В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

номер провадження 1-кп/331/66/16

ЄУН 331/9204/15-к

17 лютого 2016 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжя у залі суду кримінальне провадження № 1-кп/331/66/16 з обвинувальним актом у відношенні обвинуваченого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працюючого, неодруженого, який не має реєстрації, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженому:
- 20.07.2004 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 26.04.2005 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 02.01.2009 році умовно-достроково. Не відбутий строк покарання 1 рік 2 дні;
- 03.06.2014 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ч.1 ст.321-1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
- 03.11.2015 року Комунарським районним судом м.Запоріжжя, за ч.1 ст.187 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06.01.2016 року вирок суду змінено, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із іспитовим терміном 3 роки.
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України,
за участю:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
06 липня 2015 року приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, діючи повторно, із корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, знаходячись біля будинку № 8 по вулиці Чубаря у місті Запоріжжя, побачив невідомого раніше потерпілого ОСОБА_7 та підбіг до нього ззаду, після чого наніс один удар кулаком в область потилиці потерпілого та один удар коліном в область живота, від якого останній впав на землю. Після чого ОСОБА_3 наніс ще два удари кулаком в область голови потерпілого та, скориставшись безпорадним станом потерпілого, шляхом ривку рукою зірвав з шиї останнього золотий ланцюжок 585 проби, вагою 2,5 грами, вартістю 2500 гривень, на якому висів кулон з сплаву метала платини та золота 585 проби, вагою 2 грами, вартістю 2000 гривень, а також шляхом ривку з рук потерпілого відкрито викрав шкіряну сумку чорного кольору фірми «Bolini», вартістю 380 гривень, в якій знаходились: грошові кошти у розмірі 900 гривень, металева ручка фірми «Раrкеr», вартістю 350 гривень, 4 флеш-карти, загальною вартістю 280 гривень, мобільний телефон в корпусі синього кольору «Samsung Е1200» залишкова вартість якого на момент скоєння злочину складає 280 гривень 40 копійок, після чого втік у невідомому напрямку. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 6690 гривень 40 копійок.

