Справа № 592/9730/15-к
Провадження № 1-в/592/398/15

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2015 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву засудженого
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружба, Ямпільського району, Сумської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше судимого:
18.04.2012 року Бахмацьким районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.;
03.12.2013 року Бахмацьким районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 3-х років позбавлення волі ;
30.12.2013р. Бахмачським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяцівпозбавлення волі. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.04.2014 р. скорочена невідбута частина покарання у виді позбавлення волі на підставі Закону України "Про амністію" на половину
про умовно-дострокове звільнення ,
за участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_3 ,
29.07.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове його звільнення від покарання.
Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. та пояснив , що він виконував різні роботи кожного дня по 2 години на день , начався в училищі і отримав професію маляра , у червні 2015 року строком один-два тижні проходив практику.
Представник Сумської виправної колонії управління ДПтС України в сумській області (116) (надалі виправна колонія) в судове засідання не з"явився по невідомим суду причинам , про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.
Суд вважає можливим розглянути клопотання у відсутності представника колонії з урахуванням доказів , що є у справі.
Допитаний в попередньому судовому засіданні представник виправної колонії суду пояснив , що засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно , вимоги режиму покарання не порушує, працевлаштований в брагиді різноробочим, у зв"язку з чим білів бардюри, очищував дороги від снігу , виконував будівельні роботи , був задіяний на виконанні робіт поточного ремонту , білил стіни , косив траву.та виконував інші роботи , від виконання яких інші засудженні відмовлялись.
Прокурор вважає , що клопотання засудженого ОСОБА_5 по умовно-дострокове його звільнення підлягає задоволення , оскільки він своєю поведінкою довів своє виправлення.
Допитаний у судовому засіданні в якості свідка начальник відділу соціальної психологічної служби ОСОБА_6 пояснив , що засуджений ОСОБА_7 працевлаштований в бригаді №58 , у червні-липні 2015 року строком одного-полтара тижня , відповідно до вимог ст. 118 КВК України, залучався до проведення поточного ремонту харчової кімнати по 2 годині на день , при цьому він красив панелі, сходовий марш. Також, після цього клеїв окремі плитки на стіна . До інших робіт засуджений не залучався. До роботи на підприємства не залучався. Облік виконаних засудженим рабіт та кількість витраченого часу відсутній.
Заслухавши пояснення засудженого, представника Сумського СВК та прокурора, дослідивши надані матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Бахмачського районного суду Чернігівської області від 30.12.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, невідбута частина покарання на підставі Закону України "Про амністію" ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.04.2014 р. скорочена на половину.
Згідно ст. 12 КК України злочини, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_3 є умисними тяжким.
Умовно-дострокове звільнення може бути застосовано до осіб, засуджених за вчинення умисного тяжкого злочину, якщо вони відбули не менше двох третин строку покарання, та сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення (ч. 2, п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України).
Відповідно до наданої Сумським СВК інформації початок строку відбування покарання 03.02.2014 р., кінець строку відбування покарання 12.06.2016 року.
Згідно довідки Сумської ВК станом на 08.12.2015 р. невідбута частина покарання засудженого ОСОБА_5 становить 6 місяців 4 дні. За час відбуття покарання ОСОБА_5 має два заохочення :06.10.2014р. та 06.07.2015р., стягнень не має. За період 2014-2015 р. до праці на підприємстві не залучався , у зв`язку з чим нарахувань по заробітній платі не має.
Надаючи оцінку вимогам клопотання в частині доведення засудженим свого виправлення суд входить з наступного.
Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК).
Вимогами п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 р. встановлено, що судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
З характеристики від 23.09.2015 р., яка містить в матеріалах провадження вбачається , що засуджений характеризується позитивно і став на шлях виправлення, характеризуватися позитивно, до праці став ставиться добре, приймає участь у сіспільно-корисній праці та житті у відділенні, за характером спокійний, вріноважений , вимогливий до себе, правильно реагує на заходи виховного впливу, став на шлях виправлення .
Однак, з характеристик, які знаходяться в матеріалах особової справи засудженного ОСОБА_5 , вбачається, що станом на 18.04.2014р. та станом на 13.04.2015р. засуджений не зважаючи на те , що характеризується позитивно, тільки стає на шлях виправлення.
Судом встановлено , що засуджений ОСОБА_5 на виробництві не працевлаштований. Після того , як відбув 2/3 строку покарання, що дало йому право на отримання пільги , передбаченої ст.. 81 КК України він одразу ж змінив свою поведінку , і став вважатися таким , що став шлях виправлення.
Посилення засудженого на те , що він залучався до робіт по благоустрою місць позбавлення волі, суд не приймає до уваги яку підставу для застосування до нього умовно-дострокового звільнення. Як встановлено в судовому засіданні , засуджений залучався до робіт по благоустрою місць позбавлення волі у зв`язку із проходженням ним виробничої практики. В інших випадках він виконував роботу випадкову роботу. Таке ставлення засудженого до праці свідчить про ситуативну його поведінку.
Не зважаючи на те , що засуджений ОСОБА_3 за висновком характеристики від 23.09.2015 року став на шлях виправлення, встановлені судом факти позбавляють суд можливості дійти безумовного висновку, як передбачено ст. 81 Кримінального кодексу України, що засуджений ОСОБА_3 своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, зокрема що цілі покарання були досягнуті та виправлення засудженого настало раніше строку, визначеного вироком суду.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, п. 2 ч.1 ст. 537, ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України,
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Бахмачського районного суду Чернігівської області від 30.12.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строком 4 роки 6 місяців, невідбута частина покарання на підставі Закону України "Про амністію" ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.04.2014 р. скорочена на половину - відмовити.
На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.
Суддя ОСОБА_1