Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1140/2010 Головуючий в 1 інстанції: Котьо І.В.
Категорія: ст.190 ч.1 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

21 вересня 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду ганської області в складі:

головуючого Дубченка А.П.,

суддів Михайлюка М.І., Гемми Ю.М.,

з участю прокурора Литвиненка О.О.,

виправданого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 липня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком :

ОСОБА_1, 10.02 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, такого, що не має судимості,

виправдано за ст 190 ч. 1 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Вирішено питання про речові докази.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він, переслідуючи корисливий мотив на противоправне заволодіння чужим майном, з надання йому статусу безробітного і отримання грошової допомоги по безробіттю, шляхом обману, що виразився у зверненні до Херсонського міського центру зайнятості за адресою: м. Херсон, вул. Р.Люксембург, 7а і повідомленні спеціалісту центра 26.02.2008 року та 04.03.2008 року завідомо неправдивої інформації що він не має роботи і заробітку, інших доходів на момент звернення, що призвело до надання йому статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю, яку він отримав у сумі 3146,77 грн. за період з березня 2008 року по січень 2009 року, чим спричинив Херсонському міському центру зайнятості, як розпоряднику державних коштів, матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляції прокурор посилається на незаконність вироку щодо ОСОБА_1, просить його скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів указує, що засуджений самостійно забезпечив себе роботою з 18.02.2008 року по травень, а 04.03.2008 року звернувся до центру зайнятості з заявою, де вказав, що не має роботи, заробітку та інших доходів, і на підставі цієї неправдивої інформації йому було надано статус безробітного та за період з березня 2008 року по січень 2009 року виплачена грошова допомога у сумі 3146,77 грн. У той же час у травні 2008 року він отримав дохід у сумі 950 грн. Тому вважає, що діях ОСОБА_1 міститься склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення виправданого ОСОБА_1, який заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.334 КПК України та розяснень, які містяться п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду від 29 червня 1990р. № 5 з відповідними змінами Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного суду з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку, - у мотивувальній частині виправдувального вироку належить викласти формулювання обвинувачення, за яким підсудного було віддано до суду; результати дослідження, аналізу й оцінки доказів як тих, що були зібрані на досудовому слідстві так і поданих у судовому засіданні, а також мотивовані висновки суду недоведеність події злочину; відсутність в діях складу злочину чи недоведеність участі у вчиненні злочину. Включати у виправдувальний вирок формулювання, які ставлять під сумнів невинність виправданого, не допускається.

Однак зазначених вимог кримінально-процесуального закону судом дотримано не було.

Виправдовуючи ОСОБА_1 за ст.190 ч.1 КК України за відсутністю в діях складу злочину, суд першої інстанції належним чином не мотивував рішення, не проаналізував і не дав відповідної оцінки доказам обвинувачення у сукупності, у тому числі тих, які знайшли своє підтвердження під час розгляду сіл допустив істотні суперечності у свої висновках щодо невинності підсудного за відсутністю в його діях складу злочину, і не навів у вироку переконливих МОЇ яких він відкидає докази обвинувачення, а лише перерахував у вироку докази на грунтується обвинувачення.

Так, обґрунтовуючи свій висновок про відсутність у діях ОСОБА_1 злочину, передбаченого ст.190 ч.1 КК України, суд взяв за основу показання засудженого про те, що він не вчиняв шахрайських дій з метою заволодіння грошовими коштами центру зайнятості. При цьому у вироку не зазначені мотиви, із яких суд визнав ці показання ОСОБА_1 достовірними.

Разом з тим, як видно з матеріалів справи, судом однобічно та поверхнево дослідженні показання ОСОБА_1 дані ним як під час досудового слідства, судового слідства (а.с. 72, 79, 146 -152), в яких він визнав, що, працюючи за контрактом, звернувся до центру зайнятості, де повідомив неправдиву інформацію про себе, що не має роботи і заробітку та іншого доходу. На підставі цієї інформації надали статус безробітного і він протягом року щомісяця отримував допомогу безробіттю. Він розумів, що працюючи за контрактом, не повинен був перебувати обліку у центрі зайнятості.

Ці обставини, суд не проаналізував і не дав їм відповідної оцінки в сукупності з іншими доказами, а також не навів переконливих мотивів, із яких він відкидає ці докази обвинувачення.

Визнавши ОСОБА_1 невинним в предявленому обвинувачен ст.190 ч.1 КК України, а саме у шахрайстві, суд при цьому фактично встановив, повідомив неправдиву інформацію про себе спеціалісту центра зайнятості з надання йому статусу безробітного і отримання допомоги по безробіттю, на якої за період з березня 2008 року по січень 2009 року отримав грошову допомогу у 3146,77 грн.

Наведене свідчить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а саме про наявність істотних суперечностей, які ставлять піл невинність виправданого, що є недопустимим.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, внаслідок чого передчасно дійшов висновку про виправдання ОСОБА_1 за ст.190 ч.1 КК України за відсутністю в його діях складу злочину, без належної перевірки обставин учинення цього злочину, а тому вирок суду щодо нього не можна визнати законним і обґрунтованим, він підлягає скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді необхідно усунути допущені порушення кримінально-процесуального закону, всебічно, повно і обєктивно розглянути всі обставини справи, у встановленому законом порядку дослідити всі докази у справі, дати їм належну оцінку, і в залежності від установлених обставин справи, прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Комсомольського районного суду м. Херсона від 01 липня 2010 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а справу повернути в той же суд на новий судовий розгляд із стадії судового розгляду.

Головуючий:

Судді: