Справа № 303/6857/15-к
№ 1- кп/303/598/15
Номер рядка стат. звіту -45
УХВАЛА
Іменем України

17 листопада 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при: секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Мукачево клопотання прокурора Мукачівського району про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженні №0003133 від 09 вересня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних злочинів передбачених ч.1 та ч.3 ст. 358 КК України, на підставі ст. 49 КК України,
за участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 з метою участі у конкурсі на зайняття вакантної посади головного спеціаліста в управління праці та соціального захисту населення Мукачівської районної державної адміністрації (на час соціальної відпустки ОСОБА_5 по догляду за дитиною до досягнення нею 3-ох років), про що було оголошено в газеті Панорама від 02 вересня 2006 року, що передбачає наявність у працівника вищої освіти та досвід роботи на державній службі не менше трьох років, громадянство України, власноручно вніс завідомо неправдиві відомості у графі Освіта особової картки № НОМЕР_1 , в якій вказав, що у період з 1985 року по 1990 рік, здобув вищу освіту у Харківському автомобільно-дорожному інституті за спеціальністю "інженер-механік", вказав номер диплому НОМЕР_2 від 30 червня 1990 року, та засвідчив своїм підписом. При цьому ОСОБА_3 знаючи, що вказана у особовій картці інформація не відповідає дійсності, оскільки він у вказаний період часу у Харківському автомобільно-дорожному інституті не навчався, а відповідно і не отримував диплом про здобуття вищої освіти, що підтверджено офіційним листом із Харківського національного автомобільно-дорожного університету №3615/15529 від 11 вересня 2015 року, згідно якого в описах постійного зберігання випускників університету 1990 року ОСОБА_3 не значиться, відповідно диплом на його ім`я не видавався, та незважаючи на це останній, з метою участі у конкурсі та подальшого прийняття на роботу в управління праці та соціального захисту населення

-2-
Мукачівської районної державної адміністрації, власноручно вніс вищевказані неправдиві відомості у офіційний документ, а саме у особову картку № 46, форми П 2ДС, внаслідок чого згідно наказу № 71 Управління праці та соціального захисту населення Мукачівської райдержадміністрації від 02 жовтня 2006 року був прийнятий тимчасово на посаду головного спеціаліста в управління праці та соціального захисту населення Мукачівської РДА. Крім того, ОСОБА_3 з метою участі у вищевказаному конкурсі на зайняття вакантної посади, надав головному спеціалісту по роботі із кадрового забезпечення ОСОБА_6 завідомо підроблений диплом про здобуття вищої освіти у Харківському автомобільно - дорожному інституті за спеціальністю "інженер - механік" диплом Серії НОМЕР_2 від 30 червня 1990 року.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні злочини передбачені ч.1 ст. 358 КК України - підроблення документа, який надає права, з метою використання його підроблювачем, та ч.3 ст.358 КК України - використання підробленого документа.
Прокурор - ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити, звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Обвинувачений - ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінальних злочинів передбачених ч.1 ст. 358 та ч.3 ст. 358 КК України, та просив клопотання прокурора задоволити, звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до висновку, що наявні всі правові підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 вимог статті 49 Кримінального кодексу України.
Так, відповідно до частини 1 статті 358 Кримінального кодексу України за підроблення документа, який надає права, з метою використання його підроблювачем, передбачене покарання у виді штрафу до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, а відповідно до частини 3 статті 358 Кримінального кодексу України за використання підробленого документа, передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.
Тому на підставі частин 2 та 3 статті 12 Кримінального кодексу України злочини, за які передбачено покарання за частиною 1 статті 358 та частиною 3 статті 358 цього Кодексу та який вчинено ОСОБА_3 відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості.
Так, частиною 4 статті 44 Кримінального кодексу України встановлено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статті 49 Кримінального кодексу України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину. Так, матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання, виконанні завдань загальної і спеціальної превенції. Крім того, тривалий проміжок часу з моменту вчинення злочину істотно перешкоджає, а інколи й унеможливлює успішне розкриття і розслідування злочину, об`єктивний розгляд кримінальної справи в суді.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005р. Про практику застосування судами України законодавства про

-3-
звільнення особи від кримінальної відповідальності умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті, а підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності). У пункті 8 даної Постанови зазначено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених частиною 1 статті 358 та частиною 3 статті 358 КК України, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості, такі злочини вчинено ним 02 жовтня 2006 року, щиро розкаявся, не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Відповідно до частини 2 статті 284 Кримінально - процесуального кодексу України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Приписами частини 3 статті 288 Кримінально - процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З врахуванням вищенаведеного, ОСОБА_3 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження - закрити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49 КК України, ст. ст. 284 - 288 КПК України, суд ,-
у х в а л и в :
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст.358 КК України, на підставі статті 49 Кримінального кодексу України.
Кримінальне провадження № 0003133 від 09 вересня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних злочинів передбачених ч.1 ст. 358 та ч.3 ст. 358 КК України - закрити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом семи діб з моменту проголошення.

Головуючий ОСОБА_1