АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1810/15 Справа № 202/3893/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

05 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000141 за апеляцією захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України, -

В с т а н о в и л а:

цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, не працюючий, не одружений, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий :

-вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2004 року за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

-вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.2006 року за ст. 190 ч.1, ст. 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі;

-вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2008 року за ст. 186 ч.3, ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі;

-вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.09.2013 року за ст. 185 ч.2, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з випробування на 3 роки, -

засуджений за ч.2 ст. 307 КК України та остаточно призначено йому покарання з урахуванням ст. 71 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому особисто майна. Судом також вирішено долю речових доказів та питання розподілу процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він ОСОБА_8 у невстановлений час, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, з корисливих мотивів, незаконно придбав, з метою збуту, не менш ніж 7.8542 гр. речовини коричневого кольору, яка містить в собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - «опія ацетильованого» і незаконно зберігав його за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , з метою збуту.

21.04.2015 року, приблизно о 13 годині 15 хвилин, в квартирі АДРЕСА_3 , за попередньою домовленістю, ОСОБА_8 зустрівся з особою, що здійснювала санкціоновану оперативну закупівлю з установочними даними ОСОБА_9 , від якої отримав гроші в сумі 200 гривень і незаконно збув гр. ОСОБА_9 медичний шприц, в якому знаходилася 1.9257 г. рідини коричневого кольору, яка містить в собі 0.0444 гр. особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - «опія ацетильованого». ОСОБА_9 в установленому законом порядку добровільно видав працівникам міліції придбану рідину, яка була направлена на експертизу. Згідно висновку експерта від 22.04.2015 року рідина масою 1,9257 г містить в собі 0.0444 грама особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - «опія ацетильованого» .

21.04.2015 року за місцем проживання ОСОБА_8 - в кв. АДРЕСА_2 - проведено обшук, в ході якого було виявлено і вилучено медичний шприц ємністю 10 мл з рідиною коричневого кольору заповненої до відмітки 5.9285 г. Вилучена рідина була направлена на експертизу, згідно висновку експерта № 70/10- 1022 від 27.04.2015 року рідина, масою 5.9285 г містить в собі 0.1572 г. особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - «опія ацетильованого», в перерахунку на суху речовину.

В апеляції:
- захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо його підзахисного закрити. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом під час ухвалення свого рішення була допущена неповнота судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам справи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_7 , які, кожен окремо, підтримали апеляцію захисника та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення даної апеляції, перевіривши матеріали провадження в межах апеляції, обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Посилання в апеляційній скарзі захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на те, що судове слідство у справі проведено неповно і необ`єктивно, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження та не підтверджені зібраними у ньому доказами, є необґрунтованими.

Матеріалами провадження з`ясовано, що судове слідство у ньому проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, таких порушень цього закону, котрі були б суттєвими і тягли за собою скасування вироку, у справі не допущено.

Вивченням матеріалів кримінального провадження не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження органами досудового розслідування та судом обставин кримінального провадження. Висновки суду щодо доведеності винності ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке він засуджений, підтверджується сукупністю доказів, які зібрані з додержанням вимог кримінального процесуального закону та перевірені під час розгляду кримінального провадження, яким суд дав належну оцінку.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винним за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу. Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного злочину за вказаних у вироку обставин та кваліфікація його дій за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та правильно оцінених судом доказах, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені розглянутими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами і, зокрема, даними, що містяться в показаннях свідків та даними досліджених в судовому засіданні документів. Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в наданих поясненнях перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Оскільки наведені докази зібрані у встановленому законом порядку і узгоджуються між собою, підстав піддавати сумніву їх достовірність та допустимість колегія суддів не вбачає.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження, технічного носія інформації фіксування судового провадження та журналу судового засідання встановлено, що суд першої інстанції провів всебічне, повне й неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосередньо перевірив при судовому розгляді наявні у кримінальному провадженні докази, допитав свідків, перевірив письмові докази, яким дав оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

На підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, суд обґрунтовано послався на показання під час судового розгляду свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також на матеріали письмових документів, а саме: протокол огляду покупця від 21.04.2015 року; висновки експерта №70/10-1021 від 22.04.2015 року , № 70/10-1022 від 27.04.2015 року та № 70/12-1023 від 27.04.2015 року; протокол обшуку від 21.04.2015 року.

Надаючи оцінку зазначеним доказам у своїй сукупності, колегія суддів не сумнівається у їх належності та допустимості, вважає такі докази достатніми для доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочинного діяння, а тому не вбачає підстав визнати наведені у вироку висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Наведеними доказами спростовуються викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про те, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України і що у провадженні немає об`єктивних доказів, які вказують на його вину, а доказова база створена тільки на підставі показів свідків, які суд необґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку.

Як убачається з матеріалів провадження, свідок ОСОБА_9 , який є залегендованою особою, в судовому засіданні показав, що він був закупником, який брав участь при проведенні оперативної закупівлі наркотичних засобів у ОСОБА_8 та пояснив, що виданий ним шприц з рідиною коричневого кольору він придбав як опій ацетильований у ОСОБА_8 21.04.2015 року за 200 грн., які були йому видані для закупки співробітниками міліції у присутності понятих. Відповідно перед цим було проведено його особистий огляд та розміщено апаратуру для фіксації закупки.

Дані свідчення підтверджуються й показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які є аналогічними та цілком узгодженими між собою, з яких вбачається, що вони в квітні 2015 року приймали участь у якості пойнятих при проведенні оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_8 , в їх присутності було проведено огляд чоловіка, який представився як ОСОБА_12 , після чого йому були вручені грошові кошти у сумі 200 грн. Галустян направився на проведення закупки, а коли повернувся видав шприц з рідиною, який помістили в пакет. При цьому ОСОБА_12 пояснив, що шприц йому продав ОСОБА_13 за 200 грн. Поняті також були присутні під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_14 , де було виявлено 1 шприц з рідиною коричневого кольору та 200 грн. При освітлені спеціальною лампою, гроші та руки ОСОБА_14 світилися ярко жовто-зеленим кольором.

Правильність та об`єктивність вищезазначених доказів підтверджується також матеріалами письмових документів, які містяться в матеріалах провадження, а саме протоколами огляду покупця від 21.04.2015 року, з яких вбачається, що ОСОБА_9 були видані грошові кошти на суму 200 гривень(100 та 100) для проведення оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_8 , які були оброблені спеціальним хімічним заходом, ксерокопія грошевих коштів була пред`явлена понятим, а також те, що ОСОБА_9 21 квітня 2015 року в квартирі АДРЕСА_2 придбав у ОСОБА_8 медичний шприц з рідиною коричневого кольору та видав його працівникам міліції; висновком експерта від 22.04.2015 року, згідно якого рідина масою 1,9257 г містить в собі 0,0444 грама особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - «опія ацетильованого»; протоколом обшуку, що був проведений за місцем проживання ОСОБА_8 - в кв. АДРЕСА_2 , з якого вбачається, що під час обшуку було виявлено і вилучено медичний шприц з рідиною коричневого кольору, а також гроші в сумі 200 грн.; висновком експерта № 70/10- 1022 від 27.04.2015 року, відповідно до якого рідина масою 5.9285 г містить в собі 0.1572 г. особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонений - «опія ацетильованого», в перерахунку на суху речовину та рідина, що була видана ОСОБА_15 , й рідина, що була вилучена під час обшуку у квартирі ОСОБА_16 є однорідними між собою і є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - «опієм ацетильованим»; висновком експертизи № 70/12- 1023 від 27.04.2015 року, з якої вбачається, що на представлених банкнотах виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях, на ватних тампонах зі змивами з рук ОСОБА_14 виявлені сліди спеціальних хімічних речовин з люмінесценцією жовтого кольору в УФ променях, які мають між собою спільну родову приналежність.

Виходячи з наведеного, доводи захисника ОСОБА_7 , в яких він стверджує, що обвинувачений не вчиняв зазначеного у вироку злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, є безпідставними, як і доводи про відсутність у провадженні об`єктивних доказів вини у вчиненні даного правопорушення. Проаналізувавши наведені докази в їх сукупності і давши оцінку, суд обґрунтовано не погодився з даними доводами апелянта, оскільки показання зазначених свідків співпадають між собою, вони не містять істотних суперечностей і підтверджуються іншими об`єктивними доказами, а тому суд правильно оцінив їх як об`єктивні.

Колегія суддів вважає, що давши належну оцінку всім зібраним доказам у сукупності, суд дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_8 в скоєні даного кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин і правильно кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 307 КК України. За таких обставин вважати, що ОСОБА_8 незаконно засуджено за вказані злочинні дії, немає підстав.

Доводи в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а саме нібито перекручування судом розмови ОСОБА_8 із легендованою особою, є безпідставними, оскільки із матеріалів справи істотних суперечностей, які б впливали на правильність установлення фактичних обставин провадження при скоєнні злочину, у висновках суду не вбачається. А та обставина, що слідство і суд по-іншому оцінюють докази, порівняно з оцінкою їх обвинуваченим та його захистом, не свідчить про необ`єктивність слідчих органів і суду, на що є посилання в поданій апеляції. Аналізуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , співставляючи її з обвинуваченням, що йому інкримінується, а також з показами свідків та з іншими доказами, дослідженими судом, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, колегія суддів робить висновок про те, що вищезазначені покази та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості ОСОБА_8 є такими, що доповнюють одне одного, є належними, достовірними, допустимими, достатніми та такими, що не суперечать Конституції та нормам КПК України. Що ж стосується доводів апелянта в частині того, що вказаний в рішенні суду час вчинення злочину не відповідає часу скоєння кримінального правопорушення згідно відеозапису оперативної закупки, тобто існує розбіжність в декількох хвилинах, колегія суддів вважає їх несуттєвими, оскільки в даному випадку вони жодним чином не впливають ані на кваліфікацію кримінального правопорушення, ані на міру покарання за вчинення вказаного злочину.

Доводи ж захисту про те, що деякі обставини справи всебічно не досліджені, зокрема, на його думку, в судовому засіданні не були задоволені всі заявлені ним клопотання, є безпідставними, оскільки на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судових засіданнях, з достатньою повнотою з`ясовано всі обставини зазначеного у вироку злочину. Оскільки не встановлено даних, які б свідчили про неповноту чи необ`єктивність дослідження слідчими органами та судом обставин провадження, не має підстав вважати, що у справі допущена суттєва неповнота досудового або судового слідства, яка викликає необхідність скасування вироку в частині засудження ОСОБА_8 за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України з подальшим закриттям провадження, на чому наполягає в своїй апеляції захисник.

Щодо доводів захисника ОСОБА_17 про істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального законодавства, а саме не зазначення у судовому рішенні, на підставі якого вироку були застосовані положення ст. 71 КК України та яку саме частку від невідбутого покарання додано до покарання за даним вироком, то колегія суддів вважає вказані доводи безпідставними, так як згідно ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи обвинуваченою зазначається покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Посилання апелянта в своїй скарзі на те, що судом не зазначено, які саме процесуальні витрати були покладені на обвинуваченого, колегія суддів вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вищезазначене не є істотним порушенням згідно ст. 412 КПК України, а отже, не є підставою для зміни або скасування судового рішення судом апеляційної інстанції. Так, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, під яким згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України вважаються незастосування або неправильне застосування вимог КПК, що перешкодило або могло перешкодити суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення. Проте, в апеляційній скарзі захисника є лише посилання на те, що суд у вироку не зазначив, яку саме частку від невідбутого покарання за попереднім вироком було додано до покарання за даним вироком, та які саме процесуальні витрати були покладені на обвинуваченого, тоді як доводів відносно того, яким чином таке порушення закону перешкодило або могло перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, в скарзі не наведено. Тим більш, питання стягнення процесуальних витрат вирішується в порядку виконання вироку згідно ст. 537 КПК України,
За таких обставин, визнати обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів не може.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для його вибору суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про винну особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші обставини, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого злочину.

З огляду на матеріали кримінального провадження, суд при призначенні покарання обвинуваченому в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше неодноразово судимий, вчинив злочин під час відбування покарання з випробуванням. Характеризується посередньо, психічно здоровий, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

У цьому кримінальному провадженні, не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що покарання ОСОБА_8 призначено із порушенням визначених у законі загальних засад.

Таким чином, виходячи з системного аналізу матеріалів кримінального провадження можливо зробити висновок, що суд першої інстанції під час ухвалення даного обвинувального вироку виходив першочергово з загальних засад кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим було постановлено законне та обґрунтоване рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга в даному кримінальному провадженні такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.2 ст.376, ст.ст 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2015 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України, без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4