АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/4354/15-к Номер провадження 11-кп/786/896/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.185 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області на вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 жовтня 2015 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку і жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою освітою, непрацюючу, незаміжню, маючу на утримання трьох малолітніх дітей, раніше не судиму,-

засуджено: за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ч.1 ст.190 КК України на 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно ст. 75 КК України звільнено обвинувачену ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 рік іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За змістом вироку суду ОСОБА_7 визнана винуватою у тому, що вона 28.08.2015 знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , шляхом обману заволоділа мобільним телефоном «Samsung GT-S 7262», що перебував у користуванні її неповнолітньої сестри ОСОБА_8 та належить потерпілій ОСОБА_9 , заподіявши останній матеріальну шкоду в розмірі 1125 грн. У подальшому обвинувачена ОСОБА_7 здала телефон до ломбарду, де він був викуплений власницею.

15 вересня 2015 близько 16год., обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу та скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_9 вийшла з квартири, таємно викрала у неї гроші в сумі 700 грн., чим спричинила потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Окрім того 17.09.2015, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , шляхом обману, повторно, заволоділа мобільним телефоном «Samsung GT-S 7262», що перебував у користуванні неповнолітньої сестри обвинуваченої ОСОБА_10 та належить потерпілій ОСОБА_9 , заподіявши їй матеріальну шкоду в розмірі 1250 грн.
У поданій апеляції перший заступник прокурора Полтавської області просить вирок скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 засудити за ч.1 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та застосувати до неї ст. 75 КК України, звільнивши від її від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що місцевий суд, неправильно призначив покарання за ч.1 ст.190 та ч.2 ст.190 КК України, оскільки обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, а ОСОБА_7 має на утриманні трьох малолітніх дітей.

Інші учасники провадження вирок суду не оскаржували.
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_6 , яка підтримувала апеляційну скаргу частково і просила змінити вирок, оскільки у апеляції по суті не ставиться питання про погіршення становища засудженої та не перешкоджає розгляду справи у її відсутність, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки майна та 2-ох епізодів шахрайства, тобто злочинів, передбаченого ч.2 ст.185, ч.1 та ч.2 ст.190 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації її дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Твердження апелянта про те, що районний суд призначив обвинуваченій за епізодами шахрайства покарання з порушенням вимог кримінального закону, заслуговують на увагу.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України.

Частиною 3 ст.61 КК України закріплено положення про те, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Проте, районний суд, призначаючи винній покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 1 року обмеження волі та ч.2 ст.190 КК України у вигляді 2 років обмеження волі залишив поза увагою те, що обвинувачена ОСОБА_7 є матір`ю 3-ох малолітніх дітей ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 27), ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.25) та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.26), що унеможливлювало призначення їй даного виду покарання.

Таким чином місцевий суд застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, про що слушно заявляє прокурор у своїй апеляції.

У той же час, оскільки у апеляційній скарзі прокурора для приведення вироку у відповідність до чинного законодавства по суті ставиться питання про пом`якшення покарання за епізодами шахрайства та не оспорюється правильність призначення покарання за ч.2ст.185КК України, виправлення судової помилки за таких обставин можливе шляхом зміни вироку, а не його скасування, як про це ставиться вимога у апеляції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне внести зміни до вироку в частині призначеного Линник покарання за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України, обравши його в межах санкцій цих статей, з урахуванням правил, передбачених Загальною частиною КК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області задовольнити частково.

Вирок Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання за ч.1 ст.190 КК України та ч.2 ст.190 КК України змінити.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України покарання у вигляді громадських робіт строком 60 годин, за ч.2ст.190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а за ч.2ст.185 КК України вважати засудженою до покарання обраного місцевим судом на 2 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю злочинів обрати остаточне покарання ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 1 рік іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися туди для реєстрації.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: ОСОБА_4 ОСОБА_3 ОСОБА_2 (підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом Суддя: ОСОБА_2 .