Справа № 461/737/15-к
Провадження № 1-кс/461/465/15
В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 13 січня 2015 року вона зареєструвала в прокуратурі Львівської області клопотання про доручення та визнання речовими доказами у кримінальному провадженні. З моменту реєстрації клопотання в канцелярії пройшло більше 8 днів, однак, жодного повідомлення чи постанови вона не отримала; жодної слідчої дії не призначено та не проведено.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах скаржника ОСОБА_4 , скаргу підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у такій та просив таку задоволити повністю.
Прокурор в судовому засіданні надав пояснення про те, що слідчий в телефонному режимі повідомив йому про те, що клопотання ОСОБА_4 виконане.
Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час та місце розгляду справи, наслідки неявки та подав клопотання про перенесення судового розгляду у зв`язку з його зайнятістю при проведенні інших слідчих дій, однак нічим не підтвердив свою зайнятість та неможливість прибути у судове засідання, а тому відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розглянути справу у відсутності слідчого, оскільки це не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення представника скаржника та прокурора, дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною 1 п.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Як вбачається з матеріалів справи, 13 січня 2015 року в слідчий відділ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 було надано клопотання про долучення та визнання речовими доказами у кримінальному провадженні, в якому остання просить долучити до матеріалів кримінального провадження фотографії в кількості 6 шт. та диск з відеофіксацією події кримінального правопорушення; визнати подані ОСОБА_4 фотографії та диск з відеофіксацією події кримінального правопорушення; визнати подані ОСОБА_4 фотографії та диск ДВД речовими доказами у кримінальному провадженні та винести відповідні постанови; про прийняте рішення повідомити заявника письмово за формою, в порядку та строки, визначені ст.ст.110,220 КПК України.
Відповідно до ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.
Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Незважаючи на зазначені положення КПК України представником особи, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі, доводи скаржника спростовано матеріалами справи в своїй сукупності.
Відповідно до ч. 1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на викладене, у зв`язку з належним розглядом старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_6 клопотання ОСОБА_4 , приходжу до висновку, що слідчим не було порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 22, 220, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -
у задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1