Справа № 11-35 Головуючий у І інстанції Войнаренко
Провадження № Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 19.01.2011
УХВАЛА

Іменем України

19 січня 2011 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді Орла А.І.

суддів Дриги А.М., Загоруйка В.В.

з участю прокурора Скрипка І.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією представника потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на постанову Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2010 року, якою закрито провадження в кримінальній справі відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст.1 п. «б» Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року.

Колегія суддів , -

В С Т А Н О В И Л А :

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_4 24.04.2006 року близько 00 год. 30 хв., керуючи на підставі запису в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу автомобілем НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, рухаючись по вул. Леніна в смт. Димер Вишгородського району Київської області в напрямку м. Києва, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2, що рухався по проїзній частині дороги у попутному з автомобілем напрямку, в наслідок чого ОСОБА_2 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження.

Вказаною постановою провадження в кримінальній справі відносно ОСОБА_4 за ст. 286 ч.2 КК України закрито на підставі ст.1 п. «б» Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року. Мотивуючи рішення про застосування щодо ОСОБА_4 акту амністії, суд послався на те, що в ході судового розгляду ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про закриття справи відносно нього в звязку із Законом України «Про амністію» від 19.04.2007 року, оскільки у нього є неповнолітня донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тобто він віднесений законом до осіб, щодо яких можливе закриття справи.

В апеляції представник потерпілого ОСОБА_3 в інтересах потерпілого ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати, засудити ОСОБА_4 за ст. 286 ч.2 КК України, стягнути на користь потерпілого 200 000 грн. матеріальної шкоди та 4 000 000 грн. моральної шкоди, конфіскувати майно ОСОБА_4 для відшкодування нанесених збитків. Обґрунтовуючи апеляцію зазначає, що звільняючи ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, суд не визнав його винним та залишив позовні вимоги про стягнення матеріальної та моральної шкоди без розгляду, амністія була застосована більш ніж через три з половиною роки після її прийняття.

В запереченні на апеляцію захисник ОСОБА_4 просить залишити апеляцію без задоволення, а постанову суду без зміни, оскільки відповідно до Закону України Про амністію, особи які підпадають під дію ст. 1 Закону і кримінальні справи щодо них не розглянуті судами, звільняються від кримінальної відповідальності, а не тільки від покарання.

Заслухавши суддю доповідача, засудженого ОСОБА_4, його захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_4, які заперечують проти задоволення апеляції, думку прокурора, який вважає апеляцію безпідставною і просить апеляцію залишити без задоволення, а постанову суду без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 6 Закону України Про амністію , звільняються від кримінальної відповідальності в порядку та на умовах, визначених даним Законом, особи, які підпадають під дію ст. 1 вказаного Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи суду, але не розглянуті судами або розглянуті, але вироки не набрали законної сили, про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ст. 286 ч. 2 КК України 24.04.2006 року, тобто до набрання чинності Законом України Про амністію від 19.04.2007 року.

ОСОБА_4 має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1 та вчинив злочин з необережності, за який законом передбачене покарання до восьми років позбавлення волі.

Зазначене вище вказує на те, що ОСОБА_4, як особа, що вчинила злочин з необережності за який Законом передбачене покарання до восьми років позбавлення волі, до набрання законної сили Законом України Про амністію від 19.04.2007 року, маючий на утриманні неповнолітню дитину, кримінальна справа щодо якого не розглянута судом, підпадає під дію ст. 6 Закону України Про амністію від 19.04.2007 року

Оскільки ОСОБА_4 під час розгляду кримінальної справи щодо нього звернувся до суду з заявою про застосування Закону України Про амністію та закриття на цій підставі кримінальної справи щодо нього, суд обґрунтовано, у відповідності до ст. 282 КПК України, застосував до нього Закон України Про амністію від 19.04.2007 року та закрив провадження по справі.

Доводи апеляції представника потерпілого про необхідність постановлення у цій справі обвинувального вироку суперечать вимогам ст. 282 КПК України та ст. 6 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року.

Посилання в апеляції представника потерпілого на те, що суд безпідставно застосував амністію більш ніж через три з половиною роки після її прийняття, колегія суддів знаходить безпідставними. Амністія застосовується до визначеної Законом категорії осіб, які вчинили злочини до набрання законної сили відповідного Закону Про амністію. Твердження про те, що амністія підлягає виконанню протягом трьох місяців стосується обовязку органів, на які покладено виконання амністії, за наявності відповідних підстав, застосувати амністію. В даному випадку підстави для застосування амністії стосовно ОСОБА_4 виникли під час розгляду справи в суді, тому суд обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність застосування амністії.

Доводи апеляції представника потерпілого про необхідність розгляду та задоволення цивільного позову потерпілого є не обґрунтованими та такими, що суперечать вимогам ст. 328 КПК України, згідно з якою, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. Тобто, в кримінальній справі суд вирішує цивільний позов лише в разі постановлення обвинувального вироку. В разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається.

Застосування до винною особи амністії та закриття щодо неї кримінальної справи з цих підстав, не звільняє її від обовязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду. В такому разі потерпілий має право звернутися з цивільним позов в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляції представника потерпілого і вважає за необхідне апеляцію залишити без задоволення, а постанову суду без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію представника потерпілого ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Вишгородського районного суду Київської області від 09.11.2010 року щодо ОСОБА_4, без змін.

С У Д Д І :