Романівський районний суд Житомирської області
ВИРОК

Іменем України

29 серпня 2012 року Романівський районний суд Житомирської області

в складі:

головуючого - судді Бабича С.В., при секретарі Строган JI.B., з участю прокурора Поплавського A.A., захисника ОСОБА_1 А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальну справу по обвинуваченню:

Г уріна ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого; за статтями 15 частиною 2, 185 частиною 3 Кримінального кодексу України (далі КК У країни),-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2012 року близько 20 години ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, з метою таємного викрадення чужого майна зайшов в домогосподарство, розташоване по вулиці Фабричній, 19 в смт. Миропіль Романівського району, звідки намагався таємно викрасти майно ОСОБА_4: алюмінієвий бідон, ємкістю 38 літрів, вартістю 420 грн., який знаходився в хліві домогосподарства, мобільний телефон «Nokia 6060», вартістю 185 грн., з сім- картою «Діджус», вартістю 25 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 8,82 грн., сальник «Corteco», вартістю 30 грн., автомобільний зарядний пристрій до фото-відеореєстратора, вартістю 25 грн., які знаходились в автомобілі «Fiat Doblo», державний номерний знак AM 1218 АХ.

Всього ОСОБА_3 намагався викрасти майна ОСОБА_4 на загальну суму 693,82 грн., однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий сторонньою особою.

В судовому засіданні підсудний вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро покаявся та показав, що 10 березня 2012 року, в вечірній час, після вживання спиртних напоїв, він, проходячи біля домогосподарства ОСОБА_4 вирішив скоїти звідти крадіжку. Зайшовши в дане домогосподарство він проник в хлів та взяв там алюмінієвий бідон, який заніс до воріт. Після цього він проник в автомобіль, який стояв на подвір»ї та мав намір викрасти звідти мобільний телефон, сальник і зарядний пристрій, однак був затриманий незнайомим йому чоловіком, який вийшов з будинку ОСОБА_4

Враховуючи, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи щодо вчинення підсудним крадіжки, суд, на підставі статті 299 частини 3 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Дії підсудного, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення, суд кваліфікує: статтями 15 частиною 2, 185 частиною З КК України.

При призначенні покарання підсудному суд виходить із загальних засад призначення покарання і враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, умови життя та виховання, а також обставини, що пом»якшують та обтяжують його покарання.

При цьому судом встановлено, що злочин, скоєний підсудним є тяжким.

ОСОБА_3 народився 10 червня 1995 року та виховувався у повній багатодітній сім»ї. За місцем проживання характеризується позитивно, має нормальний стан здоров»я.

Обставинами, що пом»якшують покарання підсудного є щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп»яніння.

З урахуванням наведеного суд вважає, що підсудному повинно бути призначене мінімальне покарання, передбачене в санкції статті 185 частини З КК України.

При цьому суд, враховуючи тяжкість злочину та особу винного, зокрема його неповнолітній вік, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статей 75,104 КК України.

Необхідності призначення ОСОБА_3 громадського вихователя суд не вбачає.

Відповідно до пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», суд вважає за необхідне покласти судові витрати, пов»язані з проведенням товарознавчої експертизи, на батька підсудного.

Керуючись статтями 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого статтями 15 частиною 2, 185 частиною З КК України та призначити покарання - три роки позбавлення волі.

Згідно статей 75, 104 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов»язки, передбачені статтею 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Встановити ОСОБА_3 тривалість іспитового строку один рік.

Запобіжний захід засуджениму ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази: алюмінієвий бідон, мобільний телефон з сім-картою,

сальник, зарядний пристрій - залишити законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 470,40 грн. судових витрат, пов»язаних з проведенням товарознавчої експертизи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: С.В.Бабич