У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Калиняк О.М.

суддів Данка В.В., Ревера В.В.

при секретарі Бучківській В.Л.

з участю прокурора Кухти В.З.

засудженого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2009 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2009 року

Г а с ю к ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець

м. Львова, раніше не судимий, проживає

у м. Львові, вул. Баштанна,2,

засуджений за ч.2 ст. 15, ст. 335 КК України на 1 (один) рік 6 місяців обмеження волі; за ч.3 ст. 358 КК України на 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання 1 (один) рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік та покладено обов'язки, передбачені п.2, п.3 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу залишено засудженому без зміни.

Вирішено питання про речові докази.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він з метою ухилитися від призову на строкову військову службу, у жовтні 2007 року подав у Залізничний РВК м. Львова підроблений документ - довідку від 05.10.2007 р. Львівської філії приватного вищого навчального закладу "Європейський університет" про те, що він є студентом цього навчального закладу, чим вчинив дії, спрямовані на ухилення від призову на строкову військову службу. Однак злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від волі винного, оскільки підроблення довідки було виявлене працівниками Залізничного РВК м. Львова.

На вирок суду засуджений та його захисник - адвокат ОСОБА_2 подали апеляції, в яких просять вирок скасувати, на підставі ст. 45 КК України звільнити засудженого від кримінальної відповідальності в звязку з дійовим каяттям і справу закрити. Як на підставу скасування вироку покликаються на те, що суд першої інстанції незаконно залишив поза увагою їх клопотання про звільнення підсудного від кримінальної відповідальності та закриття справи. Вважають, що слід було застосувати ст. 45 КК України, оскільки ОСОБА_1 вчинив злочини невеликої тяжкості, вину визнав, написав явку з повинною, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, наслідків не наступило (після надання неправдивої довідки відстрочка від призову на строкову військову службу не надавалась, призов був скасований за відсутністю команди на відправку восени 2007 року).

В ході проведеного апеляційним судом судового слідства ОСОБА_1 підтримав апеляції та просить їх задоволити. Засуджений пояснив, що і на досудовому слідстві, і в суді першої інстанції він повністю визнав вину у використанні завідомо підробленого документу і в замаху на ухилення від призову. Він дійсно намагався ухилитися від призову на строкову військову службу шляхом подачі підробленої довідки і розкаюється в цьому. Кажучи в судовому про часткове визнання ним вини, він мав на увазі, що після викриття його у вчиненні злочину він у подальшому від призову не ухилявся.

Провівши у справі судове слідство, заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого, думку прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляцій без задоволення, обговоривши наведені в апеляціях доводи й перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляції слід задоволити.

При розгляді справи суд першої інстанції допустив неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення кримінально-процесуального закону, що відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст. 367, п.1 ч.2 ст. 370, ст. 371 КК України тягне за собою скасування вироку.

Згідно зі ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялась, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала заподіяні нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.3 постанови від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної), не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Щире розкаяння характеризує суб'єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Передбачене у ст. 45 КК звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов'язковим. Його треба здійснювати в порядку, встановленому ст. 7-2 КПК, незалежно від того, надійшла справа до суду із відповідною постановою чи з обвинувальним висновком.

Виходячи із встановленої ст. 12 КК України класифікації, злочини, передбачені ст. 335, ч.3 ст. 358 КК України, є злочинами невеликої тяжкості.

ОСОБА_1 є особою, яка вперше вчинила злочини невеликої тяжкості, котрі утворюють ідеальну сукупність.

ОСОБА_1 активно сприяв розкриттю злочинів, повідомивши органам досудового слідства усі обставини вчинених ним злочинів; щиро покаявся на досудовому слідстві та при розгляді справи судом першої інстанції.

Внаслідок скоєних ОСОБА_1 злочинів шкоду не заподіяно й збитків не завдано.

Як вбачається з довідки № 251 від 03.09.2009 року Личаківсько-Шевченківсько-Залізничного об'єднаного районного військового комісаріату м. Львова, призов на строкову військову службу було скасовано за відсутністю команди на відправку восени 2007 року; весною 2008 року ОСОБА_1 був тимчасово знятий з військового обліку в зв'язку з вибуттям за межі України на термін більше трьох місяців (перебував у Росії на заробітках); призов було скасовано за відсутністю команди на відправку восени 2008 року (а.с.115).

Отже в даному випадку наявні усі передбачені ст. 45 КК України умови звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так як дана норма носить імперативний характер і встановлює обов'язок суду за наявності зазначених умов звільняти особу від відповідальності, ОСОБА_1 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15, ст. 335, ч.3 ст. 358 КК України, обвинувальний висновок - скасуванню, а справа - закриттю відповідно до п.1 ч.1 ст. 7-1, ч.2 ст. 7-2, ст. 376 КПК України.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 17 серпня 2009 року (а.с.108), під час судового розгляду справи підсудний ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності в зв'язку з тим, що він щиро розкаявся, повністю визнає свою вину та зобов'язується в майбутньому подібного не вчиняти. Постановою суду від 17 серпня 2009 року було відмовлено у задоволенні клопотання підсудного з покликанням на те, що ОСОБА_1 у вчиненому щиро розкаюється, сприяв розкриттю злочину, однак не вчинив жодної дії на усунення заподіяної шкоди (а.с.109).

Між тим вказане судове рішення не відповідає вимогам закону, оскільки в результаті вчинених ОСОБА_1 дій шкода не заподіяна і перешкод до застосування ст. 45 КК України не було.

Вказівка у вироку суду на те, що підсудний свою вину у вчиненні злочинів визнав частково, не відповідає фактичним обставинам справи й суперечить даним у судовому засіданні та викладеним у вироку показанням підсудного про те, що він з метою ухилення від призову на строкову військову службу подав до райвійськкомату підроблений документ; в подальшому, коли підроблення довідки було виявлене працівниками райвійськкомату, він не ухилявся від проходження військової служби (а.с.126 зворот, 129).

Таким чином підсудний повністю визнав свою вину в інкримінованих йому злочинах замаху на ухилення від призову на строкову військову службу та використання завідомо підробленого документа.

Судом не були виконані вимоги п.1 ч.1 ст. 7-1, ч.2 ст. 7-2, ч.1 ст. 282 КПК України, відповідно до яких за наявності підстав, зазначених у ст. 45 КК України, у справах, що надійшли до суду з обвинувальним висновком, суд в судовому засіданні виносить постанову про закриття справи.

Отже суд першої інстанції допустив неправильне застосування кримінального закону не застосував кримінальний закон, який підлягав застосуванню, а також істотне порушення кримінально-процесуального закону - за наявності підстав для закриття справи не закрив її, що відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст. 367, п.1 ч.2 ст. 370, ст. 371 КК України є підставами для скасування обвинувального вироку.

З огляду на викладене апеляції засудженого та його захисника є обґрунтованими, вирок підлягає скасуванню, а справа закриттю із звільненням ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України.

Керуючись ст. 45 КК України, ст.ст. 365, 366, 367, 376 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляції засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2 задоволити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 03 листопада 2009 року щодо ОСОБА_1 скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15, ст. 335, ч.3 ст. 358 КК України на підставі ст. 45 КК України в звязку з дійовим каяттям.

Справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст. 15, ст. 335, ч.3 ст. 358 КК України закрити.

Обраний ОСОБА_1 запобіжний захід підписку про невиїзд скасувати.

Речові докази: довідку Львівської філії приватного вищого навчального закладу "Європейський університет" від 05 жовтня 2007 року (а.с.80) залишити в матеріалах справи; особову справу призовника ОСОБА_1 повернути Личаківсько-Шевченківсько-Залізничному об'єднаному районному військовому комісаріату м. Львова.

Головуючий

Судді