Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-255/10
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

20 вересня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Кулик Т.М.

з участю прокурора Станкевича О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, студента ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимого

за ч. 1 ст. 191 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, перебуваючи в трудових відносинах з ТОВ «Рівненська продуктова компанія», що за адресою місто Рівне, вулиця Князя Володимира,112А відповідно до наказу про прийняття на роботу № 73 від 27 серпня 2007 року на посаді торгового представника та будучи матеріально-відповідальною особою, відповідно до укладеного між ними договору, з корисливих мотивів, маючи єдиний умисел на привласнення чужого майна, незаконно, привласнив товарно-матеріальні цінності, які були йому ввірені та перебували в його віданні, згідно акту внутрішньої інвентаризації товарно-матеріальних цінностей по дебіторській заборгованості торгового представника та акту від 27 липня 2009 року контрольної позапланової перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 допущено привласнення грошових коштів на суму 20529.08 гривень, отриманих від клієнтів за поставлену продукцію, і не внесено в касу підприємства протягом 12 календарних днів для обліку та витратив їх на власні потреби, чим заподіяв матеріальну шкоду ТОВ «Рівненська продуктова компанія» на вище вказану суму.

Допитаний судом ОСОБА_1 частково визнав себе винним у вчиненні злочину за обставин вказаних у вироку та показав, що він перебував в трудових відносинах з ТОВ «Рівненська продуктова компанія», що за адресою місто Рівне, вулиця Князя Володимира, 112А на посаді торгового представника. В той час йому потрібні були кошти і він знаючи про те, що діє неправомірно привласнив отримані від клієнтів кошти за поставлену продукцію приблизно в сумі 18000 19000 гривень і витратив їх на власні потреби. Крім того визнав цивільний позов цивільного позивача в сумі 20000 гривень. Не визнає суму присвоєних ним коштів ТОВ «Рівненська продуктова компанія» в сумі 35000 гривень, оскільки він їх не присвоював і вважає дану суму завищеною.

Крім часткового визнання вини підсудним його вина доводиться показами свідків та матеріалами справи.

Допитаний судом представник цивільного позивача ОСОБА_2 показала, що ОСОБА_1 працював на підприємстві з 22.08.2008 року по 01.04.2009 року, проявив себе не з кращої сторони. Всі докази, які підтверджують винуватість підсудного знаходяться в матеріалах кримінальної справи. При отриманні коштів торговий представник розписується в зошитах, які ведуть підприємці, а отримуючи продукцію розписуються в накладних на отримання продукції. При перевірці діяльності торгового представника ОСОБА_1 було встановлено факти невнесення коштів в касу підприємства на загальну суду 35000 гривень. Даний факт зафіксований у контрольній позаплановій перевірці окремих питань фінансово-господарської діяльності по надходженню грошових коштів від торгового агента ОСОБА_1 Крім того, підтримала цивільний позов цивільного позивача ТОВ «Рівненська продуктова компанія» повністю.

Допитаний судом свідок ОСОБА_3 показав, що він працює з 16 лютого 2009 року на посаді начальника відділу „Рошен ТОВ «Рівненська продуктова компанія». В силу своїх посадових обовязків здійснював контроль над торговими агентами. До нього дійшла інформація про те, що від деяких клієнтів не надходять кошти. Під час перевірки було встановлено, що ОСОБА_1 отримував кошти від клієнтів і не вносив їх в касу. З метою встановлення фактичних обставин справи на підприємстві була проведена внутрішня перевірка. Крім того, вказав, що при отриманні коштів торговий представник розписується в зошитах, які ведуть підприємці, а отримуючи продукцію розписуються в накладних на отримання продукції.

Допитаний судом свідок ОСОБА_4, показав, що працюючи торговим агентом ОСОБА_1 відповідав за продукцію, яку відвантажував клієнтам і брав від клієнтів гроші за неї. Він мав, не пізніше 7-14 днів з моменту поставки продукції клієнтам, забрати кошти і внести їх в касу підприємства. Він був залучений до внутрішньої перевірки, яка встановила те, що ОСОБА_1 не вніс в касу підприємства кошти на загальну суду 35000 гривень.

Допитана судом свідок ОСОБА_5, показала, що вона працює касиром в ТОВ «Рівненська продуктова компанія». Коли в компанії проводилася ревізія було зясовано, що ОСОБА_1 заборгував 35000 гривень, в нього була недостача. Ревізори брали дебіторські відомості клієнтів і вияснили, що ОСОБА_1 не здав гроші в касу. Вона приймала участь у ревізії і може підтвердити те, що по деяких накладних кошти не були здані в касу. На яку суму ОСОБА_1 не здав в касу кошти вона підтвердити не може тому, що не знає.

За таких обставин суд вважає доведеним факт привласнення ОСОБА_1 ввіреного йому чужого майна.

Аналізуючи письмові докази, що є в матеріалах справи, суд критично оцінює акт контрольної позапланової перевірки (ревізії) окремих питань фінансово-господарської діяльності по надходженню грошових коштів від торгового агента ОСОБА_1, за період з 20 листопада 2008 року по 16 березня 2009 року, від 27 липня 2009 року (а.с. 78-80), згідно якого встановлено, що ОСОБА_1 будучи матеріально - відповідальною особою, привласнив грошові кошти на суму 35206 гривень, оскільки, даний акт є внутрішнім документом ТОВ «Рівненська продуктова компанія», тому на переконання суду, на його висновках не може базуватися предявлене обвинувачення підсудному. Крім того, в матеріалах кримінальної справи відсутні оригінали видаткових накладних, які б підтверджували отримання ОСОБА_1 матеріальних цінностей від ТОВ «Рівненська продуктова компанія та невнесення коштів в касу товариства в сумі 35206 гривень, або інших документів, які б підтверджувати привласнення ОСОБА_1 коштів на суму 35206 гривень.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази, які спростовують висновки наведені в акті. Зокрема:

- з пояснень ОСОБА_6 (а.с. 59) вбачається, що вона передала для ОСОБА_1 1088,98 гривень;

- з пояснень ОСОБА_7 (а.с. 60) вбачається, що вона передала для ОСОБА_1 3345,14 гривень;

- з пояснень ОСОБА_8 (а.с. 61) вбачається, що вона передала для ОСОБА_1 3078,00 гривень;

- з пояснень ОСОБА_9 (а.с. 62) вбачається, що вона передала для ОСОБА_1 558,25 гривень;

- з пояснень ОСОБА_10 (а.с. 63) вбачається, що вона передала для ОСОБА_1 1088,98 гривень;

- з пояснень ОСОБА_11 (а.с. 64) вбачається, що вона передала для ОСОБА_1 1298,61 гривень;

- з пояснень ОСОБА_12 (а.с. 65) вбачається, що вона передала для ОСОБА_1 4817,00 гривень;

- з пояснень ОСОБА_13 (а.с. 65) вбачається, що вона передала для ОСОБА_1 488,10 гривень;

- з пояснень ОСОБА_14 (а.с. 66) вбачається, що вона передала для ОСОБА_1 5000,00 гривень, що в загальному становить 20529,08 гривень.

Аналізуючи докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_1 привласнення чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні в сумі 20529,08 гривень. Його дії вірною кваліфіковані за ч. 1 ст. 191 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме те, що вчинений ОСОБА_1 злочин, є злочином середньої тяжкості, за місцем проживання та роботи підсудний характеризується позитивно, на „Д обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, навчається.

До обставин, які помякшують покарання ОСОБА_1 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить часткове визнання вини, щире каяття в скоєному, сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_1 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Розглядаючи цивільний позов цивільного позивача, суд вважає його обґрунтованим частково, судом встановлено, що неправомірними діями підсудного ОСОБА_1, заподіяно матеріальні збитки ТОВ «Рівненська продуктова компанія» в сумі 20529,08 гривень. На переконання суду, представник позивача зміг частково довести позовні вимоги в сумі 20529,08 гривень. Крім того, цивільний позов в цій частині повністю визнаний підсудним. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами додатковому доказуванню не підлягають.

За таких обставин, на підставі ст. ст. 1166, 1167, 1168 Цивільного кодексу України, ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1, на корить ТОВ «Рівненська продуктова компанія» суму нанесених збитків в сумі 35206 гривень. в задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, ст. 1166, 1167, 1168 Цивільного кодексу України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України призначивши покарання у вигляді штрафу 510 гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку у законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рівненська продуктова компанія» 20529,08 гривень.

Речові докази по справі залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженому в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя С.В.Рогозін