Справа № 296/9087/15-к
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2015 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 від 31.07.2015 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :

12.08.2015 ОСОБА_3 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з зазначеною скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області від 31 липня 2015 року про закриття кримінального провадження за №0000070 за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

Подана скарга обґрунтовувалась неповнотою проведеного досудового розслідування, зазначалося, що слідчим не враховано, що гр. ОСОБА_6 був учасником цивільної справи, у якій оспорювалося право власності на будинок та земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належним чином повідомлявся про час та місце її розгляду та знав про рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.01.2014 року, після чого подав до Житомирського районного суду заяву про скасування заходів забезпечення позову. Вказувалося, що діями ОСОБА_6 заявнику було завдано матеріальної та моральної шкоди, яка виразилась у неможливості розрахуватися з банком за наданий іпотечний кредит та позбавило заявника місця проживання.

Особа, що звернулася зі скаргою ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі, вказувала на неповноту та однобічність проведеного слідчим досудового розслідування, у зв`язку з чим просила постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати.

Прокурор в судовому засіданні проти скарги заперечував, посилаючись на те, що досудове розслідування проведено повно та об`єктивно, а також те, що оскаржувана постанова слідчого є законною та обґрунтованою, просив у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін судового процесу, дослідивши матеріали скарги та закритого кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 25.05.2015 ОСОБА_3 звернувся до прокуратури Житомирської області з заявою про кримінальне правопорушення, в якій вказувала, що всупереч рішенню Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 22.01.2014 року, яким окрім іншого, визнано недійсним свідоцтво №9800/44 про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого 09.08.2012 р. ОСОБА_6 , останнім за попередньою змовою з приватним нотаріусом ОСОБА_7 , 30.04.2014 р. незаконно здійснено відчуження нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_3 .

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 05.06.2015 року прокуратуру Житомирської області зобов`язано виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України та внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 26.05.2015 р. про вчинення злочину.

24.06.2015 прокуратурою Житомирської області до ЄРДР за №0000070 внесено відомості про те, що окремі працівники СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області самовільно всупереч установленому законом порядку продали майно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України та розпочато досудове розслідування.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 звернулася із позовом у Житомирський районний суд до ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «ДельтаБанк», ВДВС Житомирського РУЮ, ПП «Нива В.Ш.», ОСОБА_6 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання результатів протоколів прилюдних торгів, свідоцтва про придбання арештованого майна з прилюдних торгів та акту державного виконавця про реалізацію майна іпотеки недійсними, за результатами розгляду якого 05.06.2013 судом позов задоволено повністю.

Вказане рішення суду першої інстанції ухвалою Вищого спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних від 22.01.2014 року, залишено в силі.

30.04.2014 ОСОБА_6 оформив право власності на ОСОБА_8 та його двох неповнолітніх дітей шляхом укладення договору дарування.

Постановою старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 від 31 липня 2015 року закрито кримінальне провадження №0000070 від 25.06.2015, у зв`язку з відсутністю у діях слідчого СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Закриваючи кримінальне провадження №0000070 слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 не було відомо про винесення рішення ВССУ, яким визнано результати протоколів прилюдних торгів, свідоцтва про придбання арештованого майна (квартири та земельної ділянки) з прилюдних торгів та акту державного виконавця про реалізацію майна іпотеки недійсним, так як відсутні будь-які дані про її отримання останнім.

Слідчим суддею встановлено, що такого висновку слідчий дійшов лише з наявного в закритому кримінальному провадженні - матеріалів наглядового провадження №06/1-535-14, заведеного по кримінальному провадженню №0000359 за фактом незаконного заволодіння працівником правоохоронного органу майна ОСОБА_3 шляхом шахрайства, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч1 ст. 190КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно із ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 91 та ч. 1 ст. 92 КПК України, у кримінальному провадженні в обов`язковому порядку підлягають доказуванню обставини, які є підставою для закриття кримінального провадження і обов`язок доказування покладається на слідчого та прокурора.

Натомість органом досудового розслідування вказаних вимог закону не дотримано.

Так, матеріали кримінального провадження №0000070 взагалі не місять ані рішення суду апеляційної інстанції, яким в апеляційному порядку переглядалося рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 05 червня 2013 року, яким зокрема, визнано недійсним свідоцтво про придбання ОСОБА_6 арештованого майна (квартири та земельної ділянки) з прилюдних торгів, ані рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення від 22.01.2014 року.

При цьому, у матеріалах закритого кримінального провадженні відсутні будь-які докази, з яких власне слідчий дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 не було відомо про винесення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення від 22.01.2014 року, яким, зокрема, визнано недійсним свідоцтво про придбання ОСОБА_6 арештованого майна (квартири та земельної ділянки) з прилюдних торгів.

Вказане свідчить про те, що слідчий в порушення вимог п.4 ч.1 ст.91 та ч.1 ст.92 КПК України до проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000070 підійшов формально та поверхнево, обмежившись лише проведенням допиту потерпілої ОСОБА_3 та складанням протоколу огляду документів від 21.07.2015, не провів необхідного та ретельного досудового розслідування, не здійснив будь-яких слідчих чи процесуальних дій щодо перевірки обставин на які вказувала ОСОБА_3 у своїй заяві про кримінальне правопорушення від 25.05.2015, належно чином не з`ясував дійсні обставини кримінального провадження, що мали бути ним враховані та підлягають доказуванню при прийнятті оскаржуваного рішення про закриття кримінального провадження.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про незаконність винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження у зв`язку із допущеною однобічністю та неповнотою досудового розслідування, у зв`язку із чим оскаржувана постанова не може залишатися в силі, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 117, 303, 306, 307, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 від 31 липня 2015 року про закриття кримінального провадження №0000070 - скасувати.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1