В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав подану скаргу з мотивів наведених у ній та просить її задовольнити.
Старший слідчий СВ Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_4 заперечила щодо доводів заявника та його представника, вважає оскаржувану постанову законною та не вбачає підстав для її скасування.
В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч.2 ст. 9 КПК України).
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
В ст. 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами кримінального провадження, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Всупереч наведеним нормам Закону, оскаржувана постанова слідчого є не вмотивованою та передчасною, що суперечить вимогам п.2 ч. 5 ст. 110 КПК України.

Слідчим не допитано в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 з приводу обставин, що ним викладенні у заяві про злочин та на підставі якої внесено відповідні відомості до ЄРДР.

Крім цього, слідчим винесено дві постанови про проведення процесуальних дій на іншій території від 04 вересня 2015 року, згідно яких доручено слідчому відділу Галицькому РВ Львіського МУ ГУМВС України в Львівській області та слідчому відділу Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області у кримінальному провадженні №0002155 від 06 серпня 2015 року проведення ряду слідчих дій, однак до матеріалів провадження результати проведення таких доручень не долучені та відсутні відомості про їх виконання, що суттєво впливає на повноту дослідження обставин кримінального провадження, і як наслідок передчасність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що на теперішній час вказана постанова слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження №0002155 від 06 серпня 2015 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст. 358 КК Українипідлягає скасуванню.

При проведенні досудового розслідування органу розслідування слід вжити заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі дії, усунути недоліки, які наведені у мотивувальній частині вказаної ухвали, за результатом чого необхідно прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження №0002155 від 06 серпня 2015 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст. 358 КК України - задовольнити.
Постанову слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2015 року про закриття кримінального провадження №0002155 від 06 серпня 2015 року, внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за ч.4 ст. 358 КК України - скасувати.
Ухвалу та матеріали кримінального провадження №0002155 від 06 серпня 2015 року направити до СВ Тернопільського ВП ГУ НП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1