11-сс/775/356/2015(м)

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду

Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

представника юридичної особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні 20 жовтня 2015 року у місті Маріуполі апеляційну скаргу прокурора прокуратури міста Маріуполя на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 2 жовтня 2015 року

В С Т А Н О В И Л А :

1 жовтня 2015 року до Жовтневого районного суду міста Маріуполя звернувся слідчий управління фінансових розслідувань Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене за даними протоколу огляду місця події від 31 серпня 2015 року, матеріалу КР ТТ 232-02-2015 загальною вагою 41820 кілограмів.

Ухвалою слідчого судді суду першої інстанції у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовлено.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя суду першої інстанції виходив з того, що надані суду матеріали кримінального провадження не містять жодного обґрунтування необхідності накладення арешту на товарно-матеріальні цінності, оскільки предметом службового підроблення є офіційні документи, та предметом ухилення від сплати податків є обов`язкові платежі, що входять до системи оподаткування, а не товарно-матеріальні цінності. Також для проведення експертиз не має потреби арештовувати увесь вантаж.

Слідчим не наведено достатніх підстав про відповідність тимчасово вилученого майна, критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 КПК України.

Не погоджуючись з судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що доводи слідчого судді суду першої інстанції, викладені в ухвалі є непідтвердженими та необ`єктивними.

Вважає клопотання про арешт майна було подано своєчасно. Враховуючи вимоги статті 217 КПК України, процесуальним керівником у кримінальному провадженні 1 жовтня 2015 року було винесено постанову про об`єднання кримінальних проваджень за частиною 1 статті 366 КК України і частиною 3 статті 212 КК України та було спрямовано до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя, відповідно до ново виявлених обставин, внесення відомостей до ЄРДР за фактом ухилення від сплати податків посадовими особами ТОВ «Спілка Донбасу» в особливо великому розмірі.

Окрім того, враховуючи, наявність на вказаний матеріал двох пакетів документів, відповідно на 40 тон та на 25,5 тон, а власником вантажу не надано жодних даних щодо вказаних обставин, є достатні підстави вважати, що вказаний матеріал, відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилучений, як засіб, використаний для вчинення кримінального провадження, оскільки саме закупівля вказаних матеріалів через «афільовані» фірми для їх реалізації у подальшому і призводить до ухилення від сплати податків, а це є складом кримінального правопорушення, передбаченого диспозицією статті 212 КК України.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення представника юридичної особи про безпідставність апеляційних вимог прокурора та законність й обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали судового провадження і,

обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, зокрема, з ухвали, слідчий суддя суду першої інстанції, провівши судовий розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно, відмовив в його задоволенні, виходячи з відсутності в матеріалах, наданих органом досудового розслідування до клопотання, достатніх для

Єдиний унікальний № 263/11877/15-к Слідчий суддя суду першої інстанції ОСОБА_6

Провадження № 11-сс/775/356/2015м Доповідач ОСОБА_1

Категорія 170 КПК України

цього підстав, оскільки предметом службового підроблення є офіційні документи, а не товарно-матеріальні цінності, ухилення від сплати податків податки і інші обов`язкові платежі, які входять до системи оподаткування.

На думку колегії суддів, висновок слідчого судді суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання слідчого є правильним та таким, що відповідає положенням відповідних норм кримінального процесуального закону.

Свій висновок слідчий суддя суду першої інстанції достатньо обґрунтував, докладно навівши в ухвалі мотиви та міркування для відмови у задоволенні клопотання слідчого, з посиланням на норми кримінального процесуального закону та обставини кримінального провадження.

Насамперед, слід погодитися з судовим рішенням, прийнятим слідчим суддею суду першої інстанції, виходячи з положень частини 1 статті 170 КПК України, за якими арешт майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які несуть цивільну відповідальність за заподіяну шкоду, завдану ними, можливості відчужувати своє майно.

Підставою для такої згоди колегією суддів з висновком слідчого судді стала відсутність у витягах з кримінального провадження, які містяться в матеріалах судового провадження, даних про осіб, яким повідомлено про підозру.

Отже, відсутність таких осіб, відповідно до положень вище зазначеної норми кримінального процесуального закону, не дає жодних підстав для накладення арешту.

Крім того, за змістом санкцій статей обвинувачення по цьому кримінальному провадженню, конфіскація майна в якості основної чи додаткової міри покарання не передбачена. Не надано слідчим і даних про наявність матеріальної шкоди.

Отже, навіть з урахуванням цих обставин твердження слідчого судді суду першої інстанції про відсутність підстав для арешту всього майна є законними.

Більш того, на думку колегії суддів, проведення лабораторного дослідження вилученого в ході огляду місця події вантажу, жодним чином, виходячи з об`єктивних сторін кримінальних правопорушень, по яких відкриті провадження, не пов`язане з необхідністю арешту майна.

Ці обставини також зазначалися в ухвалі апеляційної інстанції при попередньому розгляді апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про арешт цього ж майна.

Крім того, в ході апеляційного розгляду апеляційної скарги прокурора представник юридичної особи дала пояснення про те, що відповідно до ухвали колегії суддів вилучене майно у вигляді матеріалу КР ТТ 232-02-2015 загальною вагою 41820 кілограмів у повному обсязі органом досудового розслідування повернутий, матеріалам відповідно до договору поставки переданий на підприємство-замовника і на теперішній час використаний на виробництві.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції є законною, а апеляційна скарга прокурора безпідставною.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури міста Маріуполя залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 2 жовтня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого управління фінансових розслідувань Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області про арешт майна залишити без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3