Справа № 692/1032/15-к
Провадження № 1-кп/692/84/15
02.09.2015
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.09.2015 р. смт. Драбів
Драбівський районний суду Черкаської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 секретаря ОСОБА_2 за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Драбівського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,-
ОСОБА_4 5 листопада 2013 року близько 14 год. години в АДРЕСА_1 під час сварки, яка виникла на грунті особистих непрязних відносин, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс один удар в праве передпліччя ОСОБА_5 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді травми голови із забоєм м`яких тканин голови, що супроводжувалася вегето-судинною лабільністю і стійким цефалічним синдромом, синця правого надпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи №235 від 21.11.2013 року відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України не визнав та пояснив, що через один будинок від його садиби в селі Степанівка Драбівського району проживає ОСОБА_7 , 1931 року народження, яка доводиться йому ріднею. В 2012-2013 роках між ними часто виникали сварки на побутовому рівні. До ОСОБА_7 часто приїздять її син ОСОБА_8 та внучка ОСОБА_5 . Дійсно 5 листопада 2013 року на його подвір`я забігла ОСОБА_5 , яка стала вимагати, щоб він не ображав ОСОБА_7 її бабусю. Між ними виникла сварка, в ході якої він ( ОСОБА_4 ) відштовхнув руки ОСОБА_5 , якими та намагалася схопити його за одяг. Умислу на спричинення тілесних ушкоджень не мав.
Незважаючи на невизнання вини у пред`явленому йому обвинуваченні вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 125ч2 КК України доведена перевіреними в судовому засіданні наступними доказами, а саме:
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що дійсно в с. Степанівка Драбівського району проживає її рідна бабуся ОСОБА_7 , 1931 року народження, яку вона разом із батьком часто відвідує. Приблизно у 2012 році її батько ОСОБА_8 заборонив ОСОБА_4 , який проживає фактично по сусідству із бабусею, відвідувати її та заходити в господарство, тобто у двір. 5 листопада 2013 року вона ( ОСОБА_5 ) була в селі Степанівка у бабусі, а близько 13 години поїхала до себе до дому в м. Полтаву. Проїжджаючи через м. Гребінку зателефонувала в село до бабусі справитися, як вона себе почуває. У відповідь бабуся стала плакати та пожалілася, що після її від`їзду ОСОБА_4 зайшов на подвір`я, став ображати словами, зламав хвіртку на подвір`я та кидав у неї грудки землі. ОСОБА_5 , почувши це від бабусі вирішила повернутися в село. Повернувшись в село Степанівку вона ( ОСОБА_5 ) зайшла на подвір`я до ОСОБА_4 , щоб вияснити, чому він ображає бабусю та так себе поводить. У відповідь ОСОБА_4 став намагатися ударити її, а потім наніс один удар у плече і голову.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що у 2011-2014 роках працював дільничним інспектором в с. Степанівка. В один із днів листопада 2013 року він перебував у службових справах в с.м.т. Шрамківка. В цей час надійшло з чергової частини повідомлення про те, що до райвідділу із заявою звернулася гр.. ОСОБА_5 про спричинення їй тілесних ушкоджень. Прибувши за заявою в с. Степанівку він ( ОСОБА_9 ) опитав ОСОБА_5 , яка пояснила, що в той час, коли вона намагалася вияснити у сусіда її бабусі ОСОБА_4 , чому він її ображає нецензурною лайкою, той наніс їй удар в область шиї. ОСОБА_5 під час опитування показувала йому ушкодження у вигляді почервоніння.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що працює старшим слідчим Драбівського РВ УМВС. В черні 2015 року по справі по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 125ч2 КК України допитувала як свідка ОСОБА_7 , 1931 року народження. Свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_4 , який проживає через одне подвір`я від неї часто ображає її нецензурною лайкою, на зауваження з боку сільської ради, міліції не реагує. В той день, коли її після відвідування її внучка поїхала до себе до дому, ОСОБА_4 зламав її хвіртку, кидав сухі грудки землі, ображав словами, після чого вона змушена була поскаржитися внучці.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що є сільським головою с. Степанівка, знає ОСОБА_4 та ОСОБА_7 як місцевих жителів. Йому відомо, що уже тривалий час між ним склалися непрязні стосунки, причина яких є межі земельних ділянок. ОСОБА_7 неодноразово скаржилася до сільської ради на неправомірну поведінку ОСОБА_4 , який ображав її словами. У листопаді 2013 року в один із днів до сільської ради приїхав велосипедом ОСОБА_4 , який заявив про конфлікт із внучкою ОСОБА_7 ОСОБА_12 . Він ( ОСОБА_11 ) негайно виїхав до домоволодінь ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . ОСОБА_7 заявила, що після від`їзду її внучки, яка була в гостях, ОСОБА_4 підійшов до її двору та став ображати її.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №235 від 21.11.2013 року у ОСОБА_5 виявлені легкі тілесні ушкодження у вигляді травми голови із забоєм тканин голови, що супроводжувалося вегето-судинною лабільністю і стійким цефалічним синдромом, синця правого надпліччя, які відносяться категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Суд встановив, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у спричиненні легких тілесних ушкоджень вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.125 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується посередньо, не судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд, що передбачено ст.66 КК України, суд не вбачає.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суспільну небезпеку посягань на життя та здоров`я, вчинених шляхом спричинення легких тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді штрафу.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд ,-
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Запобіжні заходи кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 не обиралися.
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: