Номер провадження 1-в/754/218/15
У Х В А Л А
Іменем України
22 жовтня 2015 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання (подання) Деснянського РВ КВІ м. Києва про направлення засудженого для відбування покарання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1

Встановив:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.08.2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 /трьох/ років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 /один/ рік.

Інспектор Деснянського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва звернувся з поданням, про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, яке мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку у Деснянському РВКВІ м. Києва з 19.09.2014 року, не з`являється на реєстрацію до інспекції, змінив місце проживання без відома кримінально-виконавчої інспекції.

Представник КВІ, засуджений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлені про день і час слухання справи, не з`явилися. Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлення про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Вислухавши в судовому засіданні думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.78 КК України, суд може винести постанову про направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Тобто ч. 2 ст. 78 КК України передбачає спеціальні підстави для направлення засудженого для відбування покарання згідно з вироком суду, серед таких є дані, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 не з`являвся для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції 03.02.2015 р, 07.04.2015 р., 05.05.2015 р., 02.06.2015 р. та 07.07.2015 р., а також змінив місце проживання без відома кримінально-виконавчої інспекції.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи ОСОБА_4 характеризується посередньо, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, з пояснень брата засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_4 стало відомо, що від явки до кримінально-виконавчої інспекції засуджений не ухиляється, а перебуває в реабілітаційному центрі.

Враховуючи викладене, а також те, що на день розгляду клопотання (подання) визначений вироком суду іспитовий строк у засудженого ОСОБА_4 закінчився, немає підстав для категоричного висновку про те, що засуджений умисно не виконує покладені на нього обов`язки і не бажає стати на шлях виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст.ст. 537, 539, 369-372 КПК України, суд -

Ухвалив:
Відмовити в задоволенні клопотання інспектора Деснянського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції м. Києва про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 08.08.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Особову справу засудженого ОСОБА_4 повернути до кримінально-виконавчої інспекції Деснянського району м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: