічого про неї не домовлялася із ОСОБА_2, і спеціально нікого з дівчат не направляла до Туреччини.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що до неї звернулася ОСОБА_5 з проханням допомогти влаштуватися повією в Туреччині . Оскільки там працювала повією її подруга - ОСОБА_2В , вона їй зателефонувала , щоб дізнатися, чи зможе вона допомогти . ОСОБА_2 дала телефон Віки , через яку вирішувались всі питання, оскільки вона була сутенером. Коли ОСОБА_7 звернулася з проханням працевлаштування за кордоном , вони знову зв»язалися з ОСОБА_2 і Зафер , у якого працювала ОСОБА_2 , придбав квиток на ім»я ОСОБА_7 . Сама ОСОБА_2 ніякої вигоди від цього не мала, вона лише допомагала дівчатам працевлаштуватися. Перед поїздкою до Туреччини, ОСОБА_7 знала, чим вона буде займатися, всі питання з нею були погоджені.

Крім того, вина підсудної ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами:

- довідкою УГІРФО України в Чернігівській області , згідно якої ОСОБА_5 отримала паспорт громадянина України для тимчасових поїздок за кордон , серії АК № 071589 від 03.12.2004 року , терміном дії до 03.12.2014 року. ( том.1 а.с. 29 ) ;

- роздруківкою інформаційно- статистичного центру «Південно-Західної Залізниці» від 23.08.2005 року, згідно якої 24.01.2005 року о 18 год. 17 хв. на імя ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були придбані квитки на потяг слідуванням «Чернігів- Одеса» відправленням 25.01.2005 року (т.1 , а.с. 43 );

- довідкою окремого відділу обробки даних ЦП ГАІС «Гарт» від 23.08.2005 року , згідно якої ОСОБА_5 перетнула державний кордон України з пункту пропуску Одеси для вильоту з України 26.01.2005 року літаком «Одеса Стамбул», після чого повернулася до України через пропускний пункт Бориспіль 18.05.2005 року літаком «Стамбул-Київ» (т. 1 , а.с.10 );

- протоколом виїмки та огляду паспорту для тимчасових поїздок за кордон на ім»я ОСОБА_5О, ІНФОРМАЦІЯ_7 . серії АК № 071589 , виданого 03.12.04 року ; (том .1 а.с. 33)

- протоколом пред'явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_9 від 12.04.2007 року, в ході якого ОСОБА_7 впізнала жінку на ім'я ОСОБА_2 на фото № 1, на якому зображена ОСОБА_2 як ту, що приймала участь в її відправці до Туреччини (т.1 , а.с. 108-112 )

- протоколом очної ставки між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_4І; ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2І; ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т.1, а.с.108-110 , а.с. 140-143, а.с. 148-150. а.с.151-155 );

- довідкою УГІПФО УМВС України в Чернігівській області від 24.07.2008 року, згідно якої ОСОБА_7 18.03.2005 року оформила та отримала паспорт громадянина України для тимчасових поїздок за кордон серії ЕС № 146489 терміном дії до 18.03.2015 року (т.1, а.с. 135 );

- довідкою Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19.09.2008 року, згідно якої ОСОБА_7 виїздила за кордон з пропускного пункту Бориспіль 08.04.2005 року т/з «Київ-Стамбул», після чого 17.10.2005 року повернулася на Україну т/з «Стамбул-Київ» через пропускний пункт також Борисполя (т. 1 , а.с. 127 );

- висновком комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи від 13.02.2009 року, згідно якого у ОСОБА_7 мають місце залишкові явища посттравматичного стресового розладу, які стали проявлятися з другої половини 2005 р., вони можуть знаходитись у прямому причинному зв»язку з продажею останньої та її наступним перебуванням в Туреччині. (т.1 , а.с.119-125 );

- протоколом виїмки та огляду паспорта для тимчасових виїздів за кордон ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , серії ЕС № 146489, виданого 18 березня 2005 року ( том.1 а.с. 131);

- протоколом виїмки та огляду документів про отримання ОСОБА_3 грошових переказів з Туреччини за 16.03.2005 року в сумі 100 доларів США , еквівалентом у гривнях 529 грн. 409 коп. (том 1 а.с. 158-159 );

- заявою про видачу готівки та заявою про отримання коштів з Туреччини ОСОБА_3 від 16.03.2005 року в сумі 100 доларів США , еквівалентом у гривнях 529 грн. 409 коп. (том 1 а.с. 162 );

- роздруківкою інформаційно- статистичного центру «Південно-Західної Залізниці» від 23.08.2005 року, згідно якої 01.06.2005 року о 15 год. 50 хв. на імя ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 були придбані квитки на потяг слідуванням «Чернігів- Одеса» відправленням 01.06.2005 року (т. 1, а.с.128 );

- довідкою окремого відділу обробки даних ЦП ГАІС «Гарт» від 23.09.2005 року , згідно якої ОСОБА_5 перетнула державний кордон України з пункту пропуску Одеси для вильоту з України 03.06.2005 року літаком «Одеса Стамбул», після чого повернулася до України через пропускний пункт Бориспіль 15.07.2005 року літаком «Анталія -Київ» (т. 1, а.с.10 );

- довідкою за вих. № 0.253-14173 /0/15-08 від 19.09.2008 року Окремого відділу обробки даних ЦП ГАІС «Гарт» інформацією державної прикордонної служби України. ОСОБА_8 виїздила за кордон з пропускного пункту «Одеса» 03.06.2005 року о 08.51 год. т/з «Одеса- Стамбул» , після чого 03.10.2005 року повернулася на Україну т/з «Стамбул-Одеса» через пропускний пункт Одеса; ( том.1 а.с.127 )

- протоколом виїмки та огляду паспорта для тимчасових виїздів за кордон на ім»я ОСОБА_8 серії АК № 071054 , виданого 15 жовтня 2004 року , ( том. 1а.с.49);

-протоколом виїмки та огляду документів про отримання ОСОБА_4 грошових переказів з Туреччини за 01.06.2005 року року в сумі 100 доларів США ; 06.06.2005 року в сумі 300 доларів США та 23.06.2005 року - в сумі 200 доларів США. (том 1 а.с. 166-168 );

- речовими доказами по справі - заявами про видачу готівки та заявою про отримання ОСОБА_4 грошових переказів з Туреччини за 01.06.2005 року року в сумі 100 доларів США , еквівалентом у гривнях 505 грн; 06.06.2005 року в сумі 300 доларів США, еквівалентом у гривнях 1516 грн .50 коп ; та 23.06.2005 року в сумі 200 доларів США. (том . 1 а.с. 169-180 ); та іншими матеріали справи, які в суду не викликають сумніву стосовно їх достовірності.

Згідно з фабулою обвинувачення , органи досудового слідства обвинувачують ОСОБА_2 в тому, що в травні 2005 року , отримавши інформацію про те, що до Туреччини бажають виїхати ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , організувала фінансування, переїзд та передачу цих потерпілих для сексуальної експлуатації на території Туреччини.

ОСОБА_2В .даний епізод обвинувачення не визнала і заперечувала будь-яку причетність до даного епізоду злочину .Вона пояснила, що не фінансувала потерпілих , не допомагала в їх переїзді , не працевлаштовувала , чоловіка на ім»я «Мамед» вона не знає.

В скоєнні даного епізоду злочину обвинувачувались і вже засуджені за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.08.2009 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Суд кладе вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.08.2009 року в основу рішення по даній справі. Окрім того, по даному епізоду обвинувачення ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3, а також потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_10 в суді засвідчили, що ОСОБА_2 до цього не має ніякого відношення . Інших доказів по обвинуваченню ОСОБА_2 по даному епізоду органи слідства не надали . Тому суд приходить до висновку , що даний епізод із обвинувачення ОСОБА_2 повинен бути виключений.

Аналізуючи викладені докази, суд приходить до висновку, що дії підсудної ОСОБА_2 які виразились в укладенні у відношенні ОСОБА_5О, ОСОБА_7І незаконної угоди , пов»язаної з їх законним переміщенням через державний кордон України для подальшого продажу з метою сексуальної експлуатації , залучення у боргову кабалу , за попередньою змовою з групою осіб , поєднаними з насильством . яке не є небезпечним для життя та здоров»я потерпілої ОСОБА_5 , підлягають кваліфікації по ч. 2 ст. 149 КК Украіни.

Обставин , що обтяжують вину підсудної ОСОБА_2 суд не встановив .

Обставиною , що пом»якшує вину ОСОБА_2 суд визнає її щире каяття, скоєння злочину вперше.

В судовому засіданні також встановлено , що ОСОБА_2 має місце проживання в Чернігові , не має жодної негативної оцінки в її характеристиці , має намір створити сім»ю, зареєструвати шлюб, має бажання працювати. Вона , як і потерпілі по справі, займалася наданням сексуальних послуг за межами України , і надаючи певну допомогу потерпілим , переслідувала єдину мету допомогти їм працевлаштуватися повіями на території іншої держави.

Аналізуючи вирок Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.08.2009 року відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 видно, що об»єм обвинувачення ОСОБА_2 значно менший , ніж у ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Суд не має підстав стверджувати , що ОСОБА_2 у скоєнні даного злочину була організатором чи виконавцем . Роль всіх трьох була рівна.

Тому аналізуючи обставини справи , особистість підсудної , враховуючи пом»якшуючі обставини, а також ту обставину, що ОСОБА_2 тривалий час перебуває під вартою . зрозуміла наслідки скоєного злочину , тому суд приходить до висновку , що виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства .

По справі заявлено цивільні позови: потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Потерпіла ОСОБА_7І в судовому засіданні підтримала позов на суму 3000 грн. , а потерпіла ОСОБА_5 - на суму 2000 грн. Суд приходить до висновку, що позови ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підлягають задоволенню .

Судових витрат по справі немає.

Долю речових доказів по справі вирішено , згідно вироку Новозаводського районного суду м.Чернігова від 27.08.2009 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винною по ч.2 ст.149 КК України і призначити покарання у вигляді 5 ( п»яти ) років позбавлення волі з конфіскацією майна .

Згідно зі ст. 75 КК Украіни, засуджену ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 ( три) роки

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_2 наступні обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти такі органи про зміну місця проживання, періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити - з утримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31 на підписку про невиїзд з постійного місця проживання, звільнивши її з під варти в залі судового засідання.

Стягнути з засудженої ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_5 2000 ( дві тисячі ) грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_7 3000 ( три тисячі ) грн. моральної шкоди .

На вирок може бути подана апеляція через Новозаводський районний суд м.Чернігова протягом 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя: М.І. МУРАШКО