печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2014 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі:ОСОБА_2 ,
за участю:
представника особи, яка подала скаргу, адвоката:ОСОБА_3 ,
слідчого:ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 25.11.2013 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного допиту свідків у кримінальному провадженні № 0000393, -
В С Т А Н О В И В :

09.12.2013 року ОСОБА_5 (далі особа, яка подала скаргу, ОСОБА_5 ) звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_6 (далі слідчий) від 25.11.2013 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного допиту свідків у кримінальному провадженні № 0000393.
В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначає, що постановою слідчого було відмовлено у задоволенні клопотання від 17.11.2013 року про проведення повторного допиту свідків. ОСОБА_5 вважає, що постанова є необґрунтованою, оскільки покази свідків, які ними були надані під час досудового слідства містять суперечності, які необхідно усунути шляхом повторного допиту, а слідчий не ознайомившись з матеріалами кримінального провадження дійшов висновку, що покази є достовірними та послідовними, що не відповідає дійсності.
В судовому засіданні 10.01.2014 року слідчий подав письмові заперечення на скаргу в яких просив в задоволені скарги відмовити, оскільки клопотання розглянуто згідно норм чинного законодавства, постанова є законною та обґрунтованою.
Матеріали кримінального провадження № 0000393 на вимогу слідчого судді не надано, оскільки, згідно повідомлення Генеральної прокуратури України від 30.12.2013 року, досудове слідство завершено та на даний час матеріали кримінального провадження передано до суду з обвинувальним актом.
В судове засідання 31.01.2014 року з`явився представник особи, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3
ОСОБА_5 та слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду скарги повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора, бездіяльність якого оскаржується, не є перешкодою для розгляду скарги, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності слідчого, рішення якого оскаржується.
Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України, за рішенням слідчого судді здійснювалось фіксування провадження технічними засобами.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги скарги з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити.
Вислухавши пояснення представника особи, яка подала скаргу, адвоката ОСОБА_3 , перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що у задоволені скарги слід відмовити, враховуючи наступне.
Так, слідчим суддею встановлено, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 11.11.2011 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.07.2012 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих обов`язків, строком на 3 роки, з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ від 25.06.2013 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 19.07.2012 року скасовано щодо ОСОБА_5 і справу направлено на новий апеляційний розгляд.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.10.2013 року вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 11.11.2011 року щодо ОСОБА_5 скасовано, а кримінальну справу направлено для проведення додаткового розслідування.
Кримінальне провадження № 0000393 від 01.11.2012 року за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, перебуває в провадженні слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_6 .
17.11.2013 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотанням про проведення повторного допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Як визначено у ст.. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Так, за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_5 про проведення повторного допиту свідків від 17.11.2013 року слідчий, згідно ст.. 220 КПК України, виніс постанову від 25.11.2013 року про відмову в задоволені клопотання та направив її ОСОБА_5 .
З аналізу ст.. 110 КПК України вбачається, що постанова слідчого має бути мотивованою.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно ч. 1 ст. 224 КПК України, допит проводиться за місцем проведення досудового розслідування або в іншому місці за погодженням із особою, яку мають намір допитати. Кожний свідок допитується окремо, без присутності інших свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.
Згідно ст.. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Як зазначає слідчий в оскаржуваній постанові та не заперечується представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні, всі свідки, яких просить допитати повторно ОСОБА_5 уже допитувались в тому числі і в судовому засіданні.
Так, оскільки свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 уже були допитані під час досудового розслідування та під час судового розгляду, з того періоду пройшло багато часу, а ОСОБА_5 у клопотанні не зазначено, які конкретно суперечності містять їх покази, які необхідно усунути, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого щодо недоцільності повторного допиту свідків.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. За таких обставин, сторона захисту не позбавлена можливості заявити клопотання про допит свідків в судовому засіданні.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_6 від 25.11.2013 року про відмову в задоволенні клопотання є законною та обгрутнотваною, а скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного допиту свідків у кримінальному провадженні № 0000393, задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 107, 303, 306, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України старшого радника юстиції ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання про проведення повторного допиту свідків у кримінальному провадженні № 0000393, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1