Справа № 11-773/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 11.08.2010
УХВАЛА

Іменем України

11 серпня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ

Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді Миколюка О.В.

суддів - Матюшка М.П., Каленченко Н.О.

з участю прокурора - Скрипки І.М.

захисника засудженого - адвоката ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями

прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції,

потерпілого та захисника засудженого на вирок Бориспільського

міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст.28б КК України до позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки,

встановила:

Близько 19 години ЗО хвилин 04.10.2009 року в темну пору доби ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, в порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 б, 12.3 і 12.4 ПДР України, рухаючись зі швидкістю 70 км/год по вул. Нова в с. Гнідин Бориспільського району Київської області, недалеко від будинку № 36 не вибрав безпечну швидкість та не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність та безпечність, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, здійснив наїзд на велосипедистку ОСОБА_3, яка рухалась в попутному напрямку. Від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді закритої спинномозкової травми з повним розривом хребта та зруйнуванням оболонок та речовини спинного мозку потерпіла померла на місці дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляціях потерпілий і захисник засудженого, не оспорюючи вини ОСОБА_2 та кваліфікації вчиненого ним за ч.2 ст.286 КК України, просять пом'якшити покарання, застосувавши ст.75 КК України, так як ОСОБА_2

овністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, потерпілий ОСОБА_4 не має ніяких претензій до засудженого. Крім того на думку захисника, згідно з ст.69-1 України суд не міг призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами тривалістю більше двох років, тому просить пом'якшити вирок також щодо додаткового покарання.

Прокурор в апеляції просить вирок скасувати у зв'язку з істотним порушенням судом вимог кримінально-процесуального закону, а справу повернути в той же суд для розгляду в іншому складі суду. Обґрунтовуючи апеляцію, прокурор зазначає, що, незважаючи на присутність під час розгляду справи потерпілого ОСОБА_4, його особа не була встановлена та в порушення ст.295 КПК України останньому не були роз'яснені його права, в тому числі на заявлення цивільного позову до початку судового слідства. Крім того, в порушення ст.318 КПК України потерпілому не надано слово в судових дебатах.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, що брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілого і захисника, котрі підтримали вимоги своїх апеляцій, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає апеляцію прокурора не підлягаючою до задоволення, а апеляції потерпілого і захисника - підлягаючими до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності винності засудженого у зазначених у вироку злочинних діях відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується всією сукупністю досліджених судом доказів, які повно і правильно приведені у вироку, не викликають сумнівів у своїй достовірності, а скоєне ОСОБА_2 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання, суд врахував пом'якшуючою покарання обставиною, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 раніше не судимий, вину свою визнав повністю і у скоєному щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні дочку, задовго до суду повністю відшкодував потерпілому матеріальну шкоду і готовий відшкодувати моральні збитки. За наведених обставин, з урахуванням думки потерпілого про пом'якшення покарання, призначене ОСОБА_2 покарання згідно з ст.372 КПК України є явно несправедливим внаслідок суворості, а тому колегія суддів знаходить можливим застосувати до засудженого ст.ст.75, 76 КК України.

Апеляція прокурора спростовується апеляційною скаргою ОСОБА_4, який вважав, що суд істотно порушив його права, коли не взяв до уваги міркувань потерпілого про призначення засудженому покарання з застосуванням ст.75 КК України, тому колегія суддів не вважає це істотним порушенням кримінально-процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення.

На підставі викладеного і, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України. колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а апеляції захисника засудженого і потерпілого задовольнити. Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 червня 2010 року змінити. В силу ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки - не виїзджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця роботи та проживання.

В решті вирок залишити без змін.

Головуючий:

Судді: