УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/2290/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст. 309 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2015 року м. Житомир
Колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі:
головуючого........................... ОСОБА_2 ,
суддів........................... ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:секретаря………….. ОСОБА_5
прокурора................................... ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області від 15.06.2015 року, яким, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним за ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Бердичівського міськраойнного суду від 02.03.2015 року та за сукупністю вироків визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрано обвинуваченому ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 768 грн. витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Речовий доказ - амфетамін загальною масою 0,2079 грам, який знаходиться на зберіганні у спеціальному приміщенні УМВС України в Житомирській області - знищено.
згідно вироку, ОСОБА_7 у невстановлений слідством час, в невстановленому слідством місці, невстановленим слідством способом, та у невстановленій слідством кількості незаконно придбав психотропну речовину - амфетамін, яку незаконно зберігав при собі без мети збуту до 23.03.2015 року.
Цього ж дня, о 18 год. 45 хв. працівниками міліції у ОСОБА_7 неподалік будинку №3 по вул. Красіна в м. Бердичеві, у зовнішній кишені спортивної кофти, було виявлено та вилучено чотири згортки з офольгованого паперу та два пакети із полімерного матеріалу із психотропною речовиною амфетамін загальною масою 0,2079 грам, яку останній незаконно зберігав при собі без мети збуту.
Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 309 КК України.
Обвинувачений подав апеляційну скаргу в якій він просить змінити даний вирок та призначити йому покарання, застосувавши ст.69 КК України, у вигляді 3 років обмеження волі
Не оспорюючи доведеність вини, кваліфікацію своїх дій, вважає, що вирок суду в частині призначеного покарання не в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.
Вказує, що суд першої інстанції в достатній мірі не врахував обставини, що пом`якшують покарання, що обумовило призначення покарання, яке є не справедливим внаслідок його суворості.
Посилається на те, що призначивши реальну міру покарання, суд позбавив його сім`ю годувальника та поставив її в скрутне матеріальне становище.
Заслухавши доповідача, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів апеляційну скаргу залишає без задоволення з наступних підстав.
Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 та кваліфікація його дій за ч.1 ст.309 КК України ніким не оспорюються та не викликають сумнівів у колегії суддів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, суд першої інстанції врахував як обставину що пом`якшує покарання - щире каяття ступінь та ступінь тяжкості злочину вчиненого ним під час іспитового строку.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Правові підстави для застосування щодо ОСОБА_7 ст. 69 КК України відсутні, оскільки для цього необхідна наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що не можна визнати, оскільки, ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку встановленого вироком Бердичівського міськрайонного суду від 02.03.2015 р., яким його засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі та звільнено від покарання з іспитовим строком 2 роки.
У разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
За таких обставин, судом першої інстанції остаточне покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимоги ч.4 ст. 71 КК України про те, що покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Таким чином, суд першої інстанції обгрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання без застосування ст. ст. 69, 75 КК України, за правилами ст. 71 КК України, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.
Доводи обвинуваченого про суворість призначеного покарання необґрунтовані, а тому підстави для його пом`якшення відсутні.
З уваги на наведене, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, судова колегія, -
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області від 15.06.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судом апеляційної інстанції судового рішення, а засудженому який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді: