Справа № 347/1618/15
Провадження № 1-кп/347/110/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2015 р. м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі :
Головуючого судді: ОСОБА_1
З участю прокурора: ОСОБА_3
Обвинуваченого: ОСОБА_4
Представників цивільного позивача: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
- за ч.3 ст. 185 КК України , -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 28 травня 2015 року біля 00.00 год. перебував за місцем свого проживання, в с.Стопчатів Косівського району Івано-Франківської області та в той час у нього виник умисел на таємне заволодіння майном, що зберігається на території туристичної бази «Люча Рушір», що в с. Люча Косівського району. Після цього ОСОБА_4 на своєму власному автомобілі марки ГАЗ 2410, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , причепивши до нього причіп, поїхав у с. Люча Косівського району до вказаної туристичної бази.
Так, 28 травня 2015 року біля 01.00 год. ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно - небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, через віконний отвір, проник у приміщення туристичної бази «Люча Рушір», що являється власністю ВАТ «Прикарпатагробуд», звідки таємно викрав 14 чавунних радіаторів опалення, після чого погрузив їх до свого причепа. В подальшому ОСОБА_4 на своєму автомобілі покинув вказане місце та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ВАТ «Прикарпатагробуд» матеріальну шкоду на загальну суму 4704 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що дійсно 28 травня 2015 року біля 00 год. в нього виник умисел на таємне заволодіння майном, що зберігається на території туристичної бази «Люча Рушір», що в с. Люча Косівського району. Для цього він на своєму власному автомобілі марки ГАЗ 2410, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 , причепивши до нього причіп, поїхав у с. Люча Косівського району до вказаної туристичної бази та таємно, через віконний отвір, проник у приміщення туристичної бази «Люча Рушір», звідки викрав 14 чавунних радіаторів опалення, після чого погрузив їх до свого причепа. В подальшому він на своєму автомобілі покинув вказане місце. Викрадені чавунні радіатори ним добровільно видано та знаходяться в Косівському РВ УМВС. Просить врахувати що він в повному обсязі добровільно відшкодував заподіяну ним матеріальну шкоду. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 вина останнього у вчиненні таємного викрадення чужого майна, крадіжці, поєднаній з проникненням в інше приміщення підтверджується показаннями самого обвинуваченого та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальні правопорушення. Просить розглянути справу відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України .
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснивши вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують його особу а також матеріалів що стосуються дослідження цивільного позову .
Представники цивільного позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали заявлений ВАТ «Прикарпатагробуд» цивільний позов на суму 18 000,00 грн та просили задоволити в повному обсязі. Визнали та підтвердили факт добровільної сплати обвинуваченим в користь ВАТ «Прикарпатагробуд» 6000 грн у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.
Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, а також роз`яснивши передбачені частиною 3 ст.349 КПК України процесуальні наслідки визнання цих обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння і його умисні дії, що виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці) поєднаній з проникненням у інше приміщення правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України.
При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 який позитивно характеризується за місцем проживання, що стверджується довідкою-характеристикою Стопчатівської сільської ради (а.с.32), на обліку в наркологічному кабінеті Косівської райполіклініки та у лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щиросердечне каяття та сприяння слідству у розкритті злочину а також суд враховує і думку представників цивільного позивача, які не бажають суворого покарання для обвинуваченого і те, що ОСОБА_4 в добровільному порядку відшкодував в користь цивільного позивача суму заподіяної шкоди 6 000 грн , що в судовому засіданні визнано представниками цивільного позивача. Судом при визначенні міри покарання враховується і відсутність тяжких наслідків вчиненим кримінальним правопорушенням.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено
Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_4 а також і думки представників цивільного позивача та з врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання, які суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненного ОСОБА_4 злочину, суд вважає за можливе виправлення підсудного без відбування реального покарання у вигляді позбавлення волі, тобто із застосуванням випробувального терміну у відповідності до вимог ст. 75 КК України та із покладенням на останнього обовязків в силу п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Заявлений цивільний позов ВАТ «Прикарпатагробуд» не підлягає до задоволення виходячи із наступного:
Як встановлено в судовому засіданні , ОСОБА_4 , вчиненим ним кримінальним правопорушенням заподіяно ВАТ «Прикарпатагробуд» матеріальну шкоду в сумі 4704 грн, Розмір заподіяної матеріальної шкоди в сумі 4704 грн обгрунтовано підтверджено висновком про вартість об`єкта оцінки експерта-оцінювача від 30.06.2015 року (а.с.27) і саме вказана сума 4704 грн ставиться у вину обвинуваченому ОСОБА_4 , за обвинувальним актом, що розглядається судом по суті.
В силу вимог ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта , крім випадків передбачених цією статтею.
При вирішенні цивільного позову суд бере до уваги, що обвинуваченим в ході судового розгляду добровільно відшкодовано, внесено на рахунок ВАТ «Прикарпатагробуд» 6000 грн , в рахунок погашення заподіяної ним матеріальної шкоди, яка за обвинувальним актом фактично складає 4704 грн. Факт добровільного відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди в сумі 6000 грн визнано в судовому засіданні і представниками цивільного позивача. Таким чином ОСОБА_4 , добровільно відшкодував матеріальну шкоду і підстави для задоволення цивільного позову відсутні.
Судові витрати в справі відсутні.
Запобіжний захід обраний ухвалою суду від 15.10.2015 року у вигляді особистого зобов`язання слід залишити без змін до вступу вироку суду в закону силу.
Речові докази 4 чавунні радіатори опалення ( три з яких по 7 ребер, одна на 4 ребра), що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Косівського РВ УМВС ( квитанція № 45) підлягають поверненню потерпілому ПАТ «Прикарпатагробуд».
На підставі наведеного, ч.3 ст.349 КПК України, керуючись ст.ст. 374, 376, ч.2 ст.394 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов"язки.
В силу п.п.2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов"язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, а також періодично зявлятись на реєстрацію до органів кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід обраний ухвалою Косівського районного суду від 15.10.2015 року у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до вступу вироку суду в закону силу.
Речові докази 4 чавунні радіатори опалення ( три з яких по 7 ребер, одна на 4 ребра), що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Косівського РВ УМВС ( квитанція № 45) повернути потерпілому ПАТ «Прикарпатагробуд».
В задоволенні цивільного позову ВАТ «Прикарпатагробуд» - відмовити.
На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1