Справа № 373/2839/15-к
В И Р О К
Іменем України

18 листопада 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 20.08.2015 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, військовослужбовця на час часткової мобілізації на особливий період військової частини Польова пошта НОМЕР_1 , радіотелефоніста відділення управління командира батареї взводу управління у військовому званні „солдат, інвалідності не має, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.07.2008 року за ч.2 ст. 164, ч.2 ст. 389, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до обмеження волі строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців 10 (десять) днів, вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 01.02.2011 року за ч.1 ст. 128 КК України до обмеження волі строком 2 (два) роки,

за ч.4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на час часткової мобілізації в особливий період та проходячи військову службу на посаді радіотелефоніста відділення управління командира батареї взводу управління у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , що розташована у АДРЕСА_2 ) у військовому званні „солдат, всупереч вимогам ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року із змінами, внесеними згідно із Законом України від 20.05.2014 року №1275-VII, ст.ст. 11, 16, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV, у період з 22.07.2015 року по 11.08.2015 року самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 без поважних причин, в особливий період, обов`язки військової служби не виконував, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, проводив час на власний розсуд на території міста Слов`янськ Донецької області, не приймаючи мір для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв.
Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України визнав повністю та показав, що він, був призваний на військову службу. Після проходження курсів радіотелефоністів в місті Полтаві був направлений, з березня 2015 року, у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 . В липні 2015 року побажав піти у відпустку. Відповідному керівництву подав рапорт про це, але йому було відмовлено і він самовільно, розуміючи, що протизаконно припинив виконувати свій військовий обов`язок в особливий період, поїхав за місцем проживання на відпочинок. По закінченню відпочинку протягом 18 днів, повернувся у військову частину. Він розкаюється у вчиненому.

Справа розглядалась в порядку ч.3 ст. 349 КПК України.

Під час судового розгляду за згодою учасників судового провадження, за ухвалою суду, визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 та сторона обвинувачення не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, правильно розуміючи зміст ч.3 ст. 349 КПК України.

Докази вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.

Таким чином, з урахуванням показань обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду, відсутності будь-яких суперечностей по кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце і це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України.

Суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, оскільки він самовільно залишив військову частину без поважних причин, в особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_4 за вчинений злочин за ч.4 ст. 407 КК України підлягає покаранню.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 щиро розкаюється у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, його характеристику, що раніш притягувався до кримінальної відповідальності.
Пом`якшуючими обставинами суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих обставин судом не встановлено.

При таких обставинах, суд вважає можливим призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосовуючи ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 368, 370, 371, 373, 374 376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 407 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим терміном на 1 (один) рік.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1