Справа № 11-351/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 31.03.2010
УХВАЛА

Іменем України

31березня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді- Левчука О.Д.,

суддів Панасюка С.П., Літвінова Є.В.

з участю прокурора Нечепоренко С.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляцією прокурора , який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року .

Цим вироком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громодянин України , українець , не судимий,

засуджений за ст. 190 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі,

за ст.307 ч.2 з застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_1 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнений від покарання з випробування і встановленням іспитового строку 3 роки.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_1 покладені зобовязання періодично зявлятись для реєстрації в орган и кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, пройти курс лікування від наркоманії.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати за проведення судово-хімічних експертиз в сумі 3829,92 грн.гривень.

Вирішено питання про речові докази по справі.

Згідно з вироком , ОСОБА_1, 10 лютого 2009 року , близько 18 години, діючи навмисно із корисних спонукань з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, перебуваючи біля вхідних дверей під»їзду № 2 будинку № 3 по вулиці Зв»язку в м.Українка, Обухівського району ,Київської області де зустрівся з ОСОБА_2 , якому згідно постанови про проведення оперативної закупівлі було доручено придбати наркотичний засіб. Скориставшись довірою ОСОБА_2, ОСОБА_1 збув останньому порошкоподібну речовину білого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи не містить в своєму складі наркотичних засобів, тобто шляхом обману заволодів грошовими коштами на суму 950 гривень які були надані ОСОБА_2 для проведення оперативної закупівлі.

11 березня 2009 року ОСОБА_1 придбав у невстановленої слідством особи порошкоподібну речовину білого кольору , яка згідно висновку судово-хімічної експертизи являється наркотичним засобом метадон, яку збув в м.Обухів на вулиці Каштановій біля будинку № 7 за 850 гривень ОСОБА_2, який здійснював оперативну закупку.

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції просить скасувати вирок суду в звязку з мякістю призначеного покарання і в частині застосування ст.75 КК України. Вважає, що суд безпідставно звільнив засудженого від відбування покарання, оскільки він вчинив тяжкий злочин, без належної оцінки особи винного, конкретних обставин справи. За цих обставин просить апеляційну інстанцію засудити ОСОБА_1 за ст.190 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі , за ст.307 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі і застосувавши ст.70 КК України призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В доповненнях до апеляції просить також виключити з вироку мотивацію про необхідність застосування ст.69 КК України і в решті вирок залишити без змін.

Іншими учасниками судового розгляду справи апеляції не подавались.

В запереченнях засуджений ОСОБА_1 просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши доповідача , прокурора, який підтримав апеляцію і доповнення до апеляції, засудженого ОСОБА_3, який просить апеляцію прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово засудженого, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляція прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Оскільки вирок суду не оскаржується стосовно встановлених судом обставин справи , доведеності вини засудженого, кваліфікації його дій , тому суд апеляційної інстанції не приводить детальний аналіз цих обставин.

Що стосується міри покарання, призначеної засудженому, то апеляційний суд вважає , що судом першої інстанції в повній мірі врахована особа засудженого, його характеризуючі дані, вік, щире каяття, з врахуванням обставин, які обтяжують і помякшують покарання.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_3 судом дотримані вимоги ст.65 КК України, визначаючої загальні засади призначення покарання . Призначене покарання ОСОБА_3 є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. За відсутністю будь-яких даних про те, що засуджений є соціально-небезпечним і може в подальшому вчиняти злочини, що його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства не є переконливими, а тому апеляційний суд вважає , що доводи прокурора про необхідність призначити більш суворе покарання засудженому є безпідставними. Про необгрунтованність апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції свідчить і його позиція, зазначена в доповненнях до апеляції, в якій він підтримав основну апеляцію , доповненою суперечною вимогою про необхідність скасування ст.69 КК України в частині не застосування додаткової міри покарання у виді конфіскації майна в зв»язку з призначенням на підставі ст. 75 КК України умовного покарання, а тому про необхідність за цих підстав в решті вирок залишити без змін. Зазначена безпринципна та суперечлива позиція прокурора також свідчить про необґрунтованість його апеляційних вимог.

За наведеним , апеляційний суд вважає, що доводи прокурора про необхідність постановити відносно засудженого більш суворе покарання не відповідає фактичним обставинам справи, даним про особу засудженого і загальним засадам призначення покарання , основною метою якого є не мета кари , а виправлення засудженого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України , колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції залишити без задоволення , а вирок Обухівського районного суду Київської області від 21 грудня 2009 року відносно ОСОБА_3- без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6