Справа № 464/3321/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/781/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000034 від 28.01.2014 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 17 липня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, зареєстрованого та жителя: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком:

ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України та призначено покарання у виді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з конфіскацією в дохід держави нафтопродуктів - дизельного палива в кількості 600 літрів.

Стягнуто з ОСОБА_6 2524 грн. 80 коп. в користь держави витрат пов`язаних з проведенням випробувань продукції згідно рахунку-фактури № 12848 від 03.12.2013 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 2754 грн. 00 коп. в користь держави витрат пов`язаних з проведенням криміналістичної експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів від 21.11.2013 року за № 3973.

Вирішено питання речових доказів згідно з вимог закону.

Згідно вироку суду ОСОБА_6 , будучи засновником та директором TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" (), з метою отримання додаткових доходів в період серпня-листопада 2013 року, володіючи спеціально обладнаною територію з металічними резервуарами та паливно-заправну колонку, незаконно придбав незаконно виготовленні підакцизні товари - дизельне паливо, які незаконно зберігав з метою збуту та в подальшому незаконно збував дані нафтопродукти на території TOB „Львівтранскордоннафтосервіс", що в с. Річки, Жовківського району Львівської області. TOB „Львівтранскордоннафтосервіс" () зареєстроване 09.08.1999 року ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в Жовківській районній адміністрації за №2000547. Фактично знаходиться за адресою: с. Річки, Жовківського району Львівської області, взяте на податковий облік в ДПІ у Жовківському районі ТУ Міндоходів у Львівській області, директором якого являється ОСОБА_6 . Основний вид діяльності є надання в оренду приміщень. Спеціальні дозволи на оптову та гуртову реалізацію нафтопродуктами державними органами не надавалися. Так, 11.11.2013 року під час проведення обшуку на території TOB „Львівтранскордоннафтосервіс" (), засновником та директором якого являється ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: с. Річки, Жовківського району Львівської області виявлено в спеціальному металічному резервуарі нафтопродукти - дизельне паливо в загальній кількості 600 літрів та спеціально обладнану паливно-заправну колонку «ADAST», замасковану в металічній будівлі, за допомогою якої здійснювалася реалізація нафтопродуктів. Встановлено, що ОСОБА_6 , на території TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс", що розташоване в с. Річки, Жовківського району Львівської області незаконно придбав, зберігав паливно-мастильні матеріали - дизельне паливо у великих кількостях, які в подальшому реалізовував фізичним особам за готівкові кошти, без будь-яких дозвільних документів, по ціні 9,00 грн. за один літр. Таким чином, ОСОБА_6 , своїми діями вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.204 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду скасувати та винести виправдувальний вирок. В обґрунтування покликається на те, що вина ОСОБА_6 не доведена, а зібрані докази, на які посилається суд першої інстанції є неналежними та недопустимими, а свідчення свідків поверховими та надуманими, які недоказують вину ОСОБА_6 у нібито вчиненні ним інкримінованого йому кримінальному правопорушенні. Вказує, що 11 листопада 2013 року обшук TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" проведений слідчим з ОВС СУ ФР ГУ Міндоходів у Львівській області ОСОБА_10 незаконно. Адже такий був проведений за ухвалою Сихівського районного суду м. Львова в якій було зазначено, що суд надає дозвіл на проведення обшуку в адміністративних, виробничих приміщеннях TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" та всіх прилеглих до нього підсобних приміщень, сховищ, що знаходяться в с. Річки, по вул. Львівській, 40, Жовківського району Львівської області. Проте, як зазначає апелянт TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" по вищевказаній адресі не знаходиться. Крім того апелянт стверджує, що під час проведення зазначеного обшуку слідчим ОСОБА_10 були запрошені поняті, які не були присутні від початку до закінчення проведення слідчих дій. Зазначає також, що органами досудового розслідування однобічно, предвзято, необґрунтовано та без з`ясування низки обставин, що мають значення по справі, проводилась криміналістична експертиза нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів та протоколи випробувань №2128 та №2129 від 03.12.2013 року, проведених ДП «Івано-Франківського науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації». Зокрема звертає увагу суду на те, що проби пального органами досудового слідства брались у відсутності посадових осіб TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" з грубим порушенням вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»., а саме проби були відібрані шляхом заливу дизельного пального не у чисту металеву ємкість, а у пластикові пляшки не вказавши місця відбирання проб. Крім того, експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено експертизу без участі TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс". На думку апелянта покази свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 суд першої інстанції невірно оцінив. А саме звертає увагу суду на те, що викладені у обвинувальному висновку покази свідка ОСОБА_14 не відповідають показам даними ним під час судового засідання в суді першої інстанції. Ставить під сумнів достовірність показів даними іншими свідками.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника у підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечив щодо апеляційної скарги захисника обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та пояснив, що дійсно, працюючи директором ТзОВ « Львівтранскордоннафтосерзів» в різний період часу та з різних джерел , а саме з АЗС та у випадкових водіїв великогабаритних транспортних засобів купляв дизельне паливо, яке зливав в ємкості для дизельного палива, що знаходились на території його підприємства. В подальшому дане дизпаливо він використовував для власного користування , але не реалізовував його за кошти іншим особам і не давав вказівок реалізовувати дизпаливо іншим працівникам підприємства. 11.11 2013 р. на території його підприємства було виявлено та вилучено нафтопродукти дизельне паливо в загальній кількості 600 літрів, яке він не збував і не мав намір збувати.

