Справа № 515/3028/13-к
Провадження № 1-кс/515/3231/13
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

25 грудня 2013 року . Слідчий суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Тимошенко С.В., при секретарі Коренчук О.Е., за учас-тю прокурора Франчука О.В., представника заявника директора відкри-того акціонерного товариства «Дунайводбуд-18» ОСОБА_1, розгля-нувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Оде-ської області скаргу директора відкритого акціонерного товариства «Ду-найводбуд-18» ОСОБА_1, представника заявника у кримінальному провадженні № 0000200 у справі за фактом шахрайських дій ві-дносно ВАТ «Дунайводбуд-18» за ознаками складу кримінального правопо-рушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на постанову заступника начальника слідчого відділення Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

Постановою заступника начальника СВ Татарбунарського РВ ГУМВС Ук-раїни в Одеській області ОСОБА_2 від 19 липня 2013 року закрито кримінальне провадження № 0000200 у справі за фактом шахрай-ських дій відносно ВАТ «Дунайводбуд-18» за ознаками складу криміналь-ного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за відсутно-сті складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Відкрите акціонерне товариство «Дунайводбуд-18» в особі директора ОСОБА_1 звернулося до суду зі скаргою на зазначену постанову представника органу досудового слідства, посилаючись на наступні об-ставини.

Оскаржувану постанову мотивовано тим, що колишній голова правління ВАТ «Дунайводбуд-18» ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_3 придбати бу-дівельні матеріали, які в нього залишились від зруйнованих будинків на території бази відпочинку «Дельфін», на що останній погодився і в пе-ріод з 2002 р. по 2003 р. за адресою вул.Радісна, 63/1 збудував дачний будинок, який був оглянутий відповідною комісією та у 2012 р. отримав на нього свідоцтво про право власності. Таку саму ситуацію встановлено і з будинком по вул.Радісна,63/ 1, що належить ОСОБА_4В.( жодних обставин цієї «самої» ситуації слідчим не наведено ). Рішенням апеля-ційного суду Одеської області від 21.09.2011 р. відмовлено у визнанні права власності ВАТ «Дунайводбуд-18» на вказані будинки, справа про визнання права власності на вищевказані будинки знаходиться на роз-гляді. Тому, на думку слідчого, між ВАТ «Дунайводбуд-18» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 існують цивільно-правові відносини, ознак криміналь-ного правопорушення в їх діях не має.

Згадана постанова є незаконною, оскільки слідчим в порушення ч.2 ст.9 КПК України розслідування проведено однобічно та поверхово. Так, постанова не містить фабули справи та попередньої правової кваліфіка-ції, що підтверджує відсутність у слідчого бажання встановити від-правні обставини та критерії, необхідні для початку проведення розслі-дування. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21.09.2011 р. встановлено, що будинки по вул.Радісна,63/1 та 63/1а належать ВАТ «Дунайводбуд-18», побудовані в 1990 році, знаходились у володінні та обліковувалися на балансі ВАТ «Дунайводбуд-18». Оскільки ці будинки вибули у 2002 році з володіння ВАТ «Дунайводбуд-18» до ОСОБА_3 і компанії незаконно, то апеляційний суд витребував їх на користь ВАТ «Дунайводбуд-18» від ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 У виз-нанні права власності за «Дунайводбуд-18» на вказані будинки було від-мовлено лише з тих підстав, що ВАТ «Дунайводбуд-18» спочатку слід дотриматись встановленого порядку для оформлення такого права, а не у звязку з відсутністю цього підстав.

Слідчий не врахував те, що пояснення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 це пояснення заінтересованих осіб, оскільки ще у 2008 році щодо них було порушено кримінальні справа за фактом розтрати майна ВАТ «Дунайводбуд-18», зловживання службовим становищем, самочинним захопленням земе-льної ділянки. Водночас безпідставно не враховано відсутність будь-яких доказів будування будинків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, показання ОСОБА_1 щодо цього, не допитано колишніх працівників ВАТ «Ду-найводбуд-18», керівника БТІ ОСОБА_7, членів виконкому Приморської сільської ради Татарбунарського району, які можуть підтвердити пості-йне існування цих будинків з 1990 року без жодного руйнування, від-сутність будь-якого їх будування з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Жодних відповідних доказів, зокрема, зазначених у рішенні апеляційного суду Одеської області від 21.09.2011 р. від Татарбунарського БТІ та виконкому Приморської сільради Татарбунарського району щодо оформлення документів на ці будинки за ОСОБА_3 та ОСОБА_4, державної реєстрації тощо, слідчий не витребував, до справи не долучав.

Наявність відповідних цивільно-правових відносин не виключає на-явність ознак кримінального правопорушення в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_8, а навпаки, вказує на мотив та ціль їх дій: коли рішення апеляційного суду Одеської області від 21.09.2011 року почало вико-нуватися в 2012 році вони відразу почали використовувати фіктивні документи щодо нібито побудови цих будинків за власний кошт, тобто ви-користали підроблені документи з метою незаконного заволодіння майном, яке належить ВАТ «Дунайводбуд-18». Але все це безпідставно було про-ігноровано слідчим.

Вважає, що слідчий навмисно перекрутив окремі обставини справи в провадженні жодного суду не знаходиться будь-яка справа про визнання права власності на вищевказані будинки за заявником. Водночас слідчий ігнорував, що рішенням Татарбунарського районного суду Одеської об-ласті від 12.03.2013 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 08.10.2013 року, визнано незаконним усі документи ОСОБА_4 на будинок по вул.Радісна,63/1а, саме з тих підстав, що вони фіктивні, а будинки по вул.Радісна,63/1 і 63/1а належать ВАТ «Дунайводбуд-18».

Крім того, копія оскаржуваної постанови заявнику не надсилалася, її було отримано представником заявника 21.11.2013 р. в судовому засі-данні Саратського районного суду Одеської області під час розгляду ци-вільної справи 513/45/13-ц за позовом ВАТ «Дунайводбуд-18» до ОСОБА_3 та інших про визнання недійним рішень, свідоцтва про право вла-сності на нерухоме майно та скасування державної реєстрації права вла-сності на нерухоме майно.

У судовому засіданні представник заявника підтримав доводи скарги у повному обсязі.

Прокурор вважав, що скарга задоволенню не підлягає у звязку з тим, що рішення про закриття кримінального провадження винесено на підставі закону, з урахуванням його вимог.

Слідчий Райлян Т.І. у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином. Проте її не-явка, згідно ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду ска-рги.

Заслухавши пояснення і доводи особи, що подала скаргу, думку про-курора, дослідивши матеріали, на підставі яких було закрито кримі-нальне провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задово-ленню з оглядом на наступне.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому про-вадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним пред-ставником можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття криміна-льного провадження.

Тобто ОСОБА_1, як представник заявника у даному криміналь-ному провадженні, вправі звернутися до суду з даною скаргою.

Представником органу досудового слідства рішення про закриття кри-мінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушен-ня, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, за фактом шахрайських дій відносно ВАТ «Дунайводбуд-18» прийнято 19 липня 2013 року на підставі матеріалів, які було оглянуто у судовому засіданні, а саме: витягу з кримінального провадження № 40000200 № 1 від 29.03.2013 р.; заяви директора ВАТ «Дунайводбуд-18» про скоєння кримінального право-порушення; рішення Татарбунарського районного суду від 12.10.2010 р.; рішення № 25 від 25.04.2012 р. виконкому Приморської сільської ради про оформлення права власності на дачний будинок за ОСОБА_3; рі-шення № 31 від 31.05.2012 р. виконкому Приморської сільської ради про оформлення права власності на дачний будинок за ОСОБА_4; мате-ріалів виконавчого провадження; розпоряджень Татарбунарської райдерж-адміністрації про затвердження актів держтехкомісії з прийняття в екс-плуатацію обєктів соціальної сфери; рішення апеляційного суду Одесь-кої області від 21.09.2011 р.; протоколів допиту у якості свідків ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4; договору позики від 17.04. 2000 р.; будівельного паспорту; свідоцтв про право власності; рішення Татарбунарського районного суду від 12.03.2013 р., та інших ( а.с.1,2, 3-5,6,7,8-14,15, 16-19,32-33,34-35,40-41,53,54-61,62,63,64,90-95 ).

Слідчий суддя вважає, що постанову про закриття кримінального про-вадження від 19.07.2013 р. винесено передчасно, поспішно, без вивчен-ня всіх обставин справи, без зясування всіх підстав, які б виключали провадження у справі.

Так, слідчим не прийнято до уваги рішення апеляційного суду Оде-ької області від 21.09.2011 р., яке набрало законної сили і яким встановлено, що будинки по вул.Радісна,63/1 та 63/1а рекреаційної зони «Расєйка» належать ВАТ «Дунайводбуд-18», побудовані в 1990 році, зна-одились у володінні та обліковувалися на балансі ВАТ «Дунайводбуд-18». Оскільки зазначене нерухоме майно вибуло у 2002 році з володіння ВАТ «Дуайводбуд-18» до ОСОБА_3 та н. без законних підстав, то рішенням суду його витребувано на користь ВАТ «Дунайводбуд-18» від ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4

Також слідчим не прийнято до уваги рішення Татарбунарського район-ного суду від 12.03.2013 р., яким встановлено незаконність дій від-повідачів, у тому числі ОСОБА_4, яка для оформлення права влас-ності на спірний дачний будинок надала Приморській сільській раді лише декларацію, що містить відомості, які не відповідають дійсності, без інших підтверджуючих документів. Що ОСОБА_4 ніякого будинку в період 2000-2003 р.р. не будувала, що вона навмисно зазначила в декларації іншу адресу…

Слідчий обмежився допитом у якості свідків ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, які є заінтересованими особами, і в порушення ви-мог повноти, всебічності та обєктивності не розширив коло осіб, свід-чення яких можуть мати значення для справи, зокрема, колишніх праців-ників ВАТ «Дунайводбуд-18», начальника РБТІ, членів виконкому Примор-ської сільської ради.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, слідчим при проведенні досудового розслідування зусилля було зосереджено не на до-

буванні доказів, які б або підтверджували доводи повідомлення про ско-єння кримінального правопорушення, або спростовували його, а на зіб-рання документів різного призначення, без їх аналізу та дослідження. Деякі документи долучені у двох, а то й у трьох примірниках.

Безпідставним є посилання слідчого на наявність відповідних ци-вільно-правових відносин між ВАТ «Дунайводбуд», з одного боку, та ОСОБА_10 та ОСОБА_4 - іншого, що, на думку слідчогое виключає наявність ознак кримінального правопорушення в діях згаданих осіб.

Отже, є всі підстави вважати, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, що призвело до порушення прав і законних інтересів заявника.

Оскільки представник заявника оскаржувану постанову не отримував, то строк звернення на її оскарження ним не втрачено.

Як слідує з ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за резу-льтатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов'язання припинити дію; зобов'язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

А тому слідчий суддя вважає, що постанова про закриття криміналь-ного провадження у даній справі від 19 липня 2013 р. підлягає скасува-нню, а матеріали поверненню для продовження досудового розслідуван-ня.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слід-чий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу директора відкритого акціонерного товариства «Дунайводбуд-18» ОСОБА_1 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника СВ Татарбунарського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_2 від 19 липня 2013 року про закриття кримі-нальне провадження № 0000200 у справі за фактом шахрайських дій відносно ВАТ «Дунайводбуд-18» за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК Укра-їни.

Матеріали досудового розслідування за зазначеним фактом повернути до СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області для прове-дення досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді у відповідності до ч.3 ст.307 КПК України, не може бути оскаржена.

Суддя Тимошенко