Ухвала іменем україни 30 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 вересня 2015 року щодо нього,
встановила:
У касаційній скарзі засудженого ставиться питання про перевірку зазначеного судового рішення у касаційному порядку.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст.427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши засудженому строк для усунення недоліків.
Так, відповідно до ч.1 ст.438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст.412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.413 КПК України), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст.414 КПК України), даний перелік є вичерпним.

Пунктом 4 частини 2 статті 427 КПК України передбачено, що посилаючись у касаційній скарзі на незаконність чи необґрунтованість судового рішення, скаржник має вказати конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, з обґрунтуванням своїх вимог.
Як вбачається з касаційної скарги, вказаних вище вимог закону засудженим не виконано, оскільки посилаючись на незаконність судового рішення засуджений наводить доводи щодо невідповідності висновків суду
фактичним обставинам кримінального провадження, при цьому доводів, які б узгоджувались з положеннями ст.438 КПК України, якою визначені підстави для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції, касаційна скарга не містить.
Також, відповідно до п.5 ч.2 ст.427 КПК України у касаційній скарзі повинні бути зазначені вимоги особи, яка подає скаргу.
Відповідно до ст.436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
4) змінити судове рішення.
Як вбачається з касаційної скарги, вимоги до суду касаційної інстанції не узгоджуються з положеннями ст.436 КПК України щодо результатів розгляду касаційної скарги судом касаційної інстанції, оскільки засуджений порушує питання про скасування вироку суду першої інстанції, при цьому вимоги щодо зміни чи скасування ухвали апеляційного суду відсутні.
В порушення вимог ч. 3 ст. 427 КПК України засуджений не вказав чи бажає він брати участь у касаційному розгляді справи.
Крім того, процесуальною формою звернення до суду касаційної інстанції є касаційна скарга, а не «касація», як зазначив засуджений.
Також, відповідно до п. 21 ч. 1 ст.3 КПК України судом касаційної інстанції є Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. Всупереч зазначеним вимогам КПК України засудженим адресовано касаційну скаргу до Верховного Суду України.
Крім того, всупереч ч. 5 ст. 427 КПК України до скарги не додано завірених належним чином копій судових рішень (копія судового рішення має бути належним чином оформлена та засвідчена відбитком гербової печатки суду, а якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, її має бути прошнуровано нитками на п`ять проколів і на зворотному боці останнього аркуша скріплено підписом судді, працівника апарату суду, засвідчено відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173).

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч.1 ст.429 КПК України залишити касаційну скаргу засудженого без руху та встановити п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде в межах строку, визначеного у ст.426 КПК України, або не пізніше п`ятнадцятиденного строку з дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (засуджений має підтвердити, що він не пропустив цей п`ятнадцятиденний строк при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч.1 ст.429 КПК України, колегія суддів
ухвалила:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків касаційної скарги залишеної без руху у встановлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

________________ ___________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3