У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала клопотання ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про скасування арешту майна та повернення застави -

В С Т А Н О В И В :

До суду 22.12.2014 року надійшло клопотання ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 21.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. Також ОСОБА_4 просила повернути ОСОБА_7 , як застоводавцю підозрюваної ОСОБА_5 кошти в розмірі 365400 грн.

В обґрунтування посилалась на те, що в провадженні СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області перебуває кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 00000034 від 21.08.2014 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України відносно директора ТОВ «Панда Спецсервіс» ОСОБА_5 .

23.08.2014 р. слідчим суддею Солом`янського районного суду м.Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено заставу в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 365400 грн.

26.08.2014 р. дочкою ОСОБА_5 ОСОБА_7 було внесено заставу у повному обсязі, в розмірі 365400 грн.

21.10.2014 р. закінчився строк дії ухвали, на підставі ст.203 КПК України запобіжний захід у вигляді застави припинив свою дію.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року було накладено арешт на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_5 , а саме: легковий седан-В марки «KIA RIO 1.4», номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , та легковий комбі-В марки «FORD FIESTA», номерний знак НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 .

Відповідно до ст.174 КПК України, ОСОБА_4 просила скасувати арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 .

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 , заставодавець ОСОБА_7 клопотання в частині повернення застави підтримали, клопотання в частині скасування арешту просили залишити без розгляду.

Слідчій ОСОБА_6 , в провадженні якої перебуває дане кримінальне провадження, прокурор ОСОБА_3 просили відмовити в задоволенні клопотання, оскільки ухвалою слідчого судді від 23.08.2014 р. не було визначено строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено та обвинувальний акт до суду не направлено. Дія запобіжного заходу у вигляді застави розповсюджується на весь час досудового розслідування. Також відсутні підстави для скасування арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 .

Заслухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Міндоходів у Київській області перебуває кримінальне провадження №0000034 за підозрою директора ТОВ «Панда Спецсервіс» ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що директор ТОВ «Панда Спецсервіс» ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи з корисливих спонукань, шляхом зловживання службовим становищем вчинила умисний особливо тяжкий злочин, направлений на розтрату майна, яке було їй передано для відповідального зберігання.

23.08.2014 р. слідчим суддею Солом`янського районного суду м.Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначено заставу в розмірі 300 мінімальних заробітних плат, що становить 365400 грн.

26.08.2014 р. заставодавцем ОСОБА_7 було внесено заставу у повному обсязі, в розмірі 365400 грн.

З наявних матеріалів вбачається, що з моменту внесення застави та звільнення підозрюваної з-під варти у кримінальному провадженні №0000034 відносно ОСОБА_5 почав діяти запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до п.11 ст.182 КПК України застава повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Главою 18 КПК України визначено випадки припинення дії запобіжного заходу.

Зокрема ст.203 КПК України передбачає випадки негайного припинення запобіжного заходу, а саме: після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдовувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Також КПК України передбачено випадки припинення дії запобіжного заходу при скасуванні ухвали про застосування запобіжного заходу чи заміни одного запобіжного заходу на інший, у випадках, передбачених процесуальним законом.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 не завершено, тобто кримінальне провадження не закрито та обвинувальний акт до суду не направлено.

Постановою заступника прокурора Київської області від 19.12.2014 р. продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 від 21.08.2014 р. до шести місяців до 21.02.2015 р.

Також в матеріалах заяви відсутні будь-які дані, які б свідчили, що застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави змінювався на інший або ж скасовувався, з передбачених КПК України підстав

Що стосується посилань захисника підозрюваної на те, що строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді застави закінчився та в подальшому судом не продовжувався, то з цього приводу слід вказати наступне.

В ухвалі, якою застосовується запобіжний захід у вигляді застави, строк дії запобіжного заходу розповсюджується на весь час досудового розслідування, за виключенням випадків зміни запобіжного заходу чи скасування, в порядку, передбаченому КПК України.

Вказане випливає з системного аналізу норм глави 18 КПК України.

Так ст. 196 КПК України, яка встановлює вимоги до ухвали про застосування запобіжного заходу, передбачає, що суд визначає дату закінчення дії лише в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи домашнього арешту.

Ст.181, 197 КПК України визначають, що строки дії ухвали встановлюються лише в ухвалах про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту.

Аналогічних положень для інших запобіжних заходів (особистого зобов`язання, застави, поруки) КПК України не містить.

