Справа №580/887/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - Бакланов
Номер провадження 11-кп/788/524/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000324 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 02 липня 2015 року, яким

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст. 185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 02 липня 2015 року, в якій він просить змінити вирок суду, застосувавши положення ст.69 КК України, призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Даним вироком ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 місяця арешту,

за ч.2 ст.185 КК України у виді 6 місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно до відбування призначено ОСОБА_5 покарання у виді 6 місяців арешту.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 122 грн. 76 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений вказує про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості, оскільки він раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, активно сприяв розкриттю злочину, щиро покаявся в скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, зокрема цивільну дружину та двох неповнолітніх дітей на утриманні.

За вироком суду, ОСОБА_5 визнаний винуватим в тому, що 05 березня 2015 року, близько 17 години, перебуваючи неподалік городу господарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , виявивши культиватор марки КПС-4,2 до якого були прикручені металеві борони в кількості 6 штук, за допомогою гайкових ключів відкрутив 4 борони, вартістю 1253 грн., та перевіз зазначені борони до свого господарства, а в подальшому продав їх за 120 грн.

Крім того, 20 березня 2015 року, близько 17 години, ОСОБА_5 , прийшовши до городу господарства АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , за допомогою гайкових ключів відкрутив 2 борони вартістю 625грн. 50коп. з культиватору марки КПС-4,2, які перевіз до свого господарства, а в подальшому продав, спричинивши тим самим ОСОБА_7 шкоду на загальну суму 1879грн. 50коп.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, потерпілого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги за умови відшкодування завданих йому збитків, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини провадження, встановлені судом першої інстанції, апелянтом не оскаржуються.

За встановлених судом фактичних обставин провадження дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч.1 та ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції вірно врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, мотиви його вчинення, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, визнав свою вину, а також відсутність як обставин, які пом`якшують покарання, так і обставин, які його обтяжують, а тому призначив ОСОБА_5 покарання у виді арешту в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією тяжчої частини інкримінованої йому статті кримінального закону.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку суд цілком обґрунтовано призначив покарання та належно мотивував це у вироку, призначене ОСОБА_5 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, є домірним скоєному, підстав для призначення більш м`якого покарання за наведених обвинуваченим в апеляційній скарзі підстав не вбачається.

При цьому не заслуговують на увагу колегії суддів доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про наявність підстав для застосування положень ч.1 ст.69 КК України при призначенні покарання, оскільки те, що останній позитивно характеризується за місцем мешкання, визнав свою вину, було враховано судом першої інстанції. Разом з тим, наведені обставини, а також те, що останній має на утриманні цивільну дружину та її малолітніх дітей, активно сприяв розкриттю злочину, щиро покаявся в скоєному, враховуючи те, що він не відшкодував заподіяну потерпілому шкоду навіть на момент звернення з апеляційною скаргою, не є такими, що істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину і достатніми для того, щоб вплинути на пом`якшення покарання.

Істотних порушень норм кримінально - процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 02 липня 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3