Справа № 211/2379/15-к
Провадження 1-кп/211/419/15
У Х В А Л А
05 жовтня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
з участю: прокурора прокуратури м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
У провадженні Довгинцівського районного суду м.Кривого Рога Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Відносно ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
На розгляд учасників судового провадження суд поставив питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає, і на даний час триває судовий розгляд кримінального провадження.
Прокурор у судовому засіданні вважав за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , зазначивши, що ризики, які враховувались при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , не зникли. Потерпілий підтримав думку прокурора щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ..
Обвинувачений ОСОБА_8 вважав що доцільно змінити йому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_6 вважала за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме на домашній арешт.
Заслухавши прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , дослідивши обвинувальний акт з доданими матеріалами, суд дійшов наступного висновку.
При вирішення питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує вимоги ст.178 КПК України, а саме:
- ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років;
- ОСОБА_8 має вік 42 роки, не є інвалідом, неодружений, не працює, тобто соціальні зв`язки є слабкими, має непогашену судимість.
Вищезазначене у підсумку дає підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись на волі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.6 ст.3 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
Суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, об`єктом якого є життя людини. На думку суду конкретним суспільним інтересом, який превуалює на принципом поваги до свободи особистості є забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме людини, її життя та здоров`я.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи у сукупності всі обставини суд вважає, що відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого та слід продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 110, 314-316, 369-372 КПК України,-
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 грудня 2015 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Дата закінчення дії ухвали - 01 грудня 2015 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2