АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1180/15 Справа № 208/6270/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

УХВАЛА
31 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді - доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 серпня 2015 року про відмову в задоволенні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпродзержинську, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в буд. АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 ККУкраїни, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого СВ Заводського РВ Дніпродзержинського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту мотивувавши, тим що при розгляді даного клопотання прокурор довів обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 ст.194 КПК України, але не довів обставини, передбачені п.3 цієї статті.
Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 19 серпня 2015 року, оскільки пропустив його у зв`язку із святковими днями. По суті апеляції просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування скарги зазначив, що підозрюваний вчинив умисний злочин в період іспитового строку. Крім того, слідчим обґрунтовано викладено в клопотанні ризики, що дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тому ухвала є незаконною у зв`язку з порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення слідчого про обґрунтованість апеляції, про те що ОСОБА_7 не порушував покладені на нього обов`язки і що засоби процесуального впливу не застосовував, що справа на стадії передачі до суду, заперечення підозрюваного, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З урахуванням наведених причин, колегія вважає за можливе поновити прокурору строк, оскільки пропустив його з поважних причин.
За вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину за ознаками незаконного обігу наркотичних засобів вчиненого повторно, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відповідні відомості до якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Частиною першою ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За вимогами ч.1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини та обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Між тим, апеляційним переглядом встановлено, що такий запобіжний захід як тримання під вартою застосовується у прямо передбачених законом випадках, перелік яких наведений в ч. 2 ст. 183 КПК України і є вичерпним. Санкція ч. 2 ст. 307 КК України, порушення якої інкримінують ОСОБА_7 , передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою можливе лише в разі якщо буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину. Вказані обставини слідчим у своєму клопотанні не викладені, прокурором в судовому засіданні доведені не були.
Оскаржувана ухвала слідчого судді містить обов`язки, що покладені на підозрюваного відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, що є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
Одночасно з викладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доведеним наявність обґрунтованої підозри у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Тому ухвалою слідчого судді до ОСОБА_7 обґрунтовано та правомірно застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на останнього обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, що є дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.
Враховуючи викладене, оскільки прокурором та слідчим не доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому було повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, приймаючи до уваги стан здоров`я, підтверджений наданими довідками про цироз печінки, його належну поведінку, що по справі виконані всі необхідні процесуальні дії для направлення до суду, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. 181 КПК України запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки він відповідає вказаним вище нормам закону і фактичним обставинам справи.
При ухваленні оскаржуваного судового рішення, судом враховано вимоги ст. 178 КПК України, обґрунтованість підозри в скоєнні умисного злочину ОСОБА_7 , дані про його особистість, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Застосування до підозрюваного більш м`якого альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відповідає вимогам вищевказаної норми закону, і зокрема відповідає правовій позиції, викладеній у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає законною і обґрунтованою відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, запобіжний захід щодо підозрюваного обраний у відповідності з вимогами ст. ст. 181, 194, 196 КПК України, тому колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 181, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
Поновити прокурору строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 серпня 2015 року.
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 19 серпня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України залишити без змін.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: