Справа № 675/1716/15-к
Провадження № 1-кп/675/100/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" грудня 2015 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,
В С Т А Н О В И В :
16 липня 2015 року близько обідньої пори доби ОСОБА_5 на території господарства ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , виявив металеві пластини, що раніше слугували покрівлею будівлі, розміром 105х18 см. товщиною 2 мм. в кількості 30 шт., ринви оцинковані металеві 84х15,5 см. товщиною 1,5 мм. в кількості 8 шт. та одну ринву розміром 48х15,3 см. товщиною 1,5 мм, загальною вагою 104,5 кг в перерахунку як металобрухт на суму 282 грн. 15 коп. та вирішив їх викрасти. Реалізуючи свій умисел на викрадення чужого майна, обвинувачений пішов до ОСОБА_7 , в неї попросив коня з гужовою повозкою, яким і перевіз викрадене до ОСОБА_8 , і продав викрадене як металобрухт.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину за зазначених обставин, у скоєному розкаявся.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачувався у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення, однак зазначене обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи належними та допустимими доказами.
Так, обвинувачений ОСОБА_5 ствердив суду, що він проходив поблизу колишньої цегельні, що поряд із господарством потерпілого, яке не огороджене, і в кущах побачив металеві предмети та вирішив їх здати на металолом. Обвинувачений заперечив, що він проникав у господарську будівлю потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_6 посвідчив суду, що він проживає в с. Щурівці Ізяславського району і час від часу наглядає за господарством свого брата, який проживав у АДРЕСА_3 , і помер близько року тому. 19 липня 2015 року він приїхав до господарства та виявив, що у господарську будівлю через розбиту шибку у вікні хтось залазив. Увійшовши всередину приміщення, він побачив, що викрадені металеві пластини, яких було близько 100 шт., та ринви. Про крадіжку він повідомив в Ізяславський райвідділ міліції, а пізніше разом із працівниками міліції виявили частину викраденого у ОСОБА_8 , яка повідомила, що метал привіз їй до господарства гужовою повозкою ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що в один із днів ОСОБА_5 попросив у неї коня, щоб вивезти сміття і вона не відмовила. Про намір обвинуваченого скоїти крадіжку вона не знала.
Свідок ОСОБА_8 посвідчила суду, що в один із днів липня 2015 року ОСОБА_5 запропонував купити металеві пластини, які для нього непотрібні, по ціні металолому. Зважаючи, що син будується і будь-які металеві предмети можуть стати у нагоді, вона і придбала у ОСОБА_5 металолом. Свідок зазначила, що іншого металолому, крім того, який був вилучений у неї в якості речових доказів, ні ОСОБА_5 , ні інші особи для неї не приносили.
Відповідно до даних протоколу огляду від 19 липня 2015 року було оглянуте подвір`я ОСОБА_8 , де виявлені металеві пластини у кількості 30 шт., а також 9 кусків ринви, що були викрадені ОСОБА_5 із території господарства ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта № 775т від 14.09.2015 р. вартість викрадених 104,5 кг металобрухту чорних металів могла становити 282 грн. 15 коп.
При огляді господарства ОСОБА_6 було виявлено, що віконне шкло у господарському приміщенні розбите, проведеною дактилоскопічною експертизою будь-яких слідів, придатних для ідентифікації, на склі не виявлено.
Таким чином, під час судового розгляду кримінального провадження суду не наведено доказів обвинувачення, що ОСОБА_5 скоював крадіжку майна ОСОБА_6 , поєднану з проникненням у приміщення, тому, оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.
Вину обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України суд вважає доведеною.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується та згідно висновку судово-психіатричної експертизи є обмежено осудним, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття у скоєному.
Обставиною, що обтяжують покарання, суду не наведено.
Цивільний позов потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню із врахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого, ступеню вини обвинуваченого.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що мірою покарання, необхідною і достатньою для виправлення повинна бути обрана міра покарання у виді громадських робіт.
Судові витрати слід стягнути із обвинуваченого на користь держави. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України і призначити для нього покарання у виді 120 год. громадських робіт.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 500 грн. заподіяної моральної шкоди.
Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави 294 грн. 62 коп. судових витрат.
Речові докази по справі: - металеві предмети залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 , гужову повозку з конем залишити у власності ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Суддя ОСОБА_1