Провадження № 1-кс/201/6113/14

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2014 року Жовтневий районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді Трещова В.В.,

при секретарі - Горбатенко Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську скаргу ПП «Прогресфарм» на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої скаржник посилався на те, що прокуратурою Дніпропетровської області не внесено відомості до ЄРДР за заявою представника ПП «Прогресфарм» про вчинення злочину посадовою особою Бабушкінського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області та боржника.

Представник заявника надав заяву з проханням скаргу розглянути без їх участі, просив скаргу задовольнити.

Прокурор надав заяву з проханням у задоволенні скарги відмовити, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що скаржник звернувся до Прокуратури Дніпропетровської області та до інших адресатів із заявою (повторною) від 30.09.2014 року про неправомірні дії посадових осіб Бабушкінського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області та боржника.

Як вбачається зі змісту скарги, скаржник просить суд зобов’язати прокуратуру Дніпропетровської області внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань його заяву від 30.09.2014 року.

Встановлено, що заява ПП «Прогресфарм» від 30.09.2014 року, яка була подана до Прокуратури Дніпропетровської області не містила вимог про внесення відомостей до ЄРДР, що витікає з тексту самої заяви, копію якої надано скаржником.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов’язання припинити дію; 3) зобов’язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Положення ч.1 ст.214 КПК України зобов'язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов'язок слідчого і прокурора визначено ч.1 ст.2 КК України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах, або повідомленнях об'єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов'язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування. Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв'язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що заява ПП «Прогресфарм» від 30.09.2014 року про неправомірні дії посадових осіб Бабушкінського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ у Дніпропетровській області та боржника, по перше, не є заявою про вчинення злочину та не містила в собі вимог про внесення її даних до ЄРДР, а, по друге, не містить об’єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а зводиться до незгоди скаржника з діями певних осіб і їх суб’єктивної оцінки, тому підстави для внесення прокурором цих даних до ЄРДР в даному випадку відсутні, що є підставою для відмови в задоволенні скарги по суті.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя