АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/490/1760/11 Справа № 11-1517/11 Головуючий у 1 й інстанції - Живоглядов Доповідач - Косенко Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2011 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Косенка Л.М.

суддів Деркач Н.М., Ферафонтова В.Ю.

з участю прокурора Харів Н.А.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2011 року, яким засуджено

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимого,-

за ч.1 ст.115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на девять років, ч.1 ст.309 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років.

Вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в умисному вбивстві ОСОБА_2, вчиненому за таких обставин.

В ніч з 2 на 3 липня 2008 року в с. Очеретувате Магдалинівського району Дніпропетровської області дома в літній кухні на вулиці Шевченка,31 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 вживали спиртні напої. Під час вживання спиртного між ними виникла сварка. В процесі сварки ОСОБА_1 з метою умисного вбивства завдав ОСОБА_2 численні удари обухом сокири по голові, руками і ногами по тулубу, чим заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забитих ран голови, тупої травми грудної клітки, множинних переломів ребер з ушкодженням правої легені, двостороннього гемотораксу.

Продовжуючи свої злочинні дії щодо позбавлення ОСОБА_2 життя, ОСОБА_1 вивіз потерпілого на возку до водойми, яка розташована в с. Очеретувате між вулицями Шевченка і Свердлова, де вкинув його у воду, внаслідок чого потерпілий затонув.

Крім того, ОСОБА_1 засуджено за те, що літом 2008 року він незаконно придбав і зберігав наркотичні засоби (макову солому вагою 231 і 285 грамів) без мети збуту за місцем свого проживання до тих пір, поки 10 липня 2008 року під час огляду домоволодіння співробітники міліції не виявили і не вилучили ці засоби.

В апеляційній скарзі і доповненнях до неї засуджений ОСОБА_1 посилається на те, що злочинів, за які він засуджений, не вчиняв. Вважає, що до нього застосовували фізичний і психологічний тиск працівники міліції з метою отримання показань, які були потрібні слідчому. Стверджує ОСОБА_1 і про те, що матеріали справи сфальсифіковані слідчими органами. Посилається, крім того, на численні порушення кримінально-процесуального закону, які на його думку допустили слідчі та суд при розслідуванні справи та її розгляді в судовому засіданні. Скаржиться він також на необєктивність та упередженість слідства та суду по його справі, а також на однобічність і неповноту досудового та судового слідства.

Виходячи з цього просить, як це видно з доповнення до апеляційної скарги, про скасування вироку щодо нього.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення засудженого ОСОБА_1 про задоволення доводів його скарги про скасування вироку, думку прокурора Харів Н.А., яка вважала вирок залишити без зміни, а подану засудженим апеляцію без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи поданої апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не знайшла.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 в учиненні злочинів за обставин, названих у вироку, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

З викладеними в апеляційних скаргах засудженого ОСОБА_1 доводами про безпідставність засудження його за зазначені у вироку злочини колегія суддів не може погодитися.

Засудження ОСОБА_1 за незаконне придбання й зберігання наркотичного засобу «макової соломи» є обгрунтованим.

Так, засуджений ОСОБА_1 на досудовому слідстві визнав себе винним у вчиненні цього злочину і детально розповів, коли, де й за яких обставин він придбавав та зберігав наркотичний засіб макову солому, яку в подальшому було вилучено в нього дома співробітниками міліції в присутності понятих. Згідно матеріалів справи в судових засіданнях ОСОБА_1 також частково визнав себе винуватим в названому злочину.

Визнавальні пояснення ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного злочину та його показання про обставини вилучення в нього наркотичних засобів узгоджуються з даними протоколу огляду його домоволодіння про вилучення в нього названих речовин у присутності понятих.

З висновків судово-хімічної експертизи убачається, що виявлена в ОСОБА_1 речовина при обставинах, викладених у вироку, дійсно є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою в кількості 229 і 283 г.

Оцінивши зазначені докази в сукупності, суд обгрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в незаконному придбанні й зберіганні наркотичного засобу без мети збуту. Тому твердження в апеляційних скаргах ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв зазначеного злочину, є безпідставним.

Кваліфікація дій ОСОБА_1 в цій частині за ч.1 ст.309 КК України є правильною.

Доводи в апеляційних скаргах засудженого ОСОБА_1 про те, що він вбивства ОСОБА_2 не учиняв, є безпідставними.

Ці заперечення звинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції і спростовані наведеними у його вироку доказами.

Хоч засуджений твердить про свою непричетність до вбивства потерпілого, але на досудовому слідстві і під час судового розгляду справи він визнав, що на протязі дня 02 липня 2008 року потерпілий ОСОБА_2 перебував у нього дома і вживав спиртні напої. Стверджував, що увечері того ж дня він зустрічався з потерпілим біля магазину в с. Очеретувате, де пригощав його горілкою, а потім з ним на автомобілі під керуванням сусіда ОСОБА_3 їздив до хлопця на імя ОСОБА_3, що проживає поруч з домом засудженого, де вони з ОСОБА_2 розійшлися: він пішов додому, а ОСОБА_2 в інший бік.

Таким чином, цими показаннями засудженого на досудовому слідстві та в судовому засіданні встановлено, що саме він був разом з потерпілим ОСОБА_4 на протязі дня і вечора 2 липня 2008 року і що саме він пригощав потерпілого горілкою, а також пізно увечері 2 липня 2008 року знаходився разом з потерпілим недалеко від того місця, де потім було виявлено труп ОСОБА_2

До того ж засуджений намагався взагалі уникнути відповідальності. Зокрема, ОСОБА_1 стверджував, що зазначені події з участю ОСОБА_2 відбувалися 1 липня 2008 року, що сам він не вживав спиртних напоїв, а з 2 до 9 липня хворів і не виходив з дому.

Проте ці показання ОСОБА_1 не узгоджуються з його попередніми показаннями у стадії досудового слідства, в яких він пояснював, чим він займався разом з потерпілим саме 2 липня 2008 року, коли й пропав ОСОБА_2, та з іншими доказами, а тому, зіставивши всі докази та проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов висновку щодо доведеності вини засудженого в предявленому обвинуваченні.

Так, з показань свідка ОСОБА_3 убачається, що увечері 2 липня 2008 року в с. Очеретувате біля магазину зустрів засудженого з потерпілим, які вживали спиртні напої, потім він підвіз їх на своєму автомобілі на вулицю Шевченка, де проживав ОСОБА_1. 3 липня приблизно о 11 годині засуджений приходив додому до його матері.

Свідок ОСОБА_5, яка проживає по сусідству з ОСОБА_1, показала, що 2 липня 2008 року дома в ОСОБА_1 потерпілий і засуджений вживали спиртні напої, а наступного дня, тобто 3 липня, біля 11 годині ОСОБА_1 приходив до неї в нетверезому стані і розповідав, що увечері 2 липня біля магазину він вживав спиртні напої разом з її сином ОСОБА_3, який потім підвіз його додому. ОСОБА_5 показала, що 2 і 3 липня ОСОБА_1 був одягнутий в різний одяг, при цьому в області шиї і вуха в засудженого вона помітила пошкодження. При цьому згідно з показаннями ОСОБА_3 і ОСОБА_5 про те, що того вечора разом з ОСОБА_1 був ОСОБА_2, засуджений промовчав.

Показання ОСОБА_3 і самого ОСОБА_1 про те, що засуджений і потерпілий увечері 2 липня 2008 року були разом біля місця проживання ОСОБА_1 збігаються з даними протоколу огляду місця події, згідно з якими 9 липня 2008 року у водоймі в очерету біля берега, що примикає до земельної ділянки домоволодіння ОСОБА_1, виявлено труп ОСОБА_2 зі слідами насильницької смерті.

Як убачається з висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_2, смерть потерпілого настала від утоплення в воді, що призвело до механічної асфіксії на тлі травми голови і грудної клітки з численними переломами ребер і ушкодженням правої легені, правостороннім гемотораксом і алкогольного спяніння. Згідно даним експертизи смерть потерпілого могла настати за 3-7 діб до моменту дослідження трупа у морзі, що відповідає показанням свідків і самого засудженого про події з участю ОСОБА_2 і ОСОБА_1, які мали місце 2 липня 2008 року.

Згідно з даними протоколу огляду домоволодіння, що належить ОСОБА_1, за місцем проживання засудженого в літній кухні й інших місцях виявлені і вилучені сліди крові, походження яких відповідно до висновків судово-медичних експертиз речових доказів від ОСОБА_2 не виключається. Такі сліди крові, як убачається з матеріалів справи, виявлено на шпалерах і стінах літньої кухні, на коробці з-під сірників, на возику й сокирі.

Відповідно до висновку судової медико-криміналістичної експертизи виявлене ушкодження в області голови трупа ОСОБА_2 могло бути заподіяно обухом сокири, вилученої за місцем проживання ОСОБА_1

Про винуваність ОСОБА_1 у вбивстві ОСОБА_2 свідчать і дані висновків судово-медичної експертизи одягу потерпілого, згідно з якими на одязі виявлені сліди крові, походження якої не виключається як від потерпілого, так і від засудженого.

Отже, результати огляду місця події і домоволодіння ОСОБА_1, висновки зазначених експертиз, показання свідків, дані показань самого засудженого на слідстві та в суді повністю підтверджують винність ОСОБА_1 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_2

Суд дійшов обгрунтованого висновку, що обставини справи й характер дій засудженого свідчать про те, що ОСОБА_1, який спочатку завдав ОСОБА_2 численні удари у життєво-важливі органи, в тому числі і сокирою в область голови, а потім викинув потерпілого, який отримав тяжкі тілесні ушкодження, у водойму, внаслідок чого згідно судово-медичної експертизи смерть його настала від утоплення, усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачав його наслідки і бажав їх настання.

Сукупністю цих доказів спростовуються наведені в апеляційних скаргах засудженого посилання на недоведеність його вини в умисному вбивстві.

Слід визнати необгрунтованими й доводи в апеляції ОСОБА_1 про неповноту досудового та судового слідства та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, оскільки вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необєктивність дослідження слідчими органами та судом обставин справи.

Те, що в судовому засіданні не були задоволені деякі клопотання підсудного, наприклад про повторне призначення і провадження всіх експертиз у справі, не вплинуло на повноту судового слідства.

Згідно з висновками судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1 будь-яким хронічним психічним захворюванням не страждав, під час вчинення ним злочину міг усвідомлювати свої дії і керувати ними, а тому є осудною особою.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 зловживав спиртними напоями. Як убачається з характеристики за місцем проживанням, у стані алкогольного спяніння ОСОБА_1 схильний до бійок, конфліктує з сусідами, погрожує жителям села розправою, про що свідчать скарги громадян до Очеретуватської сільської ради і до Магдалинівського РО УМВС(т.2 а.с.9-21).

Не встановлено й істотних порушень кримінально-процесуального закону, які б призводили до скасування вироку, при порушенні кримінальної справи, її розслідуванні, допитах ОСОБА_1, наданні йому захисника, ознайомленні його з матеріалами кримінальної справи та під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Те, що у ОСОБА_1 змінювались захисники, не вплинуло на його право на захист. Тому посилання у його скаргах на порушення права на захист є безпідставними.

Застосування до ОСОБА_1 незаконних методів ведення слідства, які могли б вплинути на правдивість його показань під час досудового слідства, не знайшло свого підтвердження, про що обгрунтовано зазначено у вироку. Жодних доказів про недозволені методи слідства в скаргах ОСОБА_1 не наведено.

Не можна погодитися з доводами засудженого про те, що по справі допущена фальсифікація матеріалів, яка вплинула на правильність вирішення справи, оскільки суд не посилався у справі на докази, які викликали сумніви з точки зору їх отримання у відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону. Заяви ОСОБА_1 про те, що деякі обставини справи не досліджені, а також про суттєву неповноту досудового і судового слідства з матеріалів справи не випливають.

Суд у вироку навів докази по кожному епізоду обвинувачення засудженого і дав аналіз цим доказам після їх дослідження, тому не має підстав вважати, що по справі допущена суттєва неповнота досудового або судового слідства, яка викликає необхідність скасування вироку.

Безпідставними є й твердження ОСОБА_1 стосовно того, що розгляд справи і судове слідство відносно нього велися упереджено, з обвинувальним ухилом. Так, з матеріалів справи видно, що як органами досудового слідства, так і судом були досліджені всі докази: як ті, що підтверджували вину засудженого, так і ті, що його виправдовували, і кожному з цих доказів дана належна оцінка.

Посилання в скаргах ОСОБА_1 на те, що деякі свідки (ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_3А.) обмовили його під тиском працівників міліції, є необгрунтованими, оскільки вони заперечуються названими особами і не грунтуються на матеріалах справи.

Таким чином, усі обставини справи відносно вбивства ОСОБА_2 досліджені всебічно, повно й обєктивно, зібраним доказам дана належна оцінка в їх сукупності і дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.115 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного та обставини, що обтяжує його покарання.

Тому підстав для скасування вироку, про що порушується питання в апеляції, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 365 і 366 КПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2011 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію з доповненнями засудженого ОСОБА_1 без задоволення.

Судді