Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1786/15-к
Провадження № 1-кп/280/51/16
ВИРОК
Іменем України
01 лютого 2016 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд,Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні,в м.Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора прокуратури Коростишівського району у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишева, Житомирської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, утриманців не має, інвалідом та депутатом не являється, не працює, не судимий, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000630 від 26.11.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 23 листопада 2015 року,близько 22 години 30 хвилин, зайшов до під,їзду №2 будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Відчинивши двері до вказаного під,їзду, ОСОБА_4 помітив дитячу коляску. Перебуваючи в під,їзді будинку,у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме зазначеної дитячої коляски торгової марки «Chiccо», що залишила ОСОБА_5 , яка належить її чоловіку ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел,направлений на таємне викрадення чужого майна,у вказаний день,час та місці, ОСОБА_4 ,користуючись тим,що за його умисними суспільно-небезпечними діями ніхто не спостерігає та достовірно знаючи,що дана коляска належить іншій особі,шляхом вільного доступу,таємно,умисно викрав майно потерпілого ОСОБА_6 -дитячу коляску торгової марки «Chiccо»,вартість якої становить 4283,33 гривень,тим самим завдав матеріальної шкоди потерпілому на вказану суму.

ОСОБА_4 ,у подальшому, місце злочину залишив, викрадене майно привласнив та розпорядився ним на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю,у вчиненому щиросердно розкаявся і суду пояснив, що дійсно, при обставинах,зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння. Пояснив,що він проживає у будинку АДРЕСА_2 . 23 листопада 2015 року,близько 23 години, він зайшов у другий під,їзд, побачив дитячу коляску, вирішив її вкрасти, для чого вона йому була потрібна,пояснити не може. В подальшому коляска була повернута потерпілому ОСОБА_6 ..

До суду потерпілий ОСОБА_6 надав заяву,в якій просив судовий розгляд проводити за його відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив не застосовувати до ОСОБА_4 суворого покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження,і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз,яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв,язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження,судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження,які ніким не оспорюються.

За таких обставин,сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 доведена і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.185 КК України є правопорушенням середньої тяжкості, ОСОБА_4 не судимий, не працює,утриманців не має, на обліку при наркологічному та психіатричному кабінетах Коростишівської центральної районної лікарні не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Щире каяття у скоєнні кримінального правопорушення є обставиною,яка пом,якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання,не встановлено.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до вимог ст.ст.100,124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373-374 КПК України,суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 80 вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме у сумі 1360 (одна тисяча триста шістьдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 245,52 гривень.

Речові докази: дитячу коляску торгової марки «Chiccо», яка знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - залишити у розпорядженні останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд, Житомирської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1