Ухвала

іменем україни

12 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_3,

суддів: ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, котрий приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року,

встановила:

вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, уродженець

м. Білозерське Добропільського району Донецької області, проживаючий АДРЕСА_1,

раніше судимий,

засуджений за частиною 2 статті 289 КК України на 6 років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

На підставі частини 1 статті 71, статті 72 КК України частково приєднано покарання призначене за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 24 липня 2013 року за частиною 1 статті 309 КК України та ОСОБА_1 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років 6 місяців

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянин України, уродженець

м. Білозерське Добропільського району Донецької області, проживаючий АДРЕСА_2,

відповідно до статті 89 КК України є такий, що судимості не мав,

засуджений за частиною 2 статті 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2 - 4 частини 1 статті 76 цього Кодексу.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змінено в частині призначеного покарання.

ОСОБА_1 призначено покарання за частиною 2 статті 289 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців без конфіскації належного йому майна. На підставі статті 71 КК України шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_1 за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки без конфіскації належного йому майна.

В порядку частини 2 статті 404 КПК України вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2 змінено. ОСОБА_2 призначено покарання за частиною 2 статті 289 КК України із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації належного йому майна.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_2 звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки.

В решті вирок щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 червня 2015 року касаційну скаргу прокурора залишено без руху з наданням йому п'ятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 3 статті 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як убачається з наявного в матеріалах провадження за скаргою рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та даних Київської міської дирекції «Укрпошта», 17 червня 2015 року уповноваженою особою прокуратури отримано копію вказаної ухвали касаційного суду.

Тоді як, на її виконання прокурор направив повторну скаргу, що, як слідує з касаційної скарги та даних Київської міської дирекції «Укрпошта», датована та направлена до суду касаційної інстанції лише 25 червня 2015 року.

Отже, прокурор подав касаційну скаргу поза межами установленого ухвалою касаційного суду строку, а відтак його касаційна скарга підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК України, колегія суддів

постановила:

повернути прокурору, котрий приймав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року щодо засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5