03.11.2015 Справа № 367/4798/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта середня, не одруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
01.05.2014, о 18.00 год. ОСОБА_8 разом із особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, знаходячись на нижньому пероні залізничного вокзалу ст. Буча, що в місті Буча Київської області, де побачили раніше невідомого ОСОБА_9 , який йшов з платформи в напрямку лісу. В цей час у ОСОБА_8 та осіб, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_9 , які з цією метою зорганізувавшись у групу осіб, вступили у злочинну змову. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого ОСОБА_8 за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження,, з корисливих мотивів, діючи спільно та узгоджено з метою подолання опору потерпілого ОСОБА_9 , наздогнали останнього та продовжуючи свої злочинні дії особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, наніс один удар рукою зажатою в кулак в область щелепи ОСОБА_9 , в свою чергу інша особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, наніс декілька ударів кулаком потерпілому в область обличчя та шиї, а ОСОБА_8 в цей час наніс удар кулаком руки в область живота потерпілого ОСОБА_9 , в результаті чого останній не втримавши рівноваги впав на землю. Доводячи свої злочинні дії до кінця, в той момент як потерпілий ОСОБА_9 перебував в безпорадному стані на землі, ОСОБА_8 разом із особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, нанесли декілька ударів ногами по тулубу потерпілого. Діючи відкрито особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, викрав у ОСОБА_9 з лівої кишені штанів, в які потерпілий був одягнений гаманець, якій матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились гроші в сумі 50 гривень, банківські картки "Приват Банк", "Альфа-Банк" та інші картки на знижку в різних магазинах, в свою чергу ОСОБА_8 та інша особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження,оглядали кишені куртки потерпілого. В результаті огляду речей потерпілого, особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з внутрішньою лівої кишені куртки ОСОБА_9 відкрито викрав посвідчення залізничника та мобільний телефон марки "Нокіа X1", вартістю 300,00 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора "Київстар", а.н. № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої грошей не було. Після чого, ОСОБА_8 разом із особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, утримуючи викрадене, з місця вчинення злочину зникли та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, розподіливши кошти порівну. Злочинними діями ОСОБА_8 та особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 2000,00 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав та підтвердив обставини скоєння ним злочину. Доповнень до показань не мав. Вказав, що на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває.

Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні надав показання про те, що 1 травня він їхав в електричці. Там до когось почали приставати. Він почув цю розмову вмішався, спитав, що немає іншої робити. Той хлопець сказав йому пішли вийдемо. Він сказав, що і так виходить. Він вийшов, підійшов подивитись розклад. Той хлопець його обігнав і пішов. Потім він почув, що його хтось окликнув, це був ОСОБА_10 . Він обернувся і побачив, що їх було троє. Його вдарили в обличчя, почали бити, потім позабирали в нього з карманів все, що було і побігли. ОСОБА_11 його вдарив, але точно він не пам`ятає куди, здається рукою в груди. Був один удар. Він наступного дня зателефонував, щоб заблокувати карти. Грошові кошти йому не повернуті. Щодо покарання то він є, що воно повинно бути пов`язане з позбавленням волі. Він не бачив чи доставав обвинувачений щось у нього. Цивільний позов він не заявляв. Викрадене йому не повернули. Показання він надавав добровільно. Козінець наносив йому удари ногами, ОСОБА_10 в обличчя бив, ОСОБА_12 вдарив в груди.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, визнання ним кваліфікації його дій, обставин скоєння злочину та доказів, на які посилається сторона обвинувачення, дослідження зібраних по справі доказів за згодою учасників процесу, відповідно до положень ст. 349 КПК України, було обмежено допитом потерпілого та обвинуваченого, показання яких, фактично збігаються з показаннями, які вони надавали під час досудового розслідування, і які відповідають фактичним обставинам справи, які ніким не оспорюються, та дослідженням документів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
Заслухавши думку прокурора, показання потерпілого та обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000267 та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що винні дії обвинуваченого ОСОБА_8 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою з мовою групою осіб, вчинене повторно.
Суд вважає таку кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 не правильною.
Відповідно до абзацу першого Примітки 1 ст. 185 КК України, у статті 186 КК України, повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-якій із злочинів, передбачених статтями 185, 186, 187, 189-191, 262 цього Кодексу.
Обвинувачений ОСОБА_8 на момент скоєння злочину, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_8 виражаються у відкритому викрадені у ОСОБА_9 01.05.2014, о 18.00 год. біля лісу, що знаходиться біля залізничного вокзалу ст. Буча, що в місті Буча Київської області, за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, гаманець, який матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились гроші в сумі 50 грн., банківські картки "Приват Банку", "Альфа-Банку" та інші картки на знижку в різних магазинах, посвідчення залізничника та мобільний телефон марки "Нокіа X1", вартістю 300,00 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора "Київстар" а.н. № НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої грошей не було, що належали ОСОБА_9 і для обвинуваченого були чужими, при цьому обвинувачений мав реальну можливість, в подальшому, розпоряджатися цим майном і розпорядився ним, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів.
Обставинами, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, є визнання своєї вини та щире каяття.
Обставини, які обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлено.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_8 характеризується посередньо. На обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває. Раніше притягався до кримінальної відповідальності та був засудженим за умисні злочини. Відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий.
За даних умов, враховуючи ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого обставини, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, оскільки призначення саме такого покарання на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 , повідомляти органи виконання покарання про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органу виконання покарання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Зарахувати, у разі необхідності строк перебування ОСОБА_8 під вартою з 07.05.2014 по 08.05.2014.

Речові докази, які зберігаються при справі, а саме диск з відеозаписом - зберігати при справі.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію впродовж тридцяти діб з дня проголошення вироку, підсудним в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1