УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої вказували на те, що 03 грудня 2015 року вони звернулись до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про вчинене кримінальне правопорушення та оскільки на теперішній час відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР не були, заявники просили суд зобов`язати орган досудового розслідування внести відомості до ЄРДР, виконавши вимоги ст. 214 КПК України. Окрім цього, скаржники просять суд зобов`язати прокурора Дніпропетровської області визнати останніх потерпілими у кримінальному провадженні.

ОСОБА_3 надав до суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглянути її за його відсутності, що з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України, дозволяє суду застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржників, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, про дату, місце та час судового засідання були повідомлені належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно до вимог статті 169 кодексу, а також у нездійснені інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником, чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Частиною 1 ст. 214 КПК України, встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Як вбачається з наданих суду документів, 03 грудня 2015 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до прокуратури Дніпропетровської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій останні просили внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про скоєння співробітником Дніпропетровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_7 дій, які мають ознаки складу злочинів, передбачених ст.ст. 122, 296, 364, 365, 367, 384 КК України.

У зв`язку з тим, що з моменту звернення скаржників до правоохоронних органів минув значний час і відомості про злочин у встановлений ст. 214 КПК України 24 годинний строк, зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань не були, суд доходить до висновку про те, що органом досудового розслідування було допущено бездіяльність.

З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги наявність факту невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у передбачений законом строк, суд вважає вимоги заявника в частині реєстрації відомостей про кримінальне правопорушення обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Водночас, вимоги заявників стосовно зобов`язання прокурора Дніпропетровської області визнати останніх потерпілими у кримінальному провадженні, не можуть бути взяті до уваги, оскільки зіставляючи перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, який може бути оскаржений під час досудового розслідування в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України з вимогами в даній частині скарги, суд приходить до висновку, що вказані вимоги не можуть бути предметом оскарження до слідчого судді.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 214, 303, 307 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення від 03 грудня 2015 року, про що їх повідомити.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1