АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 667/2513/15-к Головуючий в 1-й Інстанції
Провадження № 11-кп/791/700/15 Спічак о.б.
категорія: ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України Доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2015 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисників: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000156, щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишани м. Херсона, громадянина України з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 16.12.2005 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі; 2) вироком Дніпровського районного судом м. Херсона від 19.11.2010 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково за постановою Орехівського районного суду Запорізької області від 12.09.2013 року з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 12 днів, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новосибірськ Російської Федерації, громадянина України з середньою освітою, одруженого, не працюючого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше судимого: 1) вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.01.2005 року за ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 199, ст. 70 КК України на 8 років позбавлення волі, 2) вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 25.12.2012 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 5 місяців арешту, 3) вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 09.04.2013 року за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільненого за ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.06.2014 року на підставі ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», жителя АДРЕСА_2 .

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України,

за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 червня 2015 року,

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_10 , визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 19 листопада 2010 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі закритого типу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 обчислюється з моменту затримання з 13.01.2015 року.

ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України і призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчий установі закритого типу.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 обчислюється з моменту затримання з 14.01.2015 року.

Вирішено питання про стягнення процесуальний витрат та долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнані винними і засуджені за злочин, вчинений ними за таких обставин.

13.01.2015 року близько 14:00 год. ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , шляхом пошкодження циліндричного механізму замка дверей квартири АДРЕСА_3 , таємно, повторно, намагалися проникнути до вищевказаної квартири з метою вчинення крадіжки, але з причин, що не залежали від їх волі, не вчинили усіх дій необхідних для доведення злочину до кінця оскільки були помічені, а в подальшому переслідувані мешканцем цієї квартири ОСОБА_11 , а згодом їм же ОСОБА_10 був затриманий.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що під час досудового розслідування було порушено його право на захист внаслідок ненадання захисника. Під час розгляду кримінального провадження суд необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про виклик в судове засідання двох свідків, показання яких могли істотно вплинути на висновки суду та спростувати докази сторони обвинувачення. Окрім того, суд не визнав недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.01.2015, який був проведений з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить скасувати вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2015 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що суд необґрунтовано відмовив у задоволенні його клопотання про виклик в судове засідання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , показання яких могли істотно вплинути на висновки суду та спростувати показання свідка ОСОБА_11 про вчинення злочину ним разом з ОСОБА_9 . Окрім того, суд не визнав недопустимим доказом протокол пред`явлення ОСОБА_9 для впізнання від 14.01.2015, який був проведений з істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить скасувати вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2015 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначає, що суд при призначені покарання ОСОБА_10 не врахував, що останній повністю визнав свою вину, активно сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання. У зв`язку з чим просить вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2015 щодо ОСОБА_10 змінити, призначивши йому покарання за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 посилається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що висновок суду про винуватість ОСОБА_9 ґрунтується виключно на показаннях свідка ОСОБА_11 та протоколі впізнання ОСОБА_9 ОСОБА_11 . Однак вказана слідча дія була проведена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Інші допитані у судовому засіданні свідки не вказали на присутність ОСОБА_9 на місці вчинення злочину. Просить вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19.06.2015 щодо ОСОБА_14 скасувати та виправдати останнього по пред`явленому обвинуваченню за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданих апеляційних скарг, вислухавши пояснення захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги та апеляційній скарги своїх підзахисних, обвинуваченого ОСОБА_9 , який підтримав свою апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній та апеляційну скаргу свого захисника, думку прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення, допитавши свідка ОСОБА_13 , вислухавши сторони у дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченого ОСОБА_15 в якому останній просив скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають за таких підстав.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у незакінченому замаху на таємне викрадення майна ОСОБА_16 13.01.2015. Доказами вчинення обвинуваченими цього злочину є показання потерпілої ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , протоколи огляду місця події від 13.01.2015; висновок експерта № 111 від 28.01.2015; протоколи пред`явлення особи для впізнання від 13.01.2015 ОСОБА_10 та від 14.01.2015 ОСОБА_9 .

Ці докази є належними, допустимими і достатніми. Вони повністю відтворюють події і факти, які відповідно до ст. 91 КПК підлягають встановленню, та узгоджуються між собою.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_16 показала, що 13.01.2015 року біля 13 год. 30 хв. знаходилася вдома, почула дзвінок у сусідні двері, розмову, невідомі піднялися на верхній поверх, потім повернулися до її квартири та намагалися проникнути. Її син побіг за двома чоловіками, одного з них, а саме ОСОБА_10 , він затримав.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що 13.01.2015 року біля 14 години він знаходився вдома та почув, як вхідні двері хтось зламує. Невідомі намагалися проникнути до квартири, шляхом злому вхідного замка, залишився лише ланцюжок на дверях. Коли ОСОБА_10 відчинив двері, він вибіг з квартири, обвинувачені почали тікати і він почав їх наздоганяти. В підтвердження факту, що це були саме ОСОБА_21 та ОСОБА_22 пояснив, що коли вони вбігали, то оберталися та він запам`ятав їх обличчя. В подальшому був затриманий ОСОБА_21 , оскільки він його переслідував до цього моменту.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що 13.01.2015 року до неї подзвонила сусідка ОСОБА_23 щоб вона до неї зайшла. В цей час вона почула, що хтось біг по сходах, але не одна особа, коли вийшла на площадку, то побачила, що син сусідки ОСОБА_24 побіг за цими особами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що він є інспектором ППС, надійшов виклик про переслідування працівником міліції правопорушника, по вул. Робочій затримали ОСОБА_21 , визвали оперативну групу та понятих, потім були вилучені інструменти та інші речі.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 дали в судовому засіданні аналогічні показання.

З протоколу огляду від 13.01.2015 вбачається, що місцем події є площадка, яка розташована на 4 поверсі у першому під`їзді будинку АДРЕСА_4 , в ході проведення якого було встановлено, що вхідні двері чорного кольору знаходяться у відчиненому стані, з лівої сторони знаходиться замкова щілина з пошкодженим циліндром. В ході огляду вилучено зламану серцевину замка квартири АДРЕСА_5 .

З протоколу огляду місця події від 13.01.2015 року видно, що на території навпроти магазину «Панорама», який розташований по вул. Радянська, 46 в м. Херсоні в ході особистого огляду ОСОБА_10 було виявлено та вилучено: фомку, викрутку жовтого кольору, ключ гайковий, ключ розвідний, плоскогубці, викрутку заточену під відмичку, скальпель, заточений шестигранник, бур, бур з держаком, щипці, два штиря, частину циліндрового механізму, металеву закладку для замка, чоловічу сумку, шапку чоловічу, гаманець, ключі, мобільний телефон.

З висновку експерта № 111 від 28.01.2015 року вбачається, що частина механізму замка (два фрагменти патрону циліндрового механізму), вилучені 13.01.2015 року при особистому огляді у ОСОБА_10 адресою: АДРЕСА_6 та частина замка корпус циліндрового механізму, вилучений 13.01.2015 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_7 можуть бути складовою частиною циліндрового механізму замка. Декоративна планка, вилучена 13.01.2015 року при особистому огляді у ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_6 та корпус циліндрового замка, вилучений 13.01.2015 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_7 на момент механізму утворення слідів, виявлених на їх поверхнях, були складовими частинами замка вхідних дверей кв. АДРЕСА_3 .

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 13.01.2015 року видно, що свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка намагалася проникнути до квартири за допомогою взлому врізного замка.

З протоколів пред`явлення особи для впізнання від 13.01.2015 року свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 впізнали ОСОБА_10 як особу, яка намагалася проникнути до квартири за допомогою злому врізного замка.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.01.2015 року свідок ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_9 як особу, яка разом з ОСОБА_10 намагалась вчинила крадіжку з квартири по АДРЕСА_4 .

Посилання обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в апеляційних скаргах про непричетність ОСОБА_9 до вчинення зазначеного злочину, спростовуються вищезазначеними показаннями потерпілої, свідків, протоколами слідчих дій які є належними, достатніми і допустимими доказами, у достовірності яких колегія суддів немає сумнівів.

Визнавати протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.01.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_11 пізнав ОСОБА_9 як особу, яка разом з ОСОБА_10 намагалась вчинити крадіжку з квартири АДРЕСА_4 недопустимим доказом колегія суддів підстав немає, оскільки зазначений доказ був отриманий в порядку встановленим КПК України, без істотних порушень прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Посилання апелянтів на неповноту судового розгляду, на думку колегії суддів, є необґрунтованими.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в судовому засіданні 03.06.2015 прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції відмовився від допиту свідка ОСОБА_12 . Заперечень з цього приводу обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та їх захисники не мали, клопотань про виклик свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні не заявляли.

Колегією суддів було задоволено клопотання захисника ОСОБА_8 про виклик та допит в судовому засіданні апеляційного суду свідка ОСОБА_13 .

В судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_13 показав, що 13 січня 2015 року біля обіду до нього додому прийшов ОСОБА_25 та запитав про ОСОБА_10 , якому останній заборгував гроші в сумі 500 гривень. Свідок зателефонував ОСОБА_21 та домовився з останнім про зустріч на розі вулиць ОСОБА_26 та Червонопрапорної. Зустрівшись з ОСОБА_21 , свідок пішов до магазину за цигарками, а ОСОБА_21 та ОСОБА_22 залишилися на вулиці. Повернувшись з магазину хвилин через десять свідок у зазначеному місці ОСОБА_21 та ОСОБА_22 не застав.

Зазначені показання свідка, на які посилається сторона захисту не спростовують обвинувачення.

Окрім того, доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_9 про порушення права на захист, на думку колегії суддів, є також необґрунтованими з таких підстав.

Як видно з матеріалів провадження 15.01.2015 року ОСОБА_9 було вручено письмове повідомлення про підозру разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки, права підозрюваного йому були оголошені та роз`яснені, зокрема і право на першу вимогу мати захисника, про що сам ОСОБА_9 власноручно зазначив в повідомленні про підозру та пам`ятці про права (арк. 133-138 кримінального провадження).

ОСОБА_9 був призначений захисник ОСОБА_27 проти участі якого підозрюваний не заперечував. Даних про те, що ОСОБА_9 надсилав клопотання слідчому та прокурору про призначення іншого захисника під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження не містять.

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши наведені докази в їх сукупності, суд першої інстанції дав їм належну оцінку й обґрунтовано прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який їх засуджено, і правильно кваліфікував їх дії за ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, особою, що не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від її волі.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_10 та ОСОБА_9 суд врахував характер та ступінь вчиненого ними злочину, особи обвинувачених, які за місцем проживання характеризуються посередньо, наявність у них ряду не знятих та не погашених судимостей, обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 - щире каяття. Зазначені обставини, на думку колегії суддів, обґрунтовано дали суду підстави для призначення покарання обвинуваченим в мінімальних межах, визначених санкцією статті 185 ч. 3 КК України.

Призначене судом покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 та попередження вчинення ними нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення та були безумовною підставою для скасування або зміни вироку, колегією суддів, - не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, про те, що апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 19 червня 2015 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її проголошення, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Судді: (підписи)

З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2