Також, згідно ст.181, 199 КПК України, продовжуватися у кримінальному провадженні можуть лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту. Спеціальної норми, яка б визначала порядок продовження інших запобіжних заходів (особистого зобов`язання, застави, поруки) в КПК немає.

Посилання захисника підозрюваної на те, що запобіжний захід у вигляді застави діє до того часу, поки діють обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, то вони також не ґрунтуються на законі.

Застава це вид запобіжного заходу, який полягає у внесенні коштів на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що законодавець розділив обов`язки, які покладаються на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави на дві категорії.

По-перше, це зобов`язання прибувати за кожною вимогою до уповноваженого органу. Зазначене зобов`язання є невід`ємною частиною запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, відповідає меті запобіжного заходу, та зберігається за підозрюваним весь час протягом дії запобіжного заходу, оскільки в протилежному випадку втрачається зміст запобіжного заходу. Вказане також випливає зі змісту п.7 ст.42 КПК України, в якій зазначено, що підозрюваний зобов`язаний прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду та підкорятися їх законним вимогам і розпорядженням, і зазначений обов`язок діє до того часу, поки особа має відповідний процесуальний статус. Продовження дії цього обов`язку законом не вимагається.

По-друге, це додаткові обов`язки, необхідність яких доводиться прокурором окремо та які, згідно ч.6 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора, в порядку, передбаченому ст.199 КПК України. Після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Таким чином, припиняють свою дію лише додаткові обов`язки, а не запобіжний захід. Однак припинення дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не звільняє підозрюваного від обов`язку з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади, що випливає зі змісту мети, з якою застосовується запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, обов`язки підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу полягають не лише у необхідності прибувати за кожною вимогою уповноваженого органу чи вчиняти дії, передбачені п.1-9 ч.5 ст.194 КПК України, а й утримуватись від дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, ризик яких був доведений під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу та, з метою запобігання яким, застосовано запобіжний захід.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 23.08.2014 р. відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено дату закінчення дії ухвали в цій частині, застосовано запобіжний захід у вигляді застави без обмеження строку дії запобіжного заходу, тобто на весь період досудового розслідування та зобов`язано підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду, також покладені додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України і визначено строк їх дії 60 днів з моменту внесення застави.

При таких обставинах припинили дію лише додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, однак це не тягне за собою правових наслідків у вигляді повернення застави.

Таким чином, враховуючи те, що, станом на сьогоднішній день є чинною ухвала слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 23.08.2014 р., якою щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави, грошова сума 365400 грн. внесена на депозитний рахунок суду на виконання даної ухвали та запобіжний захід у вигляді застави не припинив свою дію, не вбачається підстав для задоволення заяви захисника підозрюваної про повернення застави.

01.09.2014 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва накладено арешт на майно ОСОБА_5 , а саме легковий седан-В марки «КІА RIO 1.4», д.н.з. НОМЕР_1 , та легковий комбі-В марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до п.9 ч.1 ст.309 КПК України ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 15.10.2014 р. ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 01.09.2014 р, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС ВКР СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області ОСОБА_8 та накладено арешт на транспортні засоби легковий седан-В марки «КІА RIO 1.4», д.н.з. НОМЕР_1 , та легковий комбі-В марки «Ford Fiesta», д.н.з. НОМЕР_3 . Залишено без змін, а апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 без задоволення.

Проте, як зазначила в клопотанні захисник ОСОБА_4 , сторона захисту звертається до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України.

Так, статтею 174 КПК України передбачено, що, зокрема, арешт майна може бути скасовано за клопотанням володільця майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

В свою чергу, арештом майна є тимчасове позбавлення, зокрема, підозрюваного можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог цього кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, використовувати це майно (ч.1 ст.170 КПК України)

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на, в тому числі, рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна.

Захисник ОСОБА_4 подала заяву про залишення без розгляду клопотання в частині скасування арешту майна.

Таким чином, з матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що викладені в клопотанні доводи не встановлюють наявність всіх умов, які мають бути підставою скасування накладеного арешту майна відповідно до вимог ст.ст. 173,174 КПК України, тому вважаю, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вмотивованих правових підстав та посилання на певні обставини клопотання не містить.

Керуючись ст.ст. 170-174, 182, 194, 204, 376 КПК України, слідчій суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про повернення застави в розмірі 365400 грн., яка була внесена у кримінальному провадженні №0000034 відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України.

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 01.09.2014 року, по кримінальному провадженню №0000034 від 21.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1