Справа № 373/2154/13-к
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2013 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Колодко Л.В.

при секретарі Тітровій І.В.

з участю прокурора Карпович Д.В.

потерпілих ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Переяслав-Хмельницькому клопотання старшого прокурора прокуратури Яготинського району ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,

встановив:

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.3 ст. 185, ст. 198, ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 343 КК України.

Крім нього, обвинувачуються ОСОБА_4 за ч.1 ст. 343 КК України та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду Київської області від 02.05.2013 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Яготинського районного суду Київської області від 08.06.2013 року ОСОБА_6 змінено обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту на тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі №13 Управління державної пенітенціарної служби в місті Києві та Київській області.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 05.08.2013 року йому було продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 05.10.2013 року.

Під час судового засідання, в звязку з відкладенням розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.3 ст. 185, ст. 198, ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 343 КК України, ОСОБА_4 за ч.1 ст. 343 КК України, ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України, із-за неявки свідка ОСОБА_10, який перебуває у відрядженні за межами України з 21.09.2013 року, терміном приблизно чотирнадцяти днів, прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6. В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на те, що після обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту він продовжував вчиняти злочини та втік з зали прокуратури, впливав на свідків по справі.

Захисник ОСОБА_7 заперечив про задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що підстав для подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 не має, оскільки він повністю визнав вину за ст. 198, ч.1 ст. 343 КК України. В інших обвинуваченнях ОСОБА_6 вини не визнавав.

Допитані в судовому засіданні свідки, потерпілі дали показання, які повністю підтверджують показання його підзахисного ОСОБА_6 щодо винуватості його чи невинуватості в кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.3 ст. 185, ст. 198, ч.2 ст. 342, ч.1 ст. 343 КК України. ОСОБА_6 має неповнолітню доньку, тому просив змінити запобіжний захід йому з утримання під вартою на особисте зобовязання.

Обвинувачений ОСОБА_6 також просив відмовити в задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з підстав, зазначених його захисником ОСОБА_7, і пояснив, що запобіжний захід домашній арешт, який був обраний відносно нього, він не порушував, а виконував покладені на нього обовязки згідно розяснень слідчого Яготинського райвідділу.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5, ОСОБА_4, потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_2 залишили вирішення даного питання на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_1 підтримав клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду було встановлено, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 194 КПК України стороною обвинувачення було зазначено докази обставин, які свідчать про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень. Крім того, зазначено про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування або суду та недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, та не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризиків, які існували на час обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім цього, кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст. 185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_6, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до шести років, є тяжким злочином, суспільна небезпечність якого виправдовує його подальше тримання під вартою.

Суд також вважає, що обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою унеможливить вплив на свідків, які ще не допитані судом, сприятиме швидкому та обєктивному розгляду справи.

За правилами ч.3 ст. 331 КПК України суд може за клопотанням сторони обвинувачення продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, що не може перевищувати двох місяців з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобовязаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доцільність продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на строк, визначений кримінальним процесуальним законом.

За вищевказаних обставин, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд,

ухвалив:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3, на строк до 23 листопада 2013 року, утримуючи його в СІЗО № 13 Управління Державної пенітенціарної служби України.

Ухвала не підлягає окремому оскарженню.

Суддя ОСОБА_11