Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-1287 /2010 р. Головуючий в 1 інстанції: Строілов С.О.
Категорія: ч.1 ст.263 КК України Доповідач: Ришкова Н.М.
У Х В А Л А

іменем України

19 жовтня 2010 року м.Херсон.

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі : головуючого - Годуна В.А.,

суддів - Ришкової Н. М., Ковальової Н.М.,

з участю прокурора -Литвиненка О.О.,

засудженого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні кримінальну справу за апеляцією прокурора Білозерського району на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2010 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_1, 25,10.1973 року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: Херсонська область, с.м.т..Білозерка, АДРЕСА_1, раніше судимого 29.08.2008 року Білозерським районним судом Херсонської області за ст. 162 ч.1 УК України до штрафу у розмірі 850 грн.,-

засуджено за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з штрафом у розмірі 850 грн. , призначеним вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 29.08.2008 року, який відповідно до ч.І ст. 72 УК України підлягає самостійному виконанню. На підставі ст. 75 УК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік з покладенням обовязків відповідно до ст. 76 УК України не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавської системи, повідомляти органи кримінально-виконавської системи про зміну місця проживання і роботи, періодично зявлятися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід відносно засудженого до вступу вироку в законну силу залишений без зміни підписка про невиїзд. ;

По справі вирішена доля речового доказу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати в сумі 375 грн. 36 коп.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те , що восени 2009 року, на березі озера Біле в с.м.т.Білозерка Херсонської області , незаконно придбав шляхом привласнення знайденого гладкоствольну вогнепальну зброю - одноствольний дульнозарядний пістолет, виготовлений саморобним способом, який переніс до місця свого проживання: Херсонська область, с.м.т.Білозерка, АДРЕСА_1, де зберігав без передбаченого законом дозволу до вилучення працівниками міліції 18.02.2010 року.

В апеляції прокурор району, не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_1за ч.І ст.263 КК України, вважає, що вирок районного суду є незаконним і підлягає скасуванню у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання особі засудженого внаслідок його м'якості. Просив скасувати вирок суду та постановити новий вирок, згідно з яким призначити йому покарання засудженому за ч.І ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.71 КК України приєднати не відбуте покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 29.08.2008 року та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі; відповідно до ч.З ст.72 КК України покарання у виді штрафу, призначеного за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 29.08.2008 року і покарання у виді 2 років позбавлення волі, призначене за ч.1 ст.263 КК України виконувати самостійно.

Від інших учасників судового розгляду кримінальної справи апеляції не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора , який повністю підтримав апеляційні вимоги прокурора Білозерського району Херсонської області, засудженого, який просив апеляцію прокурора залишити без задоволення, останнє слово засудженого, в якому просив вирок місцевого суду залишити в силі, розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, є вірним і ніким не оскаржується .

Справа розглядалася в порядку ст.299 УКПК України, так як суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися, підсудний повністю визнавав свою вину у скоєнні інкримінованого злочину.

Призначаючи остаточне покарання засудженому, суд першої інстанції врахував в достатній мірі характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_2 злочину, який не є тяжким, відсутність наслідків по справі, дані про особу засудженого, який характеризується задовільно, має постійне місце проживання, молодий вік, та стан здоровя, в якості помякшуючих обставин суд обґрунтовано визнав визнання вини та щиросердне каяття, по справі обтяжуючих покарання обставин не виявлено.

Відповідно протоколу судового засідання прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції також просив обрати покарання засудженому з застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

За таких обставин суд обґрунтовано прийшов до висновку про обрання покарання засудженому із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України, визначеному в резолютивній частині вироку.

Будь-яких обставин, які б спростовували б такий висновок суду, прокурором в апеляції не на зазначено.

Тому апеляційні вимоги прокурора щодо безпідставності застосування ст.75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_1та скасування вироку не підлягають задоволенню. Керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора Білозерського району залишити без задоволення, а вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 15 квітня 2010 року щодо ОСОБА_1 без змін .

Головуючий:

Судді: