Справа № 493/1788/14-к Провадження 1-кп/505/42/2015р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2015 року Котовський міськрайсуд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Котовську Одеської області кримінальне провадження № 1-кп/505/42/2015 р., зареєстроване в ЄРДР 17.04.2014 року за № 0000343 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середньо - технічна, військовозобов`язаного, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.ч.1 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 на початку квітня 2014 року близько 13 години, дізнавшись від свого знайомого ОСОБА_6 про місце, де під землею тягнеться каналізаційна чавунна труба напірного колектору, діючи із корисливих мотивів, спрямованих на викрадення комунального майна територіальної громади м. Балта Одеської області, прийшов за фінансовою допомогою до ОСОБА_7 та впевнив останнього у домовленості, яка відбулась напередодні між ним і начальником ПП «Балтські каналізаційні мережі» ОСОБА_8 стосовно продажу комунального майна, згідно якої ОСОБА_5 повинен був провести демонтувальні роботи в м.Балта. Згодом ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5000 грн., які в подальшому мав використати для оплати робочої сили, техніки та паливно-мастильних матеріалів.

ОСОБА_5 , в середині квітня 2014 року, реалізуючи свій злочинний намір поїхав в м. Котовську Одеської області за сільськогосподарською технікою для її залучення у проведенні викопуванні і демонтуванні чавунних руб, які прокладені під землею в АДРЕСА_2 , де домовився за згодою власника такої техніки ОСОБА_9 одночасно за екскаватор навантажувач марки «CASE 58OK TURBO» д/з НОМЕР_1 , і водія ОСОБА_10 , який мав на ньому працювати із загальною оплатою послуги 200 грн. за одну годину.

ОСОБА_5 , в подальшому, з метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на викрадення комунального майна територіальної громади м.Балта Одеської області, із корисливих мотивів, попередньо запевнивши у правомірності свого наміру, упродовж 14-15 квітня 2014 року найняв для демонтажу каналізаційної чавунної труби напірного колектора, завантаження, вивезення і подальшого збуту в якості металобрухту, з оплатою 300 грн. за повний робочий день ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також ОСОБА_15 , якого ОСОБА_5 попросив залучити автомобіль для перевезення металобрухту до місця збуту.

ОСОБА_5 15.04.2014 року, з 08 години по 17 годину з відкритої місцевості, неподалік автозаправочної станції «Натко», по вул.Гагаріна в м.Балта Одеської області, уздовж автодороги напрямком Балта-Лісничівка, з корисливих мотивів, за допомогою залучених ним за плату екскаватора «CASE 58OK TURBO» д/з НОМЕР_1 , грузопасажирського автомобіля УАЗ 3303 д/з НОМЕР_2 , осіб, які не усвідомлювали і не могли усвідомлювати незаконність проведення демонтувальних робіт, демонтував і в п`ять прийомів вивіз з місця скоєння кримінального правопорушення 225 метрів каналізаційної чавунної труби напірного колектора діаметром 200 мм, вартістю 69 грн. 75 коп. за 1 метр, а всього на загальну суму 15693 грн. 75 коп.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який є злочином середньої тяжкості.

ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний намір, 17 квітня 2014 року близько 08 години в м.Балта по вул.Гагаріна, уздовж автодороги напрямком Балта-Лісничівка. за допомогою транспорту і людей, які не усвідомлювали і не могли усвідомлювати незаконність проведення де монтувальних робіт викопав, демонтував та завантажив в автомобіль для подальшого перевезення до місця збуту ще 5 метрів чавунної труби напірного колектору 200 мм діаметру, вартістю 69 грн. 75 коп. за один метр, а всього на суму 348 грн. 75 коп., однак ОСОБА_5 свій злочинний намір довести до кінця не зміг з незалежних від його волі причин, оскільки його дії були помічені та припинені представниками територіальної громади м.Балта.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст..ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, який є злочином середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю.

Суду показав, що в на початку квітня 2014 року, дізнавшись від свого знайомого ОСОБА_6 про місце, де під землею тягнеться каналізаційна чавунна труба, вирішив її викрасти.

Він поїхав в м. Котовськ Одеської області за сільськогосподарською технікою для її залучення у проведенні викопуванні і демонтуванні чавунних труб, де домовився за згодою власника такої техніки ОСОБА_9 одночасно за екскаватор навантажувач і водія ОСОБА_10 , який мав на ньому працювати із загальною оплатою послуги 200 грн. за одну годину.

В подальшому, з найняв для демонтажу каналізаційної чавунної труби напірного колектора, завантаження, вивезення і подальшого збуту в якості металобрухту, з оплатою 300 грн. за повний робочий день ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також ОСОБА_15 , якого ОСОБА_5 попросив залучити автомобіль для перевезення металобрухту до місця збуту.

15.04.2014 року, з 08 години по 17 годину демонтував і в п`ять прийомів вивіз з місця скоєння кримінального правопорушення 225 метрів каналізаційної чавунної труби напірного колектора діаметром 200 мм.

17 квітня 2014 року близько 08 години викопав, демонтував та завантажив в автомобіль для подальшого перевезення до місця збуту ще 5 метрів чавунної труби напірного колектору 200 мм діаметру, однак він не зміг довести свій намір до кінця, оскільки його дії були помічені та припинені громадянами.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 п. «в» ст.1 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року та звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, оскільки він на день набрання чинності Законом мав на утриманні двох неповнолітніх дітей, подав суду відповідну письмову заяву.

Прокурор не заперечував щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання, на підставі Закону України «Про амністію».

Суд, заслухавши учасників судового процесу по заявленому клопотанню і перевіривши матеріали справи, вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08 квітня 2014 року звільняються від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими, відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності вищезазначеним Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає найбільш суворе покарання в вигляді позбавлення волі на строк до трьох років. Відповідно до приписів ст.24 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, відноситься до умисних злочинів, а згідно ч.2 ст.12 КК України являється злочином середньої тяжкості.

Санкція ст.15, ч. 3, ч.2 ст.185 КК України передбачає найбільш суворе покарання в вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років. Відповідно до приписів ст.24 КК України злочин, передбачений ст.15, ч. 3, ч.2 ст.185 КК України, відноситься до умисних злочинів, а згідно ч.2 ст.12 КК України являється злочином середньої тяжкості.

Відповідно до положень ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Згідно ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» N 392/96-ВР від 01 жовтня 1996 року амністія - є повне або часткове звільнення від відбування покарання певної категорії осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 04 березня 2006 року, та серії НОМЕР_4 від 04 жовтня 2011 року обвинувачений ОСОБА_5 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином ОСОБА_5 та кримінальні правопорушення, в скоєнні якого він обвинувачується підпадають під дію Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08 квітня 2014 року та Закону України «Про застосування амністії в Україні», в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування покарання.

Заявлений цивільний позов в сумі 178020 грн. залишити без розгляду, оскільки позов поданий з порушеннями вимог ст.. 119 ЦПК України та в суму позову включені відновлювальні роботи.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст.368, 370, 373-374 КПК України, п. «в» ст.1 Закону України Про амністію в 2014 році, від 08.04.2014 року, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1 ст. 185, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

-ч.3 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України Про амністію в 2014 році, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання повністю.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя-