Чернівецький районний суд Вінницької області
справа № 1-72/2010
ВИРОК

Іменем України

15 вересня 2010 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді Суперсона С.П.,

при секретарі Шалак Л.В.,

з участю прокурора Арнаута Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, заміжню, працюючу завідуючою дитячого садка «Веселка» с. Сокіл Чернівецького району, раніше не судимої.

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2009 року ОСОБА_1, працюючи завідуючою Сокільського дитячого садка «Веселка», що перебуває на балансі Сокільської сільської ради Чернівецького району. Діючи умисно на користь третіх осіб, знаючи про те, що ОСОБА_2 протягом 2009 року не працювала в даному закладі, а вийшла на роботу лише 02.11.2009 року, всупереч вимогам п.3 Порядку видання щомісячної грошової винагороди педагогічним працівникам навчальних закладів державної і комунальної форми власності за сумлінну працю, зразкове виконання службових обовязків затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2000 року №898 та п.6 Додатку №6 до колективного договору між адміністрацією Сокільського дошкільного закладу «Веселка»та профспілковим комітетом на 2008 2010 рік, зловживаючи службовим становищем, видала наказ №210 від 15 грудня 2009 року «Про надання медпрацівникам щорічної грошової винагороди за сумлінну працю і зразкове виконання службових обовязків», яким призначено винагороду ОСОБА_2 в розмірі 90% від посадового окладу, що призвело до незаконного нарахування та виплати щорічної грошової винагороди ОСОБА_2 в сумі 848,7 гривень. В наслідок цього ОСОБА_2 незаконно отримала та витратила на свої потреби бюджетні кошти в сумі 848, 7 гривень.

Підсудна ОСОБА_1, свою вину у вчиненні злочину передбаченого ст..191 ч. 2 КК України, визнала повністю, суду показала, що вона працює займаній посаді з 2001 року, в її обовязки входить загальне виховання та керівництво дитячим садком. 2.11.2009 року нею. Як керівником дитячого садка «Веселка» був виданий наказ №206 «Про надання медпрацівникам щорічної грошової винагороди за сумлінну працю і зразкове виконання службових обовязків», проте в звязку з відсутністю коштів дана винагорода виплачена не була і наказ втратив свою чинність.

15.12.2009 року нею був знову виданий наказ №210 «Про надання медпрацівникам щорічної грошової винагороди за сумлінну працю і зразкове виконання службових обовязків», а також до даного наказу вона власноручно написала перелік осіб, яким повинна виплачуватись допомога. Перелік осіб вона особисто підписала, скріпила печаткою установи та надала наказ з переліком осіб до профспілкового комітету на погодження. Після його погодження, вона подала до бухгалтерії Сокільської сільської ради всі необхідні документи для проведення нарахування допомоги. На її преміювання. Як завідуючої дитячим садком був виданий наказ відділом освіти Чернівецької РДА, а вона відповідно до наказу видала власний наказ до якого включила медпрацівників, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2.

Відповідно до виданого наказу винагорода виплачувалась в розмірі 90 % від посадового окладу із додаткової дотації із місцевого бюджету.

Винагорода в основному виплачувалася за відпрацьований фактично час на роботі.

Вказану нагороду було виплачено ОСОБА_2 , а не ОСОБА_5 тому, що на час виплати даної винагороди ОСОБА_5 розрахувалася з роботи за згодою сторін 31.10.2009 року її на роботі не було, а тому вона вирішила дані кошти виплатити ОСОБА_2, яка вже пропрацювала на роботі 1,5 місяця на посаді вихователя, яку раніше займала ОСОБА_5.

Підсудна ОСОБА_1 щиро кається та просить суд суворо не карати.

Свідок ОСОБА_4, суду пояснила, що в грудні 2009 року працівники дитячого садка отримали щорічну грошову винагороду за сумлінну працю та зразкове виконання службових обовязків. Вказану винагороду вона отримала в розмірі 90% від посадового окладу, а також її отримали вихователі, які працювали на той період, а саме : ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Оскільки їй невідомий механізм нарахування виплати винагороди то було прийнято рішення про виплату винагороди згідно поданою завідуючою дитячим садком списку.

Свідок ОСОБА_2, суду пояснила, що вона працює вихователем в дитячому садку «Веселка» с. Сокіл Чернівецького району з 2000 року. З 2007 року по 1.11.2009 року вона перебувала в декретній відпустці по догляду за дитиною до 3 ох років.

2.11.2009 року вона прийшла на роботу з декретної відпустки в дитячий садок «Веселка», оскільки їй повідомили про те, що вихователька ОСОБА_5 звільнилась з роботи, а тому є вільна вакансія. В грудні 2009 року вона отримала винагороду на яку суму на даний час не памятає, їй здається допомога була біля 700 гривень. Вказану допомогу вона витратила на власні потреби.

Свідок ОСОБА_3, суду пояснила, що вона працює вихователем в дитячому садку «Веселка» с. Сокіл Чернівецького району з 1981року, в її обовязки входить догляд за вихованням дітей в дитячому садку. До 1 листопада 2009 року в дитячому садку також працювали ОСОБА_5, ОСОБА_4 а 02.11.2009 року після звільнення ОСОБА_5 вийшла на роботу ОСОБА_2

В грудні 2009 року працівники дитячого садка отримали щорічну грошову винагороду за сумлінну працю та зразкове виконання службових обовязків. Вказану винагороду вона отримала в розмірі 90 % від посадового окладу, а також її отримали вихователі, які працювали на той період, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Оскільки, їй невідомий механізм нарахування та виплата винагороди то було прийняти рішення про виплату винагороди згідно поданого завідуючою дитячим садком списку.

Свідок ОСОБА_6, суду показав, що в кінці кожного року до дня учителя проходить преміювання за сумлінну працю та зразкове виконання службових обовязків вихователів в дитячого садку «Веселка» с. Сокіл Чернівецького району. У кінці 2009 року було затримано преміювальний лист. Сокілянська сільська рада являється безпосередньо розпорядником бюджетних коштів за погодженням відділу освіти. Завідуюча дитячого садка «Веселка» принесла в сільську раду лист на преміювання педпрацівників, винесла наказ та подала його до бухгалтерії.

Крім того, вчинення підсудною злочину підтверджується наступними матеріалами справи:

- копією книги наказів з особового складу Сокільського ДНЗ. (а.с. 32-92);

- колективним договором між адміністрацією Сокільського дошкільного закладу «Веселка» та профспілковим комітетом. (а.с. 93-121);

- копією відомості про виплату заробітної плати. ( а.с. 16-18);

- копією статуту Сокільського дитячого садка «Веселка». (а.с. 19-27);

- копією посадової інструкції завідувача дошкільним навчальним закладом. (а.с. 28-31).

Таким чином, зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що ОСОБА_1, своїми умисними діями скоїла злочин, що передбачений ст. 191 ч.2 КК України тобто, привласнення, розтрата або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної по місцю проживання та по місцю роботи характеризується позитивно, що підтверджується довідкою характеристикою (а.с. 137), не знаходить обставин що обтяжують покарання, і за наявності обставин, які його помякшують щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та добровільне відшкодування збитків.

За таких обставин суд, враховуючи в сукупності обставини, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також з урахуванням особи винної, вважає, що для досягнення мети покарання, а саме - виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, єдино вірним рішенням буде призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, перейшовши до іншого виду покарання, ніж зазначено в санкції статті за цей злочин.

Питання про речові докази по справі вирішити відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Запобіжний захід щодо підсудного змін не потребує.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що передбачений ст. 191 ч. 2 КК України та на підставі ст.69 КК України призначити їй покарання у виді у вигляді штрафу в розмірі 1500 (тисяча пятсот) гривень.

Запобіжний захід підсудної до набрання вироком законної сили залишити попередній підписка про невиїзд.

Речові докази:

Копію книги наказів з особового складу ДНЗ с. Сокіл Чернівецького району залишити при матеріалах справи, де вони і знаходиться.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення в суді.

Суддя Суперсон С.П