Справа № 465/6930/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/665/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 08.05.2015 року у кримінальному провадженні, внесеного у ЄРДР за №0002702 від 30.08.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Полочинці Буського району Львівської області, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

встановила:
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, за ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 01 вересня 2014 року.
Застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишено без змін.
Вирішено питання щодо судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 21 серпня 2014 року, близько 12:00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проник в будинок АДРЕСА_2 , де з коридору першого поверху, повторно, таємно, викрав одну «васервагу» - інструмент для вимірювання рівності поверхні, довжиною 1 м, вартість якої, зі слів потерпілого, становить 250 гривень, одну «васервагу» довжиною 0,5 м, вартість якої, зі слів потерпілого, становить 180 гривень та два «правила» - інструмент для вирівнювання штукатурки, довжиною 2.5 м, вартість одного, зі слів потерпілого, становить 300 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1030 гривень. Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

Крім цього, 30 серпня 2014 року, близько 16:00 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом злому навісного замка вхідних дверей, проник в будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно, викрав телевізор торгової марки "SEG" моделі "Premium" серійний номер №01500008, який належить потерпілому ОСОБА_9 , вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №9/339 від 13.09.2014 року, станом на 30.08.2014 року становила 600 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 600 гривень, однак свій умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі та не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий при виході з подвір`я вказаного будинку ОСОБА_10 , який припинив злочинну діяльність ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України, а саме незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в житло.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Франківського районного суду м. Львова від 08.05.2014 року скасувати та, на підставі ст.ст. 69, 75 КК України, призначити більш м`яке покарання.

В обґрунтування мотивів апеляції покликається на те, що призначене йому покарання є занадто суворим, оскільки під час судового розгляду при вирішення клопотання про продовження строку тримання під вартою був відсутній його захисник, участь якого є обов`язковою, оскільки сам він є обмежено осудним. До того ж, просить застосувати до нього амністію з цих же підстав.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження №0002702, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначених у вироку злочинів відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим, що в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегією суддів встановлено, що призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на час вчинення злочину був обмежено осудний, перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері з приводу хронічного психоневрологічного захворювання з діагнозом шизофренія, проста форма, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, обставин, що обтяжують покарання - судом не встановлено.

Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, а також те, що обвинувачений будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, повторно вчинив тяжкі корисливі злочини, наявність лише однієї обставини, що пом`якшує покарання, а саме щире каяття, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення волі та неможливість йому призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, на підставі ст. 69 КК України, та звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України.

Крім того, колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції права на захист обвинуваченого ОСОБА_6 через відсутність його захисника при вирішенні, 24.04.2015 року, питання про продовження строку тримання під вартою, оскільки відповідно до акта судово-психіатричної експертизи №166 від 15.10.2014 року, ОСОБА_6 на час проведення експертизи хворобливих розладів психічної діяльності не виявляв та міг сприймати обставини, які мають значення для справи та давати по них вірні покази, а тому він не є обмежено осудним.

Як встановлено судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочини передбачені ст.ст. 185 ч.3, 15 ч.3 ст.185 ч.3 КК України, які згідно ст..12 КК України відносяться до категорії тяжких 21.08.2014 р. та 30.08.2014 р. Тому доводи обвинуваченого про можливість застосування до нього Закону України про амністію у 2014 р. від 08.04.2014 р. є безпідставними, оскільки дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно та застосовується до засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України.

Таким чином, з огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначене з дотриманням вимог ст. 65 КК України у межах встановлених у санкції статті, та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а тому підстав для скасування чи зміни вироку Франківського районного суду м. Львова від 08.05.2015 року немає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.

Вирок Франківського районного суду м. Львова від 08.05.2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення, та на неї може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4