Крім того, 11 листопада 2015 року о 17 годині 45 хвилин, ОСОБА_3 , будучи особою, раніше засудженою за розбій, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через незачинені двері зайшов до приміщення магазину «Техносток», який розташований за адресою: м.Запоріжжя вул.Запорізька буд.10-г та, підійшовши до вітрини, став роздивлятись мобільні телефони. Після чого ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном магазину, під вигаданим приводом купівлі одного з мобільних телефонів, попрохав продавця відчинити вітрину та показати йому вказаний мобільний телефон. Далі, продавець магазину ОСОБА_9 підійшов до вітрини та відчинив її за допомогою наявного у нього ключа. В цей час ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_9 ззаду, напав на останнього та наніс два удари кулаками рук в область голови, тим самим застосував насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Від отриманих ударів ОСОБА_9 впав на підлогу, а ОСОБА_3 , не зупиняючись на досягнутому, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, наніс потерпілому один удар ногою по тулубу, спричинивши потерпілому струс головного мозку, синці потиличної області справа, на слизовій оболонці нижньої губи справа, садна в області підборіддя справа, які відносяться до легких тілесних ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого ОСОБА_3 , пригнітивши волю потерпілого до опору, будучи особою, яка раніше вчинила розбій, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу через відчинену вітрину заволодів майном ФОП ОСОБА_10 , а саме: мобільним телефоном «САТ В15» в корпусі чорного кольору вартістю 3300 грн.; мобільним телефоном «НТС Desire 601» в корпусі чорного кольору вартістю 2400 грн.; мобільним телефоном «НТС Desire 601» в корпусі чорного кольору, вартістю 1800 грн.; мобільним телефоном «НТС One М8» в корпусі чорного кольору, вартістю 8700 грн; мобільним телефоном «Lenovo Р70-А» в корпусі чорного кольору, вартістю 900 грн., а всього майном на загальну суму 22100 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, а у вчиненні злочину, передбаченому ст.. 187 ч.2 КК України частково, та пояснив, що 06.07.2015 року він знаходився біля будинку № 8 по вул. Чубаря у м. Запоріжжя та побачив невідомого чоловіка, після чого вирішив забрати у нього золоті прикраси та сумку. Він підбіг ззаду до потерпілого, наніс декілька ударів по голові та у живіт, від яких останній впав на землю. Тоді він зірвав з шиї хлопця золотий ланцюг та забрав його сумку, після чого зник. У подальшому частину речей він здав до ломбарду, частину залишив про собі. 11.11.2015 року у денний час він зайшов до магазину «Техносток» з метою придбати мобільний телефон. У магазині він побачив продавця, який був один, тоді він вирішив заволодіти майном магазину. Дочекавшись моменту, коли у магазині нікого не буде, він знов зайшов до торгівельного залу та попросив продавця показати мобільний телефон. У той момент, коли продавець став ключами відкривати вітрину, він наніс останньому два удари кулаком руки у голову, від яких потерпілий впав. Після чого відкрив вітрину та схопив декілька телефонів та вийшов з приміщення магазину. Один із телефонів він здав до ломбарду, а інші були вилучені у нього працівниками міліції. Не згоден із кваліфікацією своїх дій за ч.2 ст. 187 КК України, оскільки вважає, що тілесні пошкодження у вигляді короткочасного розладу здоров`я не могли утворитися у потерпілого від його дій.
Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що 11.11.2015 року він працював у магазині «Техносток» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, 10-г. У цей день обвинувачений ОСОБА_3 декілька разів заходив до магазину та роздивлявся моделі телефонів та казав, що після вирішення питання з кредитом він придбає мобільний телефон. Ближче до вечора ОСОБА_3 знову зайшов до магазину та сказав, що має гроші на придбання телефону та попросив відкрити вітрину. Коли він став відмикати ключами вітрину, то раптово втратив свідомість та прийшов у себе на підлозі. Вважає, що саме обвинувачений наніс йому удари, внаслідок яких він втратив свідомість. Прийшовши до тями, він з`ясував, що з вітрини магазину зникло декілька телефонів. Після вчиненого злочину він проходив лікування амбулаторно т.я. у нього сильно боліла голова, на роботу він не виходив. На теперішній час матеріальних претензій до ОСОБА_3 не має.
Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що від працівника свого магазину «Техносток» вона дізналась, що невідомий чоловік зайшов до магазину, побив продавця та вкрав 5 телефонів. Після інвентаризації вони з`ясували точну суму та кількість та моделі телефонів, які були викрадені. Працівники міліції їй повернули усі викрадені телефони, тому матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має.
Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 06.07.2015 року він повертався до дому з роботи та проходив по вул. Чубаря у м. Запоріжжі. Раптово він відчув удари по голові, а потім у живіт, від яких впав на землю. Після цього обвинувачений зірвав у нього з шиї ланцюг, забрав сумку та зник. Обвинуваченого він добре запам`ятав. Працівниками міліції було йому повернуто лише телефон, інше майно йому не повернули.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі за епізодом злочинних дій щодо ОСОБА_8 через повне визнання обставин скоєння злочину обвинуваченим та потерпілими.
Крім того, провина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 187 КК України підтверджується наступними доказами.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що 11.11.2015 року у вечірній час вона працювала у ломбарді та прийняла у ОСОБА_3 мобільний телефон НТС One М8, за який заплатила йому приблизно 3000 грн. Через деякий час зазначений телефон було вилучено працівниками міліції. Угода була оформлена на дійсний паспорт ОСОБА_3 , звідки у нього цей телефон, вона не цікавилась.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 11.11.2015 року потерпілий ОСОБА_9 за фотознімками впізнав ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила щодо нього кримінальне правопорушення.
Актом інвентаризація майна, що знаходиться у магазині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізька, б.10-г, від 11.11.2015 року була виявлена нестача товарно-матеріальних цінностей на суму 22100 грн.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 4681 від 01.12.2015 року у ОСОБА_9 під час огляду було виявлено струс головного мозку, крововиливи у потиличну ділянку праворуч, на слизовій оболонці нижньої губи, садна у ділянці підборіддя , які у сукупності відносяться до легких тілесних пошкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, та утворились від дії тупих предметів.
Допитана у судовому засіданні у якості експерта ОСОБА_12 пояснила, що 12.11.2015 року до неї на освідування прибув ОСОБА_9 , якого вона оглянула та визначила наявні тілесні ушкодження. Оскільки потерпілий скаржився на головний біль, нудоту та втрату свідомості, вона направила його на лікування до лікарні за місцем проживання. Після закінчення лікування нею була досліджена медична карта хворого, де лікарем нейрохірургом підтверджено діагноз струс головного мозку. Тому, враховуючи наявний діагноз та термін лікування потерпілого більше 7 діб, керуючись Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 року, нею було визначено ступінь тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень, які легкі із короткочасним розладом здоров`я.
Згідно оглянутого у судовому засіданні відеозапису камер спостереження магазину «Техносток» вбачається, що у приміщенні магазину знаходились потерпілий ОСОБА_13 та ОСОБА_3 біля вітрини. ОСОБА_3 , перебуваючи трохи позаду та з боку від потерпілого, наніс два удари кулаком правої руки у праву частину голови потерпілого. При цьому ці удари наносились обвинуваченим зі значною силою, про що свідчить механізм їх нанесення, а також факт падіння потерпілого на підлогу внаслідок заподіяння йому фізичного впливу обвинуваченим.
Таким чином, доводи обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що від його ударів не могли утворитися тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, суд до уваги не бере, оскільки вони спростовуються відеозаписом камер спостереження, висновком судово-медичної експертизи, який було підтверджено у судовому засіданні експертом ОСОБА_12 .
Таким чином, оцінюючі всі зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів у судовому засіданні доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 186 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, а також за за ч.2 ст. 187 КК України, тому що він вчинив умиснi дії, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), скоєний особою, яка раніше вчинила розбій.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_3 вчинив два тяжких злочин, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини проти власності, в тому числі і за розбій, вчинив новий злочин у період іспитового строку, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, не працює, власної родини не має, місця реєстрації не має.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде відповідати принципам та меті його призначення.
При цьому, враховуючи той факт, що ОСОБА_3 було засуджено 03.11.2015 року вироком Комунарівського районного суду м. Запоріжжя за ст.. 187 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75, 76 КК України, який у подальшому було змінено ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06.01.2016 року та призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.. 75,76 КК України, зазначений вирок суду набрав чинності, суд приходить до висновку про те, що покарання ОСОБА_3 повинно бути призначено за ч.4 ст. 70 КК України. Однак, враховуючи роз`яснення п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. Тому, суд приходить до висновку, що в цій частині вирок Комунарівського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2015 року щодо ОСОБА_3 підлягає виконанню самостійно.

При цьому, враховуючи той факт, що епізод злочинних дій за ч.2 ст. 187 КК України ОСОБА_3 було вчинено у період іспитового терміну, визначеного вироком Комунарівського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2015 року, остаточне покарання ОСОБА_3 повинно бути призначене за сукупністю вироків із застосуванням ст. 71 КК України.

На підставі ст.. 100 КПК України речові докази підлягають частково поверненню за належністю, а частково (телефон «Нокія 1112» та грошові кошти у розмірі 970 грн., які були придбані обвинуваченим в результаті вчинення кримінального правопорушення) передати у дохід держави, інші речові докази зберігати у матеріалах кримінального провадження.
На підставі ст..124 КПК України витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ч. 2 ст. 373 КПК України, суд-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Комунарівського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2015 року щодо ОСОБА_3 виконувати самостійно.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді семи років позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді семи років трьох місяців позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.
На підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комунарівського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2015 року у вигляді чотирьох років позбавлення волі та остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у вигляді семи років та шести місяців позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.
Зарахувати ОСОБА_3 до строку призначеного покарання строк попереднього ув"язнення із розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі з 11 листопада 2015 року до 17 лютого 2016 року включно у порядку, передбаченому ч.5 ст. 72 КК України.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обраховувати з 11 листопада 2015 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Запорізькому СІ УДПСУ у Запорізькій області щодо ОСОБА_3 залишити без змін до набрання вироком суду чинності.
Речові докази:
- мобільний телефон «САТ В15» в корпусі чорного кольору.; мобільний телефон «НТС Desire 601» в корпусі чорного кольору; мобільний телефон «НТС Desire 601» в корпусі чорного кольору, вартістю 1800 грн.; мобільний телефон «НТС One М8» в корпусі чорного кольору, мобільний телефон «Lenovo Р70-А» в корпусі чорного кольору - повернути за належністю потерпілій ОСОБА_10
- мобільний телефон «Самсунг 1200» - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_8 ;
- два диска із записами камер спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- грошові кошти у сумі 970 грн. та мобільний телефон «Нокія 1112» - передати в дохід держави;
- квитанцію від 11.11.2015 року зберігати в матеріалах кримінального провадження Запорізької місцевої прокуратури № 1.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 306,9 грн.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати у Жовтневому районному суді м. Запоріжжя копію цього вироку, подавши відповідну заяву

Суддя: ОСОБА_1