В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2015 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження № 1-кп/308/489/15, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001852 від 21.08.2014 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, м. Ужгород, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, на утриманні якого перебуває син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
15 серпня 2014 року близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, через пошкоджені вхідні двері, проник до приміщення не функціонуючого кафе бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване по АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_7 барну стійку зі стелажами, які у подальшому перемістив до квартири свого знайомого ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 23/640 від 25.11.2014 залишкова вартість барної стійки, барних стелажів, один елемент яких надано для дослідження. Бувших у використанні з лютого 2011 року, з урахуванням ознак зносу. Станом цін на 25.08.2014 року становить 1 400,00 грн.
Формулювання обвинувачення: своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у інше приміщення крадіжку.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті, а також розмірів заподіяної шкоди. Пояснив про обставини скоєних злочинів, як викладено вище.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України та не оспорювання фактичних обставин справи та розміру заподіяної шкоди, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням даних про його особу.

Таким чином, суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 як крадіжку, поєднану з проникненням в інше приміщення.

Оскільки, як зазначено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Поняття "інше приміщення" включає різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей або матеріальних цінностей (виробниче або службове приміщення підприємства, установи чи організації, гараж, інша будівля господарського призначення, відокремлена від житлових будівель, тощо).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Закарпатської області, м. Ужгород, громадянин України, не працюючий, з середньою спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, на утриманні якого перебуває син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до довідок на обліку у фтизіатра не перебуває, під диспансерним наглядом в Закарпатському обласному наркологічному диспансері не перебуває.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, та вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 достатньо призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, в межах санкції статті.

Враховуючи тяжкість злочину, наявність пом`якшуючих обставин та особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітнього сина, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 був обраний у вигляді тримання під вартою за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.04.2015 року, проте за ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 08.05.2015 року зазначену ухвалу було скасовано та застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло в АДРЕСА_1 , цілодобово строком до 25.06.2015 року включно. У подальшому зазначений запобіжний захід судом не продовжувався, оскільки відповідного клопотання від прокурора до суду не надходило, обвинувачений не переховувався від суду.

Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Роз`яснити потерпілій ОСОБА_7 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Речові докази: вилучені під час огляду місця події елементи барної стійки та елементи стелажів, які під розписку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_7 - вважати повернутими законному володільцю.

Процесуальні витрати на проведення товарознавчої експертизи у розмірі 393,12 гривень (триста дев`яносто три гривні 12 копійок) стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1