Дата документу Справа № 310/1/15-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1686/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/1/15-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.115 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №005483, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок колегії суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Підгірне Єнісейського району Красноярського краю Російської Федерації, без громадянства, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)25.12.1998р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області зач.1 ст. 81 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі;

2)27.05.1999р. Михайлівським районним судом Запорізької області за ч.1 ст. 206, ст. 43 КК України (1960р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? майна. Звільнений 04.01.2002р. по відбуттю строку покарання;

3)15.02.2007р. Бердянським міськрайонним судом зач.2 ст. 121, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.02.2014р. по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у вигляді 11 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишений без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з моменту його фактичного затримання з 08.11.2014 року.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на суму 391,20 грн.

Вироком вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно вироку суду, 07.11.2014р., приблизно о 20 годині, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_9 , наніс їй приблизно п`ять ударів руками в обличчя, спричинивши ОСОБА_9 синець на спинці носу, садну на чолі справа, на верхньому віці правого ока, на верхній та нижній губі, в області кута нижньої щелепи справа, на спинці носу, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Після нанесених ударів ОСОБА_9 вибігла з квартири, але ОСОБА_7 наздогнав її у тамбурі квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 того ж будинку та схопивши за волосся повалив на підлогу.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , яка в цей час лежала на підлозі, вдарив потерпілу два рази головою, тобто життєво важливим органом об підлогу та один раз головою об стіну, спричинивши їй закриту тупу травму голови, яка супроводжувалась крововиливами в м`яких тканинах голови в скроневій області справа, синцем правої вушної раковини, лінійним переломом кісток зводу та основи черепу, крововиливами над та під оболонками мозку, яке призвело до набряку-набухання речовини головного мозку з розвитком дислокаційного синдрому, яка має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, а також наніс, приблизно сім ударів, ногами в ліву частину тулубу, по животу та спині, чим спричинив ОСОБА_9 дві лінійних садни на лівій половині грудної клітки, локальний перелом 8-9 ребер по передній під пахвовій лінії з крововиливами в м`які тканини та розривом пристіночної плеври в області 8 ребра, садна в області правого підребер`я, крововилив у товщі передньої черевної стінки з крововиливом у великий сальник та клітковину підшлункової залози, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Того ж дня, приблизно о 20 годині 10 хвилин, внаслідок спричиненої ОСОБА_7 потерпілій закритої тупої травми голови, настала смерть ОСОБА_9 на місці скоєння злочину, таким чином ОСОБА_7 умисно вбив ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вважає вирок суду відносно ОСОБА_7 дуже суворим, призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Вказує, що ОСОБА_7 після вчинення злочину розкаявся, умислу на скоєння вбивства ОСОБА_10 не мав. ОСОБА_7 мав умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , що вони приведуть саме до вбивства він не очікував. У зв`язку з викладеним, захисник ОСОБА_8 просить вирок колегії суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 скасувати (змінити), перекваліфікувати дії обвинуваченого на ч.2 ст.121 КК України та призначити більш м`яке покарання.

В запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок колегії суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2015 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення і доводи апеляції, прокурора, який вважав вирок законним і обґрунтованим, а апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, захисника, який підтримав доводи апеляції і просив змінити вирок, перекваліфікувавши дії ОСОБА_7 , обвинуваченого, який, зокрема в останньому слові, просив задовольнити апеляцію, перевіривши кримінальне провадження, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у скоєнні вбивства ОСОБА_10 за обставин, що викладені у формулюванні обвинуваченого, визнаного доведеним, а також щодо кваліфікації його дій ґрунтуються на повному і всебічному дослідженні наданих доказів, глибокому аналізі їх доказового значення, який наведений у мотивувальній частині вироку, відповідають вимогам діючого законодавства і не викликають сумнівів у своїй правильності.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив покази обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти відповідності встановлених фактичних обставин, що наведені у формулюванні обвинувачення, дійсному розвитку події, але зазначив, що в нього не було умислу на вбивство ОСОБА_10 , хоча він припускав настання смерті від ударів об підлогу і стіну. Потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що 07.11.2014 року о 21 годині йому зателефонувала сусідка сестри ОСОБА_12 і повідомила про те, що сестру побив її співмешканець, прибувши до квартири, потерпілий дізнався, що його сестра ОСОБА_10 вбита, в квартирі знаходились працівники міліції. Свідок ОСОБА_13 суду показав, що 07.11.2014 року він був дома і в 19-20 відчиняв двері тамбуру сусідці ОСОБА_14 і її подрузі, після чого почув, як ОСОБА_15 лупцює свою співмешканку ОСОБА_10 , а о 20-20 чув у тамбурі квартири глухий звук і побачив, що ОСОБА_16 лежала на підлозі оголена і в крові. Суд першої інстанції також дослідив протокол огляду місця події від 07.11.2014 року , а також відеозапис цієї слідчої дії, протокол огляду трупа від 08.11.2014 року, в якому встановлена причина смерті забиття мозку, набряк мозку, перелом кісток зведення черепа, висновок судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 під час якого останній показав обставини скоєння злочину, висновок судово-психіатричної експертизи №731 від 17.12 2014 року, згідно якого ОСОБА_7 під час здійснення правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, може усвідомлювати свої дії і керувати ними, висновок СМЕ №1069 від 07.11.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Дослідивши зазначені докази, суд першої інстанції дав їм належну оцінку і навів у вироку мотиви, з яких відкинув твердження обвинуваченого і захисту про відсутність умислу на вбивство ОСОБА_10 . Проаналізувавши кількість, локалізацію, спосіб завдання ушкоджень, а також час настання смерті, суд дійшов правильного висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого за ст.115 ч.1 КК України як умисне вбивство іншої людини.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляції не підлягають задоволенню, оскільки судом першої інстанції наведені переконливі мотиви, які спростовують твердження захисту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції прийняв до уваги характер і ступінь тяжкості скоєного ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані, що характеризують особу винного і призначив покарання в межах санкції статті обвинувачення, яке за думкою колегії суддів є справедливим.

Колегія суддів не вбачає достатніх підстав до зміни вироку за мотивами, наведеними в апеляції.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок колегії суддів Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06 липня 2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, в той строк з моменту отримання ним повного тексту даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4