Номер провадження: 11-сс/785/1130/14
Номер справи місцевого суду: 500/7249/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 - особи, на чиє майно накладено арешт, на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0003092 від 31.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2014 року задоволено клопотання про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0003092 від 31.10.2014 року.

На транспортний засіб марки ВАЗ 21091, д/н знак НОМЕР_1 , накладено арешт шляхом розміщення транспортного засобу для зберігання в Ізмаїльському МВ ГУМВС України в Одеській області.

Будучи незгодним з прийнятим рішенням ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує на те, що він як власник майна не є підозрюваним, обвинуваченим, особою щодо якої слідчим обґрунтовано можливість виступати цивільним відповідачем по вказаному кримінальному провадженню.

Крім того, ОСОБА_7 в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що в судовому засіданні слідчим, в порушення ч. 1 ст. 173 КПК України, взагалі не доведено необхідність арешту його транспортного засобу, а слідчий суддя лише погодився із тим, що необхідно провести експертизу, без врахування того, що є інші засоби доказування по вказаному кримінальному провадженню.

Також ОСОБА_7 в апеляційній скарзі вказує на ряд допущених, на його думку, порушень слідчим, а саме на те, що транспортний засіб у нього вилучено без складання протоколу тимчасового вилучення майна, тоді як слідчий не мав жодного права здійснювати слідчі дії оскільки не було внесено відомостей про скоєння злочину до ЄРДР.

Будучи своєчасно повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи за клопотанням слідчого про арешт майна, перевіривши доводи викладені в апеляціійній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 31.10.2014р. слідчий СВ Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 звернувся до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором Ізмаїльської міжрайонної прокуратури про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0003092 від 31.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, посилаючись на те, що автомобіль марки ВАЗ 21091, д/н знак НОМЕР_1 має значення речового доказу у зазначеному кримінальному провадженні та по кримінальному провадженню необхідно провести транспортно-трасологічну експертизу, у зв`язку з чим виникла необхідність накласти арешт на зазначений автомобіль.

Розглядаючи клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки по кримінальному провадженню необхідно призначити та провести транспортно-трасологічну експертизу.

Перевіривши ці обставини, колегія суддів вважає, що підстави для звернення слідчого з відповідним клопотанням до суду не знайшли підтвердження в судовому засіданні, і висновок суду про задоволення клопотання шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки ВАЗ 21091, д/н знак НОМЕР_1 , та розміщення транспортного засобу для зберігання в Ізмаїльському МВ ГУМВС України в Одеській області, є необґрунтованим і не відповідає вимогам діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 є власником транспортного засобу, на який накладено арешт, однак він не є підозрюваним, обвинуваченим, або ж особою яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, на чиє майно, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, може бути накладено арешт.

Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, то відносно них не може бути прийнято рішення про арешт майна.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що кримінальне провадження відкрите не відносно конкретної особи, а за фактом скоєння злочину за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, а ОСОБА_7 є свідком по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи наведене, на думку колегії суддів, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно було передчасним та не підлягало задоволенню, оскільки на момент їх розгляду, особі, про майно якої йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру, як і на момент розгляду апеляційної скарги.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно п.4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону розпоряджатися або користуватися майном.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що з метою недопущення втрати, знищення чи пошкодження, а також для встановлення істини у кримінальному провадженні на автомобіль марки ВАЗ 21091, д/н знак НОМЕР_1 необхідно накласти арешт, який полягає у забороні ОСОБА_9 , якому належить вказаний автомобіль розпоряджатися вказаним транспортним засобом (відчужувати його) на період проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 303 ч. 1 п.1, 309 ч.1 п.10, 376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - особи, на чиє майно накладено арешт, - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 листопада 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування внесеного до ЄРДР за № 0003092 від 31.10.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, скасувати повністю.

Постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21091, д/н знак НОМЕР_1 , який полягає у забороні ОСОБА_7 , якому належить вказаний автомобіль, який полягає в забороні ОСОБА_9 у користуванні та розпорядженні вказаним транспортним засобом (відчужувати його) на період проведення експертизи.

Вилучений автомобіль марки ВАЗ 21091, д/н знак НОМЕР_1 , передати ОСОБА_7 після проведення експертизи - негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного

суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4