В засіданні апеляційної інстанції були досліджені покази обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування і судового розгляду у суді першої інстанції , зокрема в т.1, а.с 48,56-57,67,70 в яких він підтверджував факти придбання і використання нафтопродуктів без відповідного на це дозволу, для заправки власних автомобілів, автомобілів, які використовувало ТзОВ в своїй діяльності, автомобіля дружини, своїх знайомих та друзів, безкоштовно, лише за його вказівкою. При цьому ОСОБА_6 підтвердив ці покази, ствердив, що давав їх послідовно, не змінював і жодного тиску при цьому чи примусу на нього з боку органу досудового розслідування не було.

На думку колегії суддів суд першої інстанції дав належну оцінку показам обвинуваченого ОСОБА_6 у заперечення своєї вини та вірно поклав в основу обвинувального вироку покази свідків, висновок криміналістичної експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів проведеної експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, протоколи випробувань № 2128 та № 2129 від 03.12.2013 року проведених ДП „Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації", протокол добровільної видачі від 11.11.2013 року, протокол обшуку від 11.11.2013 року, протокол огляду місця події від 12.11.2013 року та інші зібрані та перевірені в судовому засіданні докази.

Так, в судовому засіданні в суді першої інстанції свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 повідомили, що дійсно придбали дизельне пальне на автозаправці, що розташована на території TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" за адресою: с. Річки, Жовківського району Львівської області за ціною 9 гривень за один літр. При цьому, жодних документів оператором про отримання коштів та заправку дизельного палива їм не було надано.

В судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_14 пояснив, що виконував обов`язки працівника охоронця TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" та заправляв дизельним пальним автомашину директора та його дружини. Так, він один раз реалізував 5 літрів дизпалива за грошові кошти і крім того, він реалізовував дизпаливо ще декілька разів.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_14 підтвердив, що давав покази під час досудового слідства, але із спливом часу їх зміст не пам`ятає, дійсно заправляв разів 10 а може більше автомашини директора і його дружини, покази свої підписував, деколи їх читав, деколи ні. Під час досудового слідства тиск на нього особисто не чинився, а тільки на членів його сім`ї і який полягав в тому, що працівники слідства казали його матері про те, що він займається контрабандою. Крім реалізації ним 5 літрів дизпалива, яка була зафіксована працівниками слідства він до цього ще декілька раз заправляв автомашини сторонніх осіб.

