ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2015 року Справа № 293/1014/15-к

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Черняхівського району Житомирської області кримінальне провадження № 0000346, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2015 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Горбаша Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками злочину, передбаченого ст. 336 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що в порушення положень Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 "Про часткову мобілізацію", який затверджено Законом України № 113-VIII від 15.01.2015 "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", 22.06.2015 він, знаючи, що перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) як військовослужбовець запасу Збройних Сил України та інших формувань України та при цьому не маючи бажання проходити військову службу в Збройних Силах України та інших військових формуваннях України, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , умисно відмовився від отримання повістки про виклик, про що 09.07.2015 членами оповіщення було складений акт "Про відмову в отриманні повістки". 09.07.2015 ОСОБА_4 , будучи заздалегідь попередженим про необхідність явки до Черняхівського РВК та відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про мобілізацію та підготовку до мобілізації", маючи змогу на прибуття для призову на мобілізацію в Збройні сили України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без поважних причин не з`явився до Черняхівського РВК на протязі тридцяти календарних днів, чим ухилився від призову за мобілізацією.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову за мобілізацією, він вчинив злочин, передбачений ст. 336 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав у повному обсязі. Крім того, з огляду на те, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, судом згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним дослідження усіх без виключення доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження № 0000346 відносно ОСОБА_4 за ст. 336 КК України (далі МКП), щодо обставин вчинення ОСОБА_4 злочину, які ніким не оспорюються. При цьому судом в судовому засіданні на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України було роз`яснено ОСОБА_4 зміст цих обставин (обставин вчинення ними злочину), з`ясовано, що визнання ним обставин вчинення злочину є добровільним, а також було роз`яснено йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України.

Ухилення ОСОБА_4 від призову за мобілізацією, окрім повного визнання обвинуваченим його винуватості, підтверджується наступними доказами, отриманими у порядку, встановленому КПК України:

1)актом від 09.07.2015, складеним комісією Черняхівського РВК (МКП, арк. 4);

1)розпискою ВОС № 840 про явку до Черняхівського РВК 09.07.2015 (МКП, арк. 5);

2)обліковою карткою до військового квитка серії НОМЕР_1 (МКП, арк. 6).

Підстав для визнання вказаних вище доказів недопустимими згідно зі статтями 86-89 КПК України судом при розгляді справи не встановлено.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав наступні обставини:

1)що 22.06.2015 йому вручалася повістка про явку до Черняхівського РВК;

2)що він відмовився від отримання повістки;

3)що він до Черняхівського РВК не з`явився.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що отримувати повістку він відмовився з огляду на те, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, допомоги ні від кого не отримує та не може залишити дітей на заробітну плату дружини. Дані обставини підтверджуються наданими обвинуваченим в судовому засіданні документами, а саме:

1)свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 (МКП, арк. 27);

2)довідкою від 27.07.2015 № 304, виданою виконкомом Виликогорбашівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (МКП, арк. 29);

3)довідкою-характеристикою, виданою виконкомом Виликогорбашівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (МКП, арк. 30).

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти приєднання вказаних документів до матеріалів кримінального провадження.

Оскільки ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії), передбачав її суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, суд згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 24 КК України приходить до висновку, що злочин вчинено ОСОБА_4 умисно з прямим умислом.

Станом на момент вчинення злочину (09.07.2015) ОСОБА_4 досяг віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України може наставати кримінальна відповідальність, є осудним згідно зі ст. 19 КК України, а тому він підлягає кримінальній відповідальності.

З огляду на це суд вважає встановленими наступні обставини:

1)наявність події злочину ухилення від призову за мобілізацією;

2)вчинення його ОСОБА_4 умисно з прямим умислом.

Рішення про зміну обвинувачення та про визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом протягом розгляду справи не приймалися.

Обставинами, що пом`якшують покарання для ОСОБА_4 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, судом визнаються щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання для ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом при розгляді справи не виявлено.
Обставин, що виключають злочинність діяння ОСОБА_4 , передбачених ст. ст. 36-43 КК України, а також підстав для його звільнення від кримінальної відповідальності згідно зі ст. ст. 44-49 КК України, судом при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням можливе у разі, якщо суд, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи:

-наявність пом`якшуючих обставин (щире каяття та сприяння розкриттю злочину);
-відсутність обтяжуючих обставин;
-що він раніше не судимий, злочин вчинив вперше, що підтверджується Вимогою від 27.07.2015 № 2212-В (МКП, арк. 25);

-має на утриманні двох неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою від 27.07.2015 № 304, виданою виконкомом Великогорбашівської сільської ради Черняхівського району Житомирської області (МКП, арк. 29);

-що зарекомендував себе з позитивної сторони, в добрих стосунках з сусідами, завжди привітний та доброзичливий, добрий господар, турботливий батько, компроментуючих матеріалів не має, що підтверджується довідкою-характеристикою, виданою виконкомом Великогорбашівської сільської ради (МКП, арк. 30),

суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. Водночас, з урахуванням вказаних вище обставин суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та, відповідно, можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України.
Цивільний позов у справі пред`явлено не було.
Арешт на майно ОСОБА_4 не накладався.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік починаючи з дня ухвалення даного вироку. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок згідно з ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Черняхівському районному суді Житомирської області. Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1