Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-154/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі:

головуючого судді Загуменнової Н.М.

при секретарях Потопальській О.М., Прокопенко Л.А., Райвахівській Л.В.

за участю прокурора Афанасьєвої Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростені справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, раніше не судимої, без визначеного місця проживання, останнє місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 буд.№ 5 кв. 26,

у вчиненні злочину, передбаченого за ст.190 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2009 року близько 13 години підсудна ОСОБА_1, маючи умисел на заволодіння майном ОСОБА_2 шляхом обману, достовірно знаючи про те, що квартира № 7 в будинку № 19 Б по вул. Київській в м. Коростені належить на праві власності ОСОБА_3, надала потерпілій ОСОБА_2 неправдиві відомості про належність цієї квартири та повідомила ОСОБА_2, що вищевказана квартира належить на праві приватної власності їй та домовилась з потерпілою ОСОБА_2 про продаж цієї квартири за 70 000 грн. і запевнила потерпілу щодо швидкого переоформлення відповідних документів. Після цього підсудна ОСОБА_1 попросила внести задаток в сумі 25 000 грн. за купівлю зазначеної квартири. Потерпіла ОСОБА_2 на дану пропозицію погодилась та того ж дня близько 15 години, перебуваючи поблизу будинку № 28 Б по вул. Сосновського в м. Коростені добровільно передала підсудній ОСОБА_1 гроші в сумі 25 000 грн. через ОСОБА_4 як завдаток за купівлю квартири.

Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння майном ОСОБА_2 шляхом обману, підсудна ОСОБА_1 20 березня 2009 року о 22 годині прийшла в квартиру № 6 будинку № 28 Б по вул. Сосновського в м. Коростені, яка належить потерпілій ОСОБА_2, де запропонувала потерпілій ОСОБА_2 передати їй ще 30 000 грн. за продаж квартири № 7 будинку №19 б по вул. Київській в м. Коростені, зазначивши при цьому, що в такому випадку вищевказана квартира буде продана їй не за 70 000 грн., як було обумовлено раніше, а за 55 000 грн. Таким чином підсудна ОСОБА_1 запевнила потерпілу ОСОБА_2 про вигідність передачі їй грошей в сумі 30 000 грн. Потерпіла ОСОБА_2, погодившись на дану пропозицію, цього ж дня та в цей же час передала підсудній ОСОБА_1 гроші в сумі 30 000 грн., відібравши від підсудної ОСОБА_1 письмову розписку про отримання останньою грошей за квартиру та про зобовязання продати квартиру до 23 березня 2009 року.

23 березня 2009 року підсудна ОСОБА_1 квартиру № 7, що знаходиться в будинку № 19 б по вул. Київській в м. Коростені потерпілій ОСОБА_2 не продала, так як ця квартира підсудній не нележить на праві приватної власності про що підсудній ОСОБА_1 було достовірно відомо ще до домовленості про продаж квартири, грошей в сумі 55 000 грн. підсудна ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_2 не повернула. Таким чином підсудна ОСОБА_1 шляхом обману заволоділа майном потрепілої ОСОБА_2 на загальну суму 55 000 грн., заподіявши при цьому потрепілій значної матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Повторно, 29 вересня 2009 року підсудна ОСОБА_1, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, маючи у своєму користуванні паспорт та медичну картку своєї матері - ОСОБА_6, вирішила отримати кошти на одноразову допомогу для поховання особи.

Цього ж дня, приблизно о 15 годині, підсудна ОСОБА_1, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння шляхом обману майном, яке належить державі, прийшла в кабінет терапевтичного відділення Коростенської центральної міської поліклініки, що розташована по вул.Грушевського, 7 в м.Коростень, де з метою отримання лікарського свідоцтва про смерть своєї матері ОСОБА_6, звернулася до лікаря-терапевта ОСОБА_7, яка обслуговує дільницю де проживала та була зареєстрована ОСОБА_6, а саме: м.Коростень, вул.Київська, буд.№13, кв.№16. Підсудна ОСОБА_1, зважаючи на те, що лікар ОСОБА_7 добре знала її матір - ОСОБА_6 та негативний стан здоровя останньої, достовірно знаючи про те, що її мати ОСОБА_6 жива, повідомила лікарю ОСОБА_7 про те, що її мати померла. Таким чином, шляхом обману надання неправдивих відомостей, ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_7 лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_6

Продовжуючи свої злочинні дії, підсудна ОСОБА_1 30 вересня 2009 року о 10-й годині з паспортом громадянина України, що виданий на імя ОСОБА_6, та незаконно отриманим лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 , звернулася до міського відділу реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, який розташований за адресою: м.Коростень, вул.Грушевського,25, де, не повідомляючи головному спеціалісту Коростенського відділу РАЦС ОСОБА_8 про незаконність отриманих документів, надала останній паспорт громадянина України, виданий на імя ОСОБА_6 та лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_6, на підставі яких отримала свідоцтво про смерть особи та витяг з державного реєстру про смерть особи ОСОБА_6, котрі необхідні для отримання в пенсійному фонді доручення на отримання одноразової допомоги для поховання особи.

Отримавши зазначені документи, підсудна ОСОБА_1 цього ж дня приблизно о 14-й годині, з метою отримання доручення для отримання разової допомоги на поховання, прийшла до відділу пенсійного забезпечення Коростенського пенсійного фонду в м.Коростень, який розташований в м.Коростень, вул.Сосновського,46, де надала головному спеціалісту по призначенню пенсії ОСОБА_9 незаконно отримані вищевказані документи, що підтверджують смерть ОСОБА_6 та написала заяву щодо видачі грошової допомоги на поховання своєї тітки, тобто умисно приховала родинні звязки з померлою особою, в результаті чого отримала доручення на отримання одноразової допомоги для поховання ОСОБА_6

Після чого цього ж дня, приблизно о 16-й годині підсудна ОСОБА_1, маючи намір на отримання чужого майна, яке належить державі, шляхом обману, пішла до відділення Коростенського центрального пункту звязку №2, яке розташоване в м.Коростень, вул.Грушевського, 9, де у 4-му відділі прийому та виплати грошових коштів, надала касиру ОСОБА_10 доручення на отримання одноразової допомоги для поховання. Так як всі документи були оформлені належним чином, ОСОБА_10 видала ОСОБА_1 гроші в сумі 1458 гривень 78 копійок. В результаті цього підсудна ОСОБА_1 шляхом обману заволоділа чужим майном, а саме державними коштами в сумі 1458 гривень 78 копійок, чим заподіяла матеріальну шкоду державі на вищевказану суму.

Допитана в судовому засіданні по суті предявленого їй обвинувачення підсудна ОСОБА_1 винною себе у вчиненні злочину визнала повністю і пояснила суду, що вона дійсно вчинила злочин за тих обставин, які зазначені в обвинувальному висновку.

Крім повного визнання своєї вини самою підсудною, її винність у вчиненні злочину стверджується показаннями потерпілої, свідків, зібраними по справі та дослідженими в суді письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_2 в суді дала показання про те, що вона проживає зі своїм чоловіком в АДРЕСА_1. Має сина - ОСОБА_4, який не забезпечений житлом та проживає зі своєю родиною в квартирі, яку наймає. Через це вона вирішила придбати сину квартиру. Пошуками квартири син займався самостійно.

Приблизно в середині березня місяця 2009 року до неї зателефонував її син ОСОБА_4, який повідомив, що він підшукав для покупки однокімнатну квартиру, що знаходиться в м. Коростені по вул. Київській , буд. № 19 б кв. 7, яку продає ОСОБА_1 за 70 000 гривень. Сімю ОСОБА_1 вона наглядно знала, так як сама народилась в с. Домолоч Коростенського району, а мати підсудної родом з цього ж села. Про вказану сімю вона в той час нічого поганого не чула. Вона відповіла сину, що ціна квартири її влаштовує, а тому син може оглянути квартиру. Через декілька годин син знову до неї зателефонував та повідомив, що ОСОБА_1 хоче за квартиру завдаток в розмірі 25 000 гривень. По телефону ОСОБА_1 запевнила, що квартира дійсно належить їй, вона продає квартиру за 70 000 грн. і що їй потрібен завдаток в розмірі 25 000 гривень. Після цього вона сказала сину, щоб той віддав ОСОБА_1 25 000 гривень та повідомила йому, де в її квартирі лежать гроші. Після цього, в цей же день близько 22 години до неї додому прийшла ОСОБА_1 разом зі своєю матірю. ОСОБА_1 та її мати запевняли її, що квартира АДРЕСА_2 дійсно належить ОСОБА_1 і так як у них скрутне становище,то вони продають квартиру. При цьому ОСОБА_1 сказала, що їй терміново потрібні гроші для поверення боргу і якщо вона дасть зараз ще 30 000 гривень, то квартира буде продана за 55 000 гривень, а не за 70 000 гривень, як було обумовлено спочатку. При цьому ОСОБА_1 та мати плакали, присягались якнайшвидше укласти договір купівлі продажу. Мати підсудної запевняла її, що квартиру дочка їм продасть напевне, ручалась за це і при цьому обіцяла, що у випадку якщо дочка відмовиться укладати договір купівлі продажу квартири, то вона їй віддасть свою квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3. Повіривши ОСОБА_1, вона в своїй квартирі передала підсудній ще 30 000 грн. Остання написала розписку про те, що вона від її сина отримала завдаток за продаж квартири в розмірі 55 000 гривень та зобовязалась продати кваритру саме її сину. Після цього ОСОБА_1 стала уникати оформлення договору купівлі продажу квартири, вигадуючи різні приводи. Через певний час вона довідалась, що квартира, яку продавала ОСОБА_1 останній не належить і що цю квартиру ОСОБА_1 наймала. Після цього вона наполягала, щоб ОСОБА_1 повернула гроші. Остання почала обіцяти, що гроші віддасть, але грошей і по даний час не віддала.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що він не має особистого житла та з сімєю наймає квартиру. Його батьки : ОСОБА_2 та ОСОБА_11 проживають в ІНФОРМАЦІЯ_5. Так як він не забезпечений житлом, батьки вирішили придбати йому квартиру, а пошуком квартири він займався особисто.

Так, приблизно в середині березня місяця 2009 року він від своїх знайомих, але від кого саме в даний час вже не памятає, довідався, що по вул. Київській, 19-Б в м. Коростені продається однокімнатна квартира та зателефонував за номером продавця. Продавцем виявилась ОСОБА_1, яка сказала, що дійсно вона продає свою квартиру під №7 в буд. № 19-Б по вул. Київській м. Коростеня за 70 000 гривень. Вказана ціна його задовольняла. Він домовився про те, щоб подивитись квартиру. Після цього він разом зі своїм батьком поїхали до будинку № 19-Б по вул. Київській м. Коростеня. Біля будинку їх зустріла ОСОБА_1, яка провела їх до середини зазначеної квартири, при цьому відмикала двері кваритри ключем. Він з батьком оглянули квартиру і вона їм сподобалась. ОСОБА_1 розповіла, що дану квартиру вона придбала рік тому, але із-за скрутного становища вимушена продавати. При цьому на його вимогу показати документи на квартиру, ОСОБА_1 сказала, що документи знаходяться в БТІ для оформлення на продаж. Також ОСОБА_1 запитала у його батька чи він родом з с. Домолоч Коростенського району. Тоді батько повідомив ОСОБА_1, що його дружина, а його мати ОСОБА_2 родом з с. Домолоч. Після цього ОСОБА_1 сказала, що її мати також родом з с. Домолоч і що вона знає ОСОБА_2 Оглянувши квартиру, він зателефонував до своєї матері ОСОБА_2 та розповів, що квартира йому сподобалась. Цього ж дня через декілька годин після того, як він подивився вищевказану квартиру, він зустрівся з ОСОБА_1, яка сказала, що хоче отримати завдаток за квартиру. ОСОБА_1 по його телефону поговорила з його матірю - ОСОБА_2 та запевнила останню, що квартира дійсно її і що їй потрібен завдаток в розмірі 25 000 гривень. Мати сказала йому, щоб він дав ОСОБА_1 вказану суму грошей як завдаток за квартиру та сказала, де лежали гроші. Він поїхав в квартиру батьків, де взяв 25 000 гривень та дав їх ОСОБА_1 Після цього, в цей же день близько 22 години до нього зателефонувала мати та сказала, що до неї додому приходила ОСОБА_1 разом зі своєю матірю, обидві запевнили матір, що квартира АДРЕСА_4 дійсно належить ОСОБА_1 і що вона віддала ОСОБА_1 ще 30 000 гривень, так як ОСОБА_1 сказала що в такому випадку продасть квартиру за 55 000 гривень, тому що їй терміново потрібні були гроші. ОСОБА_1 написала в квартирі розписку на його імя про те, що вона отримала завдаток за квартиру в розмірі 55 000 гривень та зобовязується оформити належним чином договір купівлі продажу квартири. Після цього ОСОБА_1 стала уникати оформлення купівлі продажу квартири в нотаріальному порядку, вигадуючи різні причини. Через певний час він довідався, що вказана квартира, яку продавала ОСОБА_1, їй не належить і що цю квартиру вона наймала у ОСОБА_3 Після цього ОСОБА_1 почала обіцяти, що поверне гроші, отримані за продаж квартири, але грошей і по даний час не віддала.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, про те, що вона з 2008 року працює головним спеціалістом міського відділу реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції. З вересня місяця 2009 року вона заміщала провідного спеціаліста міського відділу реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в обовязки якого входить реєстрація смерті, яка проводиться на підставі надання лікарського свідоцтва про смерть особи та паспорта померлого. 30 вересня 2009 року до неї звернулася ОСОБА_1 з метою зареєструвати смерть своєї тітки - ОСОБА_6. ОСОБА_1 надала їй лікарське свідоцтво про смерть та паспорт померлої ОСОБА_6 На підставі цих документів вона зареєструвала смерть ОСОБА_6, про що було складено відповідний актовий запис, були оформлені та видані ОСОБА_1 свідоцтво про смерть ОСОБА_6 та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть особи для отримання допомоги на поховання.

02 жовтня 2009 року в першій половині дня у відділ РАЦС прийшли працівники Коростенської міської поліклініки разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та повідомили, що ОСОБА_1 надала неправдиві відомості до лікарні, на підставі чого отримала довідку про смерть ОСОБА_6 Як виявилося, ОСОБА_6 жива. Після цього міський відділ РАЦС звернувся до суду з проханням анулювати свідоцтво про смерть ОСОБА_6. На момент оформлення свідоцтва про смерть ОСОБА_6 їй не було відомо про те, що ОСОБА_1 подає документи, отримані незаконним шляхом, а також про те, що ОСОБА_6 жива.

Свідок: ОСОБА_10 суду показала, що вона працює оператором Коростенського ЦПЗ № 2. В їх відділенні здійснюється виплата допомоги на поховання при наявності необхідних для цього документів. ОСОБА_1 звернулась до них з разовим дорученням, яке видається управлінням Пенсійного фонду в м. Коростеня , надала при цьому паспорт і їй була виплачена допомога на поховання.

Крім того, винність підсудної стверджується зібраними по справі та дослідженими в суді письмовими доказами, а саме:

оголошеними та дослідженими в суді показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що до червня 2009 року вона проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6. Дана квартира належала їй на правах власності. У неї є дочка ОСОБА_1, яка проживала з 1984 року до 2004 року зі своєю родиною в м.Коростені по вул.Київська, буд.№ 11, кв.№ 48. В кінці 2004 року її донька продала свою квартиру, після чого переїхала проживати до своєї доньки ОСОБА_12 В жовтні місяці 2008 року до неї прийшла ОСОБА_1 та попросила підписати якісь документи, пояснюючи, що їй необхідно віддати її квартиру АДРЕСА_5 під заставу на деякий час. Доньці вона відмовити не могла та погодилася на її пропозицію, підписавши необхідні документи. На той час ОСОБА_1 почала проживати на зйомних квартирах, ніде не працювала.

В березні місяці 2009 року, точної дати не памятає, до неї прийшла ОСОБА_1 та сказала, що їй потрібні гроші в сумі близько 25 тисяч гривень, на що вона відповіла, що у неї ніколи не було таких коштів. Алла пояснила, що деяку суму вона вже зібрала і знає де можна взяти ще, але в цьому їй потрібна її допомога. Донька почала розповідати, що за гроші, які отримала від продажу своєї квартири, вона придбала однокімнатну квартиру, яку зараз продає ОСОБА_4 та вже отримала від нього частину коштів і почала займатися переоформленням документів. Де ця квартира знаходиться вона не знає, ніколи в ній не була. Алла сказала, що вона добре знає матір ОСОБА_4 ОСОБА_2, а тому вони разом можуть піти до неї та попросити сплатити одразу всю суму за квартиру. Ввечері того ж дня вони пішли до ОСОБА_2. Прийшовши до неї, вони почали пояснювати, що їм дуже необхідні гроші, більшість говорила ОСОБА_1, а вона підтверджувала її слова. ОСОБА_2 погодилася та передала гроші в сумі близько 25 тисяч гривень. Алла написала розписку, в які зобовязувалася до певного числа, якого точно не памятає, закінчити з переоформленням документів та передати квартиру у власність ОСОБА_4 Отримавши гроші, вони вийшли з квартири і вона пішла до себе додому, а ОСОБА_1 сказала, що йде до своєї доньки ОСОБА_12.

В серпні місяці 2009 року до неї приїхав ОСОБА_4, його батько ОСОБА_11 та вимагали повернути гроші, які вони віддали за квартиру, яку повинна була продати їм ОСОБА_1. Саме тоді від ОСОБА_11 їй стало відомо, що квартири у ОСОБА_1 немає і вона їх обманула.

Всі її документи, враховуючи паспорт та пенсійну картку Приватбанку, знаходились у її доньки ОСОБА_1. Паспорт вона віддала, коли оформлялися документи щодо передачі квартири під заставу і з тієї пори вона його не бачила. Її пенсію також отримувала ОСОБА_1, гроші залишалися у неї, тільки час від часу вона купувала продукти харчування.

В перших числах жовтня місяця 2009 року, до неї в село Домолоч приїхала ОСОБА_7, яка працювала сімейним лікарем на дільниці обслуговування де знаходилася її квартира по вул.Київській в м.Коростені та запитала чи відомо їй про те, що ОСОБА_1 отримала кошти на її поховання. Про даний факт вона нічого не знала. Почувши це від лікаря, їй стало зрозумілим, чому ОСОБА_1 необхідна була її медична картка та чому невідомі люди цікавляться у її сусідів в с.Домолоч про її здоровя. В кінці вересня до неї приїхала ОСОБА_1 та попросила її медичну картку для того, щоб виписати ліки. Про те, що ОСОБА_1 хоче використати її для отримання коштів на поховання вона не знала.

Того ж дня вона разом з ОСОБА_7 поїхали в м. Коростень в міський відділ РАЦС щоб підтвердити те, що вона жива. Приїхавши на місце, ОСОБА_1 чекала їх біля відділу РАЦС зі свідоцтвом про смерть. Після цього свідоцтво про смерть було вилучено, у них з даного приводу відібрано пояснення ( а.с. 122 123);

даними рапорту заступника начальника штабу Коростенського МВ УМВС України В Житомирській області від 22.10.2009 року про те, що ОСОБА_1 шляхом обману отримала від державних органів грошову допомогу в сумі 1458 гривень 78 копійок на поховання своєї матері, хоча мати жива (а.с.86);

даними листа Коростенського пенсійного фонду в м.Коростень від 22.10.2009 року про те, що 30.09.2009 року ОСОБА_1 незаконно отримала грошову допомогу на поховання особи в сумі 1458 гривень 78 копійок ( а.с.77);

даними протоколу виїмки від 15.12.2009 року, відповідно до яких у лікаря ОСОБА_7 було вилучено копію лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_6, оригінал якого було видано ОСОБА_1 (а.с.126);

даними протоколу виїмки від 17.12.2009 року, відповідно до яких у ОСОБА_8 було вилучено: книгу обліку оприбуткування та витрачання бланків свідоцтв про смерть; свідоцтво про смерть ОСОБА_6; актовий запис про смерть ОСОБА_6 ( а.с.131);

даними протоколу огляду речових доказів: книги обліку оприбуткування та витрачання бланків свідоцтв про смерть; свідоцтвом про смерть ОСОБА_6; актовим записом про смерть ОСОБА_6 ( а.с.136);

даними протоколу виїмки від 02.12.2009 року, відповідно до яких у завідуючої ЗАГСом ОСОБА_13 було вилучено пояснення ОСОБА_1 про те, що вона отримала від лікаря довідку про смерть матері, отримала кошти на поховання та розтратила їх (а.с.139);

даними пояснення ОСОБА_1, в яких осатання зізнається про отримання допомоги на поховання матері (а.с.142);

даними протоколу виїмки від 02.12.2009 року про те, що в відділенні пенсійного фонду м. Коростеня було вилучено заяву ОСОБА_1 від 30.09.2009 року з проханням виплатити одноразову домопогу на поховання ОСОБА_6 (а.с.144);

даними заяви ОСОБА_1 від 30.09.2009 року до відділу Коростенського пенсійного фонду в м.Коростень з яких слідує, що ОСОБА_1 зверталась до цього державного органу з проханням виплати одноразової грошової допомоги на поховання ОСОБА_6 (а.с.147);

даними протоколу виїмки від 21.12.2009 року, з яких слідує, що у ОСОБА_14 було вилучено разове доручення №518 на виплату допомоги на поховання ОСОБА_6 (а.с.150);

даними разового доручення № 518 з яких слідує, що підсудна ОСОБА_1 30.09.2009 року отримала допомогу на поховання ОСОБА_6 в сумі 1 458 грн. 78 коп. (а.с.153);

даними протоколу виїмки від 18.12.2009 року, згідно яких у ОСОБА_6 було вилучено паспорт громадянина України виданий на імя останньої ( а.с. 156);

даними протоколу огляду паспорта ОСОБА_6, з яких слідує, що на першій сторінці цього паспорта є текст „Власник паспорта помер 29.09.2009 року, який перекреслений та під ним є друкований текст „Виправленому вірити 01.12.2009 ( а.с. 157);

даними висновку почеркознавчої експертизи №3/1173 від 21.12.2009 року, відповідно до яких рукописні записи, які виконані в розписці ОСОБА_1 від 20.03.2009 року, наданій ОСОБА_4 та в заяві ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в Україні від 30.09.2009 року, виконані ОСОБА_1. Підписи, які виконані в розписці від 20.03.2009 року, виданій ОСОБА_4 та в заяві ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду в Україні від 30.09.2009 року, виконані ОСОБА_1. (а.с.169 - 171) ;

та іншими матеріалами даної кримінальної справи.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що винність підсудної ОСОБА_1 в інкримінованому їй злочині доведена повністю і кваліфікує її дії за ч.2 ст.190 КК України, як умисні дії, що виразилися в заволодінні чужим майном шляхом обману, вчинені повторно, що завдали значної матеріальної шкоди потерпілій.

Обираючи покарання підсудній, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудної, особу підсудної.

Злочин, вчинений підсудною, є злочином середньої тяжкості.

Обставин, що помякшують та обтяжують покарання підсудної, судом не встановлено.

Як особа підсудна характеризується наступним чином: одружена, але з чоловіком не проживає, тривалий час ніде не працює, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, не має визначеного місця проживання, в м. Коростені проживає без реєстрації.

Враховуючи вищенаведене, наслідки злочину, думку потерпілої щодо міри покарання підсудній, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудної не можливе без ізоляції її від суспільства і їй слід обрати покарання, повзане з позбавленням волі.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_2 про відшкодування підсудною матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, підлягає задоволенню в повному обсягу, як такий, що повністю визнаний самою підсудною та доведений матеріалами даної кримінальної справи.

Керуючись ст.ст. 323, 324, КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого за ст.190 ч.2 КК України і призначити їй покарання

по ст.190 ч. 2 КК України - 2 роки 8 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі.

Строк відбування покарання рахувати з 8 листопада 2009 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну зочином, в сумі 55 000 грн. та моральну шкоду в сумі 30 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь науково дослідного експертно криміналістичного центру при УМВС України в Житомирській області за проведення по справі почеркознавчої експертизи 375 грн. 36 коп.

Запобіжний захід підсудній до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а підсудною ОСОБА_1 - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя: