Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 660/330/15-к
провадження № 1-кп/650/60/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2015 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора: ОСОБА_4 ,
потерпілої: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
його захисника: ОСОБА_7 ,
при секретарі ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка кримінальне провадження № 0000064 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України,
встановив:
06 лютого 2015 року близько 01.30 год. ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кухні будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, діючи навмисно, з метою вбивства ОСОБА_10 наніс останньому один удар спеціально взятим для цього кухонним ножем в область грудної клітини зі сторони розташування життєво важливих органів, чим завдав потерпілому тілесне ушкодження, у вигляді проникаючого колото-різаного пошкодження грудної клітини з частковим ушкодженням серця, що супроводжувалось кровотечею в ліву плевральну і черевну порожнини, яке відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.
Свій злочинний намір ОСОБА_6 не довів до кінця з незалежних від його волі причин, оскільки в подальшому ОСОБА_10 отримав своєчасну кваліфіковану медичну допомогу, внаслідок чого не настала смерть останнього.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені замаху на умисне вбивство визнав частково та пояснив, що він шостого лютого поточного року разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 перебували в приміщенні кухні його будинку та розпивали спиртні напої. З часом він запропонував усім залишити його помешкання, однак вони погодились зробити це лише після закінчення розпивання горілки. Коли він вкотре запропонував знайомим залишити помешкання ОСОБА_10 заперечив проти цього, став ображати його та говорити, що зараз піде до його співмешканки, яка у цей час відпочивала у кімнаті поруч. Вважаючи, що саме він, як господар будинку, має випроводити ОСОБА_10 він вирішив налякати його ножем, який взяв автоматично направляючись до потерпілого. Оскільки ОСОБА_10 не бажав піти він вирішив завдати йому біль, наміру вбивати ОСОБА_10 він не мав. ОСОБА_10 при цьому стояв і знаходився на порозі між кухнею та коридором. Вчинивши удар він, тримаючи ніж у руці, повернувся на місце та бачив, як на допомогу підбігли ОСОБА_11 і ОСОБА_12 та вивели ОСОБА_10 . Про подальші події він не пам`ятає. Додав, що до цих подій у нього з ОСОБА_10 конфліктів не було, однак цього вечора ОСОБА_10 двічі вдарив його по обличчю долонею.
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснила, що її будинок знаходиться навпроти будинку ОСОБА_6 через дорогу. У ночі вона почула страшний крик після чого самостійно зайшов ОСОБА_10 у супроводі ОСОБА_12 і ОСОБА_11 та сказав, що його вдарив ножем ОСОБА_6 . На ОСОБА_10 був светр на якому посередині було багато крові. Вона викликала швидку допомогу, яка забрала ОСОБА_10 у лікарню. Пізніше вона пішла до ОСОБА_6 в якості понятої та бачила, що він не міг встати з ліжка оскільки був дуже п`яний. Також, після цих подій, вона бачила, що на столі за яким сиділи вказані особи, лежав маленький ніж. Стіл знаходився зліва, а тумбочка праворуч. Зі слів ОСОБА_10 їй відомо, що ОСОБА_6 почав всіх виганяти з помешкання, а потім діставши з тумбочки ніж підійшов до ОСОБА_10 , який в цей момент сидів на стільці біля виходу, та завдав удару.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що під час розпивання спиртних напоїв на кухні у ОСОБА_6 останній декілька разів пропонував їм залишити помешкання, на що вони погодились після того як доп`ють горілку і продовжили розпивати спиртні напої. В якійсь момент ОСОБА_6 встав, обійшов стіл, взяв в шухляді ніж, направився до ОСОБА_10 , який при цьому сидів на стільці біля порогу кухні і зі словами «Держи Федя» встромив ніж в груди. Самого удару він не бачив, оскільки ОСОБА_6 вчиняючи удар встав до нього спиною. Зрозумівши, що відбулось, він разом з ОСОБА_11 забрали у ОСОБА_6 ніж - він забирав ніж, а ОСОБА_11 тримав його за руки. Щоб забрати ніж їм довелось застосувати силу. ОСОБА_6 не намагався повторити удар, однак вони вирішили забрати ніж на всяк випадок. Вказав, що ОСОБА_6 не міг бачити цей ніж коли сидів за столом, і коли він його брав то при цьому нахилився. Стоячи побачити ніж було неможливо. Забравши ніж він кинув його у дворі будинку. Також пояснив, що на столі був інший маленький кухонний ніж, який вони використовували за призначенням цього вечора.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що дізналася про сина ОСОБА_10 з телефонного дзвінка і побачилась із ним наступного дня у лікарні. Неприязних стосунків між потерпілим та обвинуваченим не було, вони разом ходили на заробітки.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 суду пояснив, що ОСОБА_10 було завдано поранення від якого, при не наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги, неминуче настає смерть від крововтрати. Під час проведення операції у ОСОБА_10 був шок тяжкого ступеню. Саме своєчасне надання медичної допомоги та проведення операції зробили можливим рятування життя пораненого. Однак повне відновлення здоров`я було б неможливе. Також вказав, що під час завдання удару ОСОБА_10 знаходився у сидячому положенні. Підтвердив обґрунтованість додаткового судово-медичного висновку № 2/5 та пояснив, що ним при цьому враховані усі дані надані для проведення експертизи.
Крім пояснень потерпілої, показів свідків та експерта вина ОСОБА_6 підтверджується такими зібраними та дослідженими судом доказами.
Протоколом огляду місця події від 06.02.2015 р. з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що місцем злочину є приміщення житлового будинку, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де на порозі вхідних дверей, підлозі коридору та кухні, було виявлено плями бурого кольору, та згідно якого було встановлено місце вчинення ОСОБА_6 замаху на вбивство ОСОБА_10 .
Протоколом огляду місця події від 06.02.2015 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та у приміщенні самого житлового будинку на підлозі, стелі та килимі було виявлено плями бурого кольору, що схожі на кров. На лавці виявлено ніж з такими самими плямами.
Протоколом огляду від 24.03.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого було встановлено, що вилучений на місці злочину ніж, має загальну довжину 43 см, довжину леза 29,6 см, ширину в середній третині 2,5 см, та поверхня леза ножа майже вся вкрита плямами червоно-бурого кольору. На оглянутому фрагменті лінолеуму, вилученого з місця злочину, також виявлено безліч бурих плям схожих на кров. Вказані речі згідно постанови про речові докази від 24.03.2015 року долучені до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів та дослідженні у судовому засіданні.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_12 показав на будинок АДРЕСА_1 та приміщення кухні де ОСОБА_6 було вчинено закінчений замах на умисне вбивство, показав місця де він, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 сиділи безпосередньо перед вчиненням злочину, та спосіб нанесення удару ножем в область грудної клітини ОСОБА_10 .
Протоколом проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_11 показав на будинок АДРЕСА_1 та приміщення кухні де ОСОБА_6 було вчинено закінчений замах на умисне вбивство, показав місця де він, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 сиділи безпосередньо перед вчиненням злочину, та спосіб нанесення удару ножем в область грудної клітини ОСОБА_10 .
Висновком судово психіатричного експерта № 120 від 05.03.2015 року, згідно якого ОСОБА_6 під час вчинення злочину знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Хронічним психічними захворюваннями не страждав і не страждає.
Висновком судово медичного експерта імунолога № 51 від 04.03.2015 року, згідно якого на фрагменті лінолеуму, вилученому в ході огляду місця події проведеного 06.02.2015 року, знайдена кров могла походити від особи з такою ж групою крові, в томі числі від ОСОБА_10 .
Висновком судово медичного експерта-цитолога № 34/ц від 23.03.2015 року, згідно якого кров, на лезі ножа, вилученого в ході огляду місця події проведеного 06.02.2015 року могла походити від особи з такою ж групою крові, в томі числі від ОСОБА_10 .
Висновком судово медичного експерта № 5 від 27.03.2015 року, згідно якого експертом встановлено, що колото різана рана лівої половини грудної клітини з пораненням серця у ОСОБА_10 у вигляді колото різаної рани лівої половини грудної клітини проникаючої в грудну та черевну порожнину, поранення правого шлуночку серця, тампонада серця, поранення діафрагми, наскрізне поранення лівої долі печінки заочеревної клітковини внутрішньо плевральна внутрішньо черевна кровотеча - виникли в результаті дії гострого предмету, не виключено, клинка ножа, та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент їх нанесення, що могло бути 06.02.2015 року. Зазначені ушкодження не знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з причиною смерті. Померлий під час надходження до лікарні 06.02.2015 року знаходився у стані алкогольного сп`яніння середнього ступеню.
Додатковим висновком судово медичного експерта № 2/5 від 31.03.2015 року, згідно якого експерт допустив можливість настання тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 у вигляді колото різаних пошкоджень грудної клітини зліва за обставин наведених свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у протоколах проведення слідчого експерименту від 24.03.2015 року з фототаблицями до них.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2015 року з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_6 вказав, що місцем злочину є приміщення кухні у житловому будинку АДРЕСА_1 , де він проживав, та зазначив де саме і як сидів перед нанесенням ножового удару ОСОБА_10 .
Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд визнає непереконливими твердження обвинуваченого про те, що він не мав наміру вчинити вбивство, оскільки матеріали кримінального провадження та покази свідків, які з ними узгоджуються та є послідовними, свідчать про протилежне. Сила завданого обвинуваченим удару, внаслідок чого майже половина леза ножа увійшла в тіло потерпілого, та місце його нанесення, свідчать про те, що обвинувачений завдаючи удар ножем цілеспрямовано у життєво важливі органи, в тому числі - серце, у повній мірі усвідомлював всю небезпеку своїх дій та діяв з прямим умислом на вбивство.

Сліди крові виявлені на місці злочину та на ножі, обраний вид знаряддя злочину і спосіб його отримання, стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого, його поведінка одразу після вчинення злочину, визнання ним факту завдання удару та неприязного відношення до потерпілого цього вечора, свідчать про те, що у обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник намір вбити ОСОБА_10 , яке він намагався реалізувати.

Захисник обвинуваченого не навів суду переконливих доказів про наявність у діях обвинуваченого складу злочину передбаченого ст. 121 ч.1 КК України та відсутність складу злочину передбаченого ст. 115 ч.1, 15 ч.2 КК України. Твердження захисника про випадкове взяття обвинуваченим ножа спростовуються показами допитаних свідків та дослідженими матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що обвинувачений, враховуючи його місцезнаходження перед початком руху до ОСОБА_10 , траєкторію руху та місцезнаходження останнього, не міг випадково взяти правою рукою ніж, який знаходився зліва на певній відстані і який при цьому побачити було неможливо, оскільки він знаходився у шухляді тумбочки, не зробивши при цьому обдуманих дій.

Наполягання обвинуваченого на наявності у його діях умислу на завдання ОСОБА_10 болю не узгоджуються з фактичними обставинами злочину, які свідчать про можливість обвинуваченого вдатися до інших не пов`язаних із ризиком для життя способів.

Захисник обвинуваченого вказуючи на ст. 121 ч.1 КК України, тим самим стверджував, що ОСОБА_6 мав умисел на завдання ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження, однак при цьому не навів переконливих фактів саме про такий умисел.

Відсутність у діях обвинуваченого прямого умислу на вбивство захисник обґрунтовує також тим, що після завдання удару, обвинувачений маючи для цього достатньо часу, не вчинив повторних ударів і тим фактом, що ОСОБА_6 не планував або не готувався до злочину. Однак, колегія суддів, вважає, що дані обставини не можуть свідчити про відсутність у обвинуваченого прямого умислу на вбивство, оскільки законодавець не пов`язує правову кваліфікацію за ст. 115 ч.1, 15 ч.2 КК України із проміжком часу між виникненням умислу на вбивство і його реалізацією та із кількістю спроб вчинити злочин.

Крім того, при обґрунтуванні прямого умислу колегія суддів виходить із роз`яснень, яке містяться у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 р. № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», де зазначено, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин злочину, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень, причини припинення злочинних дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.

Судова практика, повністю поділяє точку зору, згідно з якою прямий умисел має місце, зокрема, у випадках, коли винний усвідомлював, що внаслідок його дій з невідворотністю настає смерть іншої людини. Завдання ушкоджень в життєво важливі органи тіла, які, як правило, спричиняють смерть потерпілого, але не призвели до смертельного наслідку лише через випадковий збіг обставин, незалежних від волі винного, належить кваліфікувати не за наслідками, що сталися, а як замах на умисне вбивство.

З огляду на сукупність наведених доказів, часткове заперечення ОСОБА_6 своєї винності у вчиненні замаху на вбивство колегія суддів розцінює як обраний спосіб захисту від обвинувачення за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України з метою ухилення від відповідальності та уникнення передбаченого покарання.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
При визначенні виду та міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_6 суд, відповідно до засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, ступінь його суспільної небезпеки, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наслідки його вчинення, часткове визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності притягається вперше.
До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 суд відносить вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.
Виходячи із принципу призначення покарання необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого та упередження можливості вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
засудив:
ОСОБА_15 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України та призначити покарання у вигляді восьми років шести місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно ОСОБА_6 - залишити до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання 06 лютого 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2707,33 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судових експертиз.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: кухонний ніж на клинку якого наявні плями бурого кольору, що схожі на кров та фрагмент лінолеуму на якому маються плями бурого кольору, що схожі на кров, які долучені до матеріалів кримінального провадження знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3