Справа № 750/8332/15-к
Провадження № 1-кп/750/23/16
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2016 року м.Чернігів
Деснянський районний суд м.Чернігова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
представника потерпілої - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, громадянина Грузії, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України , -
ОСОБА_8 , 12 червня 2015 року о 17.00, керуючи автомобілем марки «AUDI» A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в місті Чернігові по вулиці 77 Гвардійської Дивізії з боку вулиці 1-го Травня в напрямку вулиці Київської.
Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований по вулиці 77 Гвардійської Дивізії, ОСОБА_7 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не зменшив швидкості руху та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, в результаті чого скоїв на неї наїзд.
В результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми із забиттям головного мозку, травматичним субарахноїдальним крововиливом, забійно-рваною раною тім`яної ділянки волосистої частини голови, закритий відривний перелом голівки лівої малогомілкової кістки без зміщення з частковим ушкодженням колатеральної латеральної зв`язки, пошкодженням латерального меніску та хряща виростків лівої стегнової та великогомілкової кісток, забійно-рвана рана середньої третини лівого стегна, садна лівої нижньої кінцівки, які в сукупності згідно висновку судово-медичної експертизи № 555 від 30.07.2015, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу.
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_7 порушив вимоги п. п. 2.3 б), 18.1, Правил дорожнього руху, що стало причиною настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно викладених вище обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме обставин вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, а саме ступінь та характер тілесних ушкоджень потерпілої, наявність цивільного позову, що шкода, заподіяна потерпілій, частково відшкодована, що відшкодовані витрати на лікування, понесені Чернігівською міською лікарнею № 2, думку потерпілої щодо призначення покарання, особу обвинуваченого - його вік, освіту, стан здоров`я, сімейний стан, що він не працює, майновий стан обвинуваченого, що раніше обвинувачений не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, та про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. У зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Також суд вважає за необхідне призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами. Стороною захисту не обґрунтоване твердження про те, що дане право необхідне обвинуваченому для отримання доходу.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 1350,36 грн. на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речовим доказом слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, ст.23, 1166, 1167 ЦК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;
- періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Відповідно до ст.72, ст.77 КК України додаткове покарання ОСОБА_8 у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на один рік виконувати самостійно.
Речові докази: транспортний засіб «AUDI» A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити ОСОБА_8 .
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1350,36 грн. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий: ОСОБА_1