Справа №489/3634/15-к 08.10.2015 13.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 11-кп/784/709/15 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05.08.2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання з його пом`якшенням та призначити покарання, яке не буде пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінально правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі .

З ОСОБА_6 на корись потерпілого ОСОБА_8 стягнуто в якості матеріальної шкоди 1 560 гривень та моральної 1 000 гривень.

Узагальненні доводи апеляційної скарги:
Не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинувачений ОСОБА_6 вважає призначене судом першої інстанції покарання занадто суворим та несправедливим, посилаючись на те, що суд призначаючи покарання не врахував ряд пом`якшуючих обставин, а саме те, що він щиро розкаявся, викрадене майно повернув потерпілому, а також наявність на утриманні батьків, які є інвалідами ІІІ групи та потребують постійного догляду, позитивну характеристику з місця проживання, а також те, що обвинувачений працює неофіційно сезонним робочим з вирощування та збору овочів. За таких обставин, вважає, що з урахуванням пом`якшуючих обставини можливо призначити більш м`яке покарання, яке не буде пов`язане з позбавленням волі.

Від інших учасників кримінального провадження апеляційних скарг до апеляційного суду не надходило.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що в період часу з 17:00 години 22.04.2015 року по 07:00 годину 23.04.2015 року ОСОБА_6 , шляхом витягування металевого засову, проник до торгівельного кіоску на перехресті вул. Космонавтів та АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належні ФОП « ОСОБА_8 » 5 (п`ять) пляшок соняшникової олії об`ємом 1 літр, вартістю 990 гривень, 6 кг. квасолі, вартістю 150 гривень, електронні ваги, вартістю 420 гривень, заподіявши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 1 560 гривень.

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги і доданих до неї матеріалів, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині ніким з учасників процесу не оскаржувались.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то суд першої інстанції в цілому призначив його у відповідності до вимог ст. 65 КК України, але залишив поза увагою і не достатньо повно та об`єктивно врахував ряд обставин, які б давали підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Так, у вироку суду зазначено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, але разом з цим суд враховував, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що не передбачено законом, тому посилання суду на вказані обставини із вироку слід виключити.

Суд також послався на те, що обставин, які б пом`якшували покарання ОСОБА_6 не встановленні, не звернувши увагу на те, що органи розслідування в обвинувальному акті послались на наявність такої обставини, а саме щирого каяття, про що також свідчать показання обвинуваченого в судовому засіданні, а також і його ставлення до скоєного, які викладенні в апеляційній скарзі. Тому виходячи з цього, суд апеляційної інстанції враховує щире каяття обвинуваченого як обставину, яка пом`якшує його покарання. Суд також враховує відсутність шкоди, завданої злочином, оскільки викрадене майно повернено потерпілому ОСОБА_8 , про що свідчить його особиста розписка.

Хоча суд і послався у вироку на те, що предмет викраденого повністю повернутий потерпілому, але разом з цим вартість вказаного предмету піддав повному стягненню з обвинуваченого в якості завданих матеріальних збитків, що є не тільки суперечливим, а й помилковим. Тому рішення суду в цій частині слід скасувати, як необґрунтоване.

Як вбачається з матеріалів провадження суд формально врахував дані щодо особи засудженого. Так, з апеляційної скарги та додатково наданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 працює посезонним працівником, має на утриманні батьків похилого віку, яким вже більше 70 років, вони страждають на різні захворювання і обидва є інвалідами 3-ї групи.

Таким чином, хоча ОСОБА_6 і вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, але враховуючи невеликий розмір викраденого майна і його повернення потерпілому, позитивні дані щодо особи обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують його покарання, а саме щирого каяття та наявність на утримання батьків похилого віку, які є інвалідами 3-ї групи, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для призначення ОСОБА_6 покарання не пов`язаного з позбавленням волі, тобто про можливість його звільнення від покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у відповідності до вимог ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а вирок суду зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 5 серпня 2015 року, відносно ОСОБА_6 - змінити.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку терміном в 1 рік , з покладенням на нього обов`язків у відповідності до вимог ст. 76 п.п.2,3 КК України не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої служби і повідомляти ці органи про зміну свого місця проживання.

Цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_6 завданої матеріальної шкода на суму 1560 грн. скасувати.

В іншій частині цей же вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її оголошення.

Головуючий:
Судді: