Справа № 1310/1651/2012
П О С Т А Н О В А

31 серпня 2012 року суддя Золочівського районного суду Львівської області Грицко Р. Р., при секретарях Мацайло О.М., Лень С.З., з участю прокурора Левицького Р.А., захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши матеріали кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 22 квітня 2009 року близько 02 год. 00 хв., знаходячись в с.Вижняни Золочівського району Львівської області, за попередньою змовою з трьома невстановленими слідством особами, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський спокій, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прийшли на подвіря родини ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: Львівська область, Золочівський район, с.Вижняни, вул.Тараса Шевченка,3, де з будинку, виражаючись нецензурною лайкою, викликали ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, після чого затіяли з ними сварку, яка переросла у бійку. В результаті вказаної бійки ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді синця та садна в ділянці правої кисті та садна в ділянці правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_4 та ОСОБА_8 отримали фізичну біль.

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 22 квітня 2009 року близько 02 год. 30 хв., знаходячись в с.Вижняни Золочівського району Львівської області, за попередньою змовою з ОСОБА_7, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський спокій, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прийшли на подвіря родини ОСОБА_8, що знаходиться за адресою: Львівська область, Золочівський район, с.Вижняни, вул.Тараса Шевченка,3, де на подвірї затіяли сварку з ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_10, яка переросла у бійку. В результаті вказаної бійки ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді синця та садна в ділянці правої кисті та садна в ділянці правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 отримали фізичну біль.

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він 22 квітня 2009 року близько 02 год. 30 хв., знаходячись в с.Вижняни Золочівського району Львівської області, за попередньою змовою з ОСОБА_6 Маряном Івановичем, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський спокій, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прийшли на подвіря родини ОСОБА_10, що знаходиться за адресою: Львівська область, Золочівський район, с.Вижняни, вул.Тараса Шевченка,3, де на подвірї затіяли сварку з ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_10, яка переросла у бійку. В результаті вказаної бійки ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді синця та садна в ділянці правої кисті та садна в ділянці правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, а ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 отримали фізичну біль.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 22 квітня 2009 року близько 02 год. 30 хв. у своєму господарстві в с.Вижняни Золочівського району Львівської області, під час сварки, яка переросла у бійку, між ним та його синами ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 з однієї сторони та ОСОБА_7 і ОСОБА_6 Маряном Івановичем з іншої сторони, котрі з хуліганських спонукань, грубо порушуючи спокій, прийшли на його подвіря, він перебуваючи в стані алкогольного спяніння та у стані сильного душевного хвилювання, маючи можливість усвідомлювати обстановку захисту, передбачити наслідки своїх дій, оцінювати небезпечність посягання на його родину, діяти відповідно такій оцінці, застосував предмет сільськогосподарського призначення (вила) для захисту від нападу групи осіб, перевищив межі необхідної оборони, які виразилися в умисному заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_6 у виді двох ран в лобно-тімяній ділянці голови в центрі та в правій скроневій-привушній ділянці на відстані 13 сантиметрів одна від одної, вдавленого оскольчастого перелому лобної кістки на рівні рани лобно-тімяної ділянки з пошкодженням твердої мозкової оболонки, дірчастого перелому діаметром 0,5 см. в правій скроневій ділянці, внутрімозкового крововиливу до 40 см. кубічних справа, забою головного мозку, які утворились від колючої дії тупих твердих, дещо загострених предметів з обмеженою поверхнею, спричинені від удару вилами, а саме 2-м та 4-м зубцями вил, відстань між якими 13 см., а 3-й зубець зламаний, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 225/09 від 07.05.2009 року відносяться до тяжкого тілесного ушкодження, небезпечне в момент заподіяння.

В попередньому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_2 заявив письмове клопотання про повторне направлення справи прокурору Золочівського району Львівської області на додаткове розслідування, мотивуючи тим, що постанова Золочівського районного суду Львівської області від 10.02.2011 року про направлення справи на додаткове розслідування не виконана, зокрема: не порушено кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ст.162 ч.2 КК України, не перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ознаками складу злочинів, передбачених ст.ст.162 ч.2, 296 ч.4 КК України, не притягнуто до кримінальної відповідальності всіх осіб та не призначено по справі комплексної судово-медичної експертизи обвинуваченому ОСОБА_6

Заслухавши думку обвинуваченого (потерпілого) ОСОБА_4, котрий підтримав клопотання захисника, думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_5, захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_1, котрі проти клопотання заперечили, вважають таке безпідставним, оглянувши матеріали справи, приходжу до висновку, що у задоволенні клопотання про повторне направлення справи на додаткове розслідування слід відмовити з наступних підстав.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 року п.8 передбачено, що повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду справи допускається лише з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства. Досудове слідство визнається неповним, якщо під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України не були досліджені або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (не були допитані певні особи; не витребувані й не досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування таких обставин; не досліджені обставини, зазначені в ухвалі суду, який повернув справу на додаткове розслідування, коли необхідність дослідження тієї чи іншої з них випливала з нових даних, установлених при судовому розгляді; не були зясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого; тощо). Неправильним досудове слідство визнається в разі, коли органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані або безпідставно не застосовані норми кримінально-процесуального чи кримінального закону і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

Разом з тим, п.9 вищезгаданої Постанови передбачено: відповідно до ч.1 ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні. Якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст.315-1 КПК України, вчинення інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти її розгляд для витребування додаткових доказів (ст.280 КПК).

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що немає підстав для повторного направлення справи на додаткове розслідування, оскільки зазначені захисником ОСОБА_2 мотиви повторного направлення справи на додаткове розслідування суд не вбачає обґрунтованими. Крім того, усі обставини у справі повно, всебічно і обєктивно досліджувалися в ході проведення досудового слідства.

Керуючись ст.281 КПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_2 про повторне направлення кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України на додаткове розслідування - відмовити.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя : Р. Р. Грицко