Справа № 727/1619/15-к
Провадження № 1-кп/727/104/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біла Кіцманського району Чернівецької області, громадянина України, українця, пенсіонера, розлученого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-17 січня 2012 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ст. 190 ч.1, ст.ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України, який змінений Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 20 березня 2012 року, до 2 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у три роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , в період часу з вересня по грудень 2014 року, діючи повторно, умисно, протиправно, маючи на меті незаконне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, перебуваючи в парковому сквері, що знаходиться навпроти Свято-Духівського кафедрального собору, який розташований по вулиці Головній, в м. Чернівці, увійшов в довіру до ОСОБА_7 та під приводом допомоги у вирішенні майнового спору, який у нього виник з сусідами, шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 9700 грн., не маючи на меті виконувати взяті на себе зобов`язання, а незаконно отриманні кошти витратив на власні потреби, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав частково, показав, що із потерпілим познайомився у вересні 2014 року в сквері, який розташований навпроти Собору. Він сидів на лавочці, потерпілий йому розповів, що в нього проблеми, не виходить отримати технічні документи на сарай та кухню, запитав, чи він не може йому допомогти. Він погодився піти з потерпілим ОБТІ, оскільки там працює його знайома ОСОБА_8 . Взявши із собою ксерокс документів, які дав потерпілий, він пішов в ОБТІ, де його направили до начальника, який йому повідомив, що потрібно звертатись в Хотинський район. Потім в ОСОБА_9 приїхав потерпілий, з яким вони поїхали до його помешкання, зняли заміри кухні та сараю. Після чого, вони звернулись до землевпорядника с. Керстенці. Він у потерпілого при зустрічах брав гроші декілька раз, пам`ятає суми - 1500 грн., 1700 грн., 2000 грн., 3000 грн., які йому були необхідні для лікування, а всього потерпілий ОСОБА_10 передав йому 9700 гривень. Він телефонував потерпілому та питав, чи може він позичити кошти. Потерпілий записував суми коштів, які йому давав. Він говорив потерпілому, що поверне йому дані кошти. Кошти почав повертати потерпілому частинами, після звернення ОСОБА_10 в міліцію. За час розгляду справи повернув кошти потерпілому. Просив суворо не карати, врахувати його вік та стан здоров`я.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина доведена показами потерпілого, свідка та письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 суду показав, що перебуваючи у сквері в м.Чернівці, який розташований навпроти Собору, він познайомився із обвинуваченим, який спочатку представився іншим іменем - « ОСОБА_11 », дав адресу, за якою він ніколи не жив. Він розповів, що в нього є конфлікт, оскільки сусіди завалили задню стінку сараю. Обвинувачений сказав, що може допомогти, оскільки в нього є знайомі. Вони пішли разом в ОБТІ, обвинувачений взяв у нього документи та зайшов в приміщення. Наступного дня вони знову разом пішли в ОБТІ, при цьому обвинувачений сказав, що для вирішення питання необхідні гроші. Через деякий час обвинувачений знову потребував від нього грошей. Він знову дав гроші. Після чого він телефонував ОСОБА_12 , запитував чи він вирішив його питання, в якому він мав допомогти, на що відповіді не давав. Потім він звернувся в правоохоронні органи, де написав заяву. Через деякий час, він разом із ОСОБА_12 зустрілись в парку, підрахували гроші, які він йому давав, вийшло біля 10000 грн., без 300 гривень. Після чого, до них підійшли працівники міліції та запросили в райвідділ. В райвідділі ОСОБА_12 зізнався, що гроші, які він йому давав, він програв у гральних автоматах. Зазначив, що гроші він давав ОСОБА_12 частинами в сумі 1700 грн., 2000 грн., 3000 грн., 3000 грн. для вирішення питання, пов`язаного з його сараєм та гаражем. ОСОБА_12 говорив йому, що він допоможе вирішити питання, оскільки у нього є знайомі в ОБТІ та суді.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що вона була понятою під час слідчих експериментів, який проводився з потерпілим ОСОБА_7 та з підозрюваним ОСОБА_5 . Підозрюваний ОСОБА_5 під час слідчого експерименту показав місце та лавку, де вони сиділи із ОСОБА_10 , який розповів, що у нього проблеми, оскільки сусіди йому завалили задню стінку сараю. ОСОБА_12 пообіцяв допомогти вирішити проблеми, для цього необхідні будуть грошові кошти, які ОСОБА_10 передавав ОСОБА_12 в різних сумах на протязі певного часу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується письмовими доказами, які суд визнає належними і допустимими:

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26 січня 2015 року з потерпілим ОСОБА_7 та фототаблицею до нього, де потерпілий показав, де саме він познайомився з ОСОБА_12 , показав лавку в сквері, де він розмовляв з ОСОБА_12 та де передавав чотири рази ОСОБА_12 кошти в сумі 2000 грн., 1700 грн., двічі по 3000 грн. ( а.с.48-52);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 30 січня 2015 року з підозрюваним ОСОБА_5 та фототаблицею до нього, де підозрюваний показав, де саме він познайомився із ОСОБА_10 , лавку, де він із ОСОБА_10 сиділи та розмовляли та ОСОБА_10 передав йому там грошові кошти ( а.с.57-65);

-протоколом одночасно допиту від 31 січня 2015 року, який зафіксовано за допомогою відеозапису на цифровий носій інформації (а.с. 66-68);

-протоколом одночасного допиту від 26 лютого 2015 року, проведеного із потерпілим ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 (т.1, а.с.73-75);

-протоколом добровільної видачі від 31 січня 2015 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 в присутності понятих добровільно видав аркуш паперу з написом « АДРЕСА_3 », « ОСОБА_14 » , тел. « НОМЕР_1 », дану адресу йому дав ОСОБА_5 який представився ОСОБА_15 ( а.с.69);

-речовим доказом аркушем паперу, з написом « АДРЕСА_3 », « ОСОБА_14 » , тел. « НОМЕР_1 », який був виданий потерпілим ОСОБА_7 ( а.с. 70).

Суд вважає, що часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 є обраним способом захисту обвинуваченого, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки покази обвинуваченого повністю спростовуються вищенаведеними по справі доказами, а саме показами потерпілого, свідка та письмовими доказами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена, його дії вірно кваліфіковано за ст.190 ч.2 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до категорії середньої тяжкості злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає відшкодування збитків.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, не потребує примусового лікування від алкоголю, не перебуває на обліку в облпсихлікарні, є особою пенсійного віку, його стан здоров`я, відшкодування збитків потерпілому, який претензій до нього в даний час не має, думку потерпілого ОСОБА_7 який просив суворо не карати обвинуваченого.

Беручи до уваги, що обвинувачений є особою раніше судимою, вчинив злочини в період відбування покарання під час іспитового строку, що свідчить про його схильність до вчинення аналогічних суспільно-небезпечних діянь, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, покарання належить призначити у вигляді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів.

Оскільки запобіжний захід обраний на досудовому розслідуванні відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту втратив чинність, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати до Апеляційного суду Чернівецької області за першою вимогою.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371-376, 395 КПК України , суд, -
З а с у д и в:
Визнати винним ОСОБА_5 в скоєнні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України і призначити йому покарання за ст. 190 ч.2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17 січня 2012 року, який змінений Ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 20 березня 2012 року, і остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді двох років двох місяців позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати до Апеляційного суду Чернівецької області за першою вимогою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.

Речовий доказ - аркуш паперу формату «А-4» згідно постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речовими доказами залишити в матеріалах кримінального провадження ( а.с.71).

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб починаючи з дня його проголошення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_16