З висновку № 3973 криміналістичної експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів проведеної експертами Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що зразки рідини, вилучені з цистерни № НОМЕР_1 , цистерни №8 МП та цистерни № ЗВ МП «Руно» м. Судова Вишня, зразок рідини, вилучений в АДРЕСА_2 , два зразка рідини, вилучені на території TOB „Львівтранскордоннафтосервіс" с. Річки, вул. Львівська 40, Жовківського району Львівської області, зразок рідини, вилучений на території TOB «Галавтоцентр» м. Львові, вул. Буйка, 6, а також наданий для порівняння зразок дизельного палива, відібраний на Лінійно-виробничій диспетчерській станції «1 К» ДП „ПрикарпатЗахідТранс", с. Страшевичі, Старосамбірського району Львівської області є нафтопродуктом, а саме дизельним пальним літнім. Зразки дизельного палива, вилучені на території TOB „Львівтранскордоннафто-сервіс" с. Річки, вул. Львівська 40, Жовківського району Львівської області мають спільну родову належність за ознаками матеріалу з наданим зразком ДП, відібраного на Лінійно-виробничій диспетчерській станції «1К» ДП „ПрикарпатЗахідТранс", с. Страшевичі, Старосамбірського району Львівської області. Зразок ДП з цистерни № ЗВ МП «Руно» м. Судова Вишня має спільну групову належність з вищезазначеним наданим зразком. (Т. 1, а.с. 116-120)

З протоколів випробувань № 2128 та № 2129 від 03.12.2013 року проведених ДП „Івано-Франківський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" вбачається, що перевірені зразки дизельного палива виявленого під час обшуку на території TOB „Львівтранскордоннафтосервіс", що розташоване за адресою: с. Річки, Жовківського району Львівської області, не відповідають вимогам ДСТУ 4840:2007 по вмісту сірки. (Т. 2, а.с. 45-46)

З протоколу добровільної видачі від 11.11.2013 року вбачається, що гр. ОСОБА_15 добровільно видав дизельне паливо у пластиковій пляшці в кількості 5 л. Дане дизельне паливо куплене на АЗС, яка розташована на території TOB „Львівтранскордоннафтосервіс", що розташоване за адресою: с. Річки, Жовківського району Львівської області за ціною 9 грн. за 1 літр. (Т.1, а.с. 46)

З протоколу обшуку від 11.11.2013 року, санкціонованого ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 14.10.2013 року, вбачається, що під час обшуку на території TOB „Львівтранскордоннафтосервіс", що розташоване за адресою: с. Річки по вул. Львівська, 40, Жовківського району Львівської області, було виявлено та опечатано ємкість у якій знаходилось близько 400-500 л. дизельного палива. (Т.1, а.с. 40-42)

З протоколу огляду місця події від 12.11.2013 року вбачається, що проведеним оглядом вилучених документів - чорнових записів та калькулятора, підтверджується факт збуту нафтопродуктів на території TOB „Львівтранскордоннафтосервіс", що в с. Річки, Жовківського району Львівської області за готівкові кошти по ціні 9,00 грн. за один літр палива. (Т.1, а.с. 51-52)

Предмети та чорнові записи, а саме: калькулятор електронний марки «CATES» DC-690 12digits, верхня панель сірого та задня чорного кольорів, чорнові записи з блокноту зеленого кольору, обкладинки «naturalis», корисні трави, AVON». На зворотній стороні обкладинки міститься запис виконаний кульковою ручкою червоного кольору: « ОСОБА_16 »; 0; 7645 та Апостол. На другій зворотній стороні обкладинки здійсненні наступні записи: ; 565, 365, 3285, ВС 1971 ЕА дав 3000 грн., заправив 1000 л., ВС 1039 АО - 500, ВО 8469 ВВ - 530, 698882. Аркуш, що міститься в блокноті із записами: 714 109, 714 541, 1319. 9 грн. ціна 718675, 718 834, 718834 - ОСОБА_17 , 720126 ОСОБА_18 НОМЕР_2 , 721.022, оглянуті протоколом огляду від 12.11.13 року та містять інформацію щодо незаконного зберігання та збуту нафтопродуктів - дизельного пального на території TOB „Львівтранскордоннафтосервіс", що в с. Річки, Жовківського району Львівської області - були визнані речовими доказами по кримінальному провадженні внесеному 18.09.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332, що вбачається з постанови від 12.11.2013 року. (Т.1, а.с. 56-58)

Нафтопродукти - дизельне паливо в загальній кількості 600 літрів та спеціально обладнану паливно-заправну колонку " ADAST", замасковану в металічній будівлі, за допомогою якої здійснювалася реалізація нафтопродуктів були визнані речовими доказами по кримінальному провадженні внесеному 18.09.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000332, що вбачається з постанови від 06.12.2013 року. (Т.2, а.с. 48-49)

Нафтопродукти - дизельне паливо в загальній кількості 600 літрів та спеціально обладнану паливно-заправну колонку " ADAST", замасковану в металічній будівлі, за допомогою якої здійснювалася реалізація нафтопродуктів, калькулятор та чорнові записи були визнані речовими доказами по кримінальному провадженні внесеному 28.01.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034, що вбачається з постанови від 28.03.2014 року. (Т.3, а.с. 136-137)

Таким чином, винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині при вказаних у вироку обставинах, на думку колегії суддів доведена повністю, а його діям дана правильна кримінально-правова оцінка за ч.1 ст.204 КК України.

Щодо твердження захисника обвинуваченого про неналежність та недопустимість доказів, на які посилається суд першої інстанції то на думку колегії суддів, здобуті під час досудового розслідування та досліджені у судовому засіданні в суді першої інстанції докази, є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Посилання захисника обвинуваченого на те, що покази свідків є поверховими та надуманими, які недоказують вину ОСОБА_6 колегія суддів оцінює критично та вважає, що такі стверджують вчинення ОСОБА_6 незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збут незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Твердження захисника обвинуваченого про те, що 11 листопада 2013 року обшук TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" проведений незаконно, через те, що в ухвалі Сихівського районного суду м. Львова, згідно якої проводився обшук, було зазначено невірну адресу місцезнаходження вищезазначеного ТзОВ є безпідставними та спростовуються довідкою головного управління Міндоходів у Львівській області згідно якої TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" знаходиться за адресою м. Жовква, вул. Львівська, 40, (т.1 а.с.28) та договорами оренди №№ 8, 8/1, 6, 7 від 2013 року згідно яких TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" знаходиться за адресою м. Жовква, вул. Львівська, 40 (т.1 а.с.80-87) і саме ця адреса зазначена в ухвалі слідчого судді.

Крім того твердження захисника обвинуваченого, що під час проведення зазначеного обшуку слідчим ОСОБА_10 були запрошені поняті, які не були присутні від початку до закінчення проведення слідчих дій, також не знайшли свого підтвердження, адже як видно з протоколу обшуку поняті ствердили своїми підписами присутність при проведенні такого (т.1 а.с.40-42), інших доказів про відсутність понятих при проведенні обшуку захисником надано не було.

Захисник обвинуваченого покликається на те, що при відібранні проб пального, для проведення криміналістичної експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів, були порушені вимоги Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», згідно якого зразки відбираються для визначення якості нафтопродукту, чим ставить під сумнів такі експертизи та випробування. Згідно постанови про призначення фізико-хімічної експертизи від 14.11.2013 року на вирішення експерта поставлено наступні запитання: чи є дизельним паливом, представлені на експертизу взірці рідини, якщо ні, то чим вони є; чи мають спільну групову належність між собою взірці рідин (дизельного палива) представлені на експертизу, та з взірцем дизельного палива, наданого Лінійно-виробничої диспетчерської станції «1К» ДП „ПрикарпатЗахідТранс". Тому такі покликання апелянта не заслуговують на увагу, адже взірці рідин відбирались не для визначення якості, а для ствердження того, що рідини вилучені на території TOB „Львівтранскордоннафтосервіс" є дизпаливом та мають спільну групову належність з взірцем дизельного палива, наданого Лінійно-виробничої диспетчерської станції «1К» ДП „ПрикарпатЗахідТранс".

Крім того захисник обвинуваченого, стверджує що відбір проб пального здійснювався у відсутності посадових осіб TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс", що спростовується актом відбору від 11.11.2013 року згідно якого директор TзOB „Львівтранскордоннафтосервіс" був присутній при відборі взірців палива та від підписання акту відмовився (т.1 а.с.43).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд І інстанції належним чином врахував тяжкість скоєного ним злочину, обставини справи та дані, що характеризують його особу, зокрема те, що останній на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей.

Судом першої інстанції не встановлено обставин які б пом`якшували чи обтяжували покарання обвинуваченого.

Призначене ОСОБА_6 покарання у виді штрафу з конфіскацією підакцизних товарів - дизельного палива, обране в межах санкції статті за якою він судиться, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б вплинули на законність постановленого рішення колегія суддів не знаходить.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду І інстанції є законним та обґрунтованим, а тому подані апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 17 липня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4