АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2274/15 Справа № 199/8073/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000825, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Амур Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_6 на ухвалу Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року про повернення обвинувального акту щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Кримінальне провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Амур Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, повернуто прокурору в порядку п.3 ч.3 ст.314 КПК України як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що підставою повернення є невідповідність обвинувального акта вимогам п.п. 2, 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: зазначені в акті адреси місця проживання всіх трьох обвинувачених не є фактичним місцем їх проживання та перебування, також містить суперечливі відомості відносно особи потерпілої, так як за текстом акта матеріальна шкода завдана ОСОБА_11 , а анкетні відомості вказані ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі висновки суду щодо невідповідності обвинувального акта вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України не є підставою для його повернення, так як на момент направлення кримінального провадження до суду адреси місця проживання обвинувачених слідчим СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області є встановленими та чітко зазначені в обвинувальному акті. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про сповіщення належним чином обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 . При цьому, як вважає прокурор, ухилення обвинувачених від явки до суду є підставою не для повернення обвинувального акта, а для оголошення їх в розшук та зупинення підготовчого провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримала апеляційну скаргу, просила задовольнити її в повному обсязі, вважала ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, просила її скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту є відсутність станом на 23 жовтня 2015 року обвинувачених в СІ м. Дніпропетровська, а також їх неявка з невідомих підстав у судове засідання 26.10.2015р., 06.11.2015р., 09.11.2015р., 11.11.2015р., 13.11.2015р. Крім того, ухвали про етапування обвинуваченого ОСОБА_8 та про привід обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_9 не виконані. Згідно рапортів, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за місцем проживання по АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_5 , відповідно, не проживають.

Із матеріалів справи вбачається, що судом неодноразово направлялися обвинуваченим судові повістки про виклик у підготовче судове засідання (а.п. 14, 29, 34, 38, 50), робилися запити до СІ м.Дніпропетровська (а.п. 15-17, 26-28, 32-33, 37, 43-45, 49). Отже, суд першої інстанції належним чином сповіщав ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про час і місце розгляду справи за адресами, вказаними у обвинувальному акті. Однак, через невідповідність зазначеної в обвинувальному акті адреси місця проживання всіх трьох обвинувачених з фактичним місцем їх проживання та перебування,- розгляд провадження неможливий.

Відповідно до ч.3 ст.21, ч.2 ст.318 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку передбаченому цим Кодексом, крім того, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Згідно із ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції правильно вказав на порушення вимог кримінально-процесуального кодексу України при складанні обвинувального акту.

Слід погодитись з таким висновком суду, оскільки вказані адреси в обвинувальному акті не відповідають дійсності, що суперечить вимогами п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності анкетних відомостей обвинувачених. Так, в обвинувальному акті зазначені адреси проживання, що суперечать фактичним обставинам, оскільки згідно рапортів вбачається, що протягом тривалого часу - близько двох місяців ОСОБА_7 за вказаною адресою не проживає, а за адресою обвинуваченого ОСОБА_9 взагалі ніхто не відчиняє. Їх явка в підготовче судове засідання шляхом примусового приводу не забезпечена, ухвали суду про привід не виконані (а.п. 41, 48). Таким чином, відсутність зазначення в обвинувальному акті дійсної адреси проживання обвинувачених свідчить про невідповідність обвинувального акту ст.291 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно та законно прийшов до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору для приведення його у відповідність згідно з вимогами ст.291 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

В задоволенні апеляційної скарги прокурора прокуратури Амур Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2015 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4