Кримінальне провадження № 1-кп/331/43/2014
ЄУН 331/6558/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2014 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Н-Брусланово, Лебедянського району, Ліпецької області, росіянина, гр. України, освіта неповна середньо-спеціальна, працюючого менеджером на ПП « ОСОБА_6 », не одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

26.03.2009 році Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. ст. 358 ч. 1, 358 ч. 2, 357 ч. 3, 190 ч. 2, 190 ч. 4, 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна. 17.01.2013 році ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області не відбутий строк покарання замінено на виправні роботи з відрахування 10 відсотків заробітку на користь держави. Не відбутий строк покарання 1 рік 10 місяців 23 дні.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 будучи раніше засудженим за скоєння корисних злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і скоїв аналогічний злочин на території М.Запоріжжя, при наступних обставинах:

Так, 09.12.2012 року ОСОБА_5 , в період відбуття покарання на ділянці соціальної реабілітації Вільнянської виправної колонії № 20, скориставшись обставинами потрапляння його знайомою ОСОБА_7 в дорожньо-транспортну пригоду 09.12.2012 року, в денний час підійшов до ОСОБА_7 та запропонував допомогу в евакуації автомобіля до м. Запоріжжя та його ремонту, на що вона дала згоду та передала йому ключі від автомобіля.

В той самий день, ОСОБА_5 транспортував вищевказаний автомобіль до станції технічного обслуговування, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду 4, де залишив його своєму знайомому ОСОБА_8 - автослюсарю СТО, для проведення оцінки вартості ремонтних робіт.

Наступного дня, тобто 10.12.2012 року ОСОБА_5 в денний час прибув на вищевказану СТО, де ОСОБА_8 йому повідомив, що вартість ремонту автомобіля складає приблизно 8000 гривень. Дізнавшись про це, ОСОБА_5 заявив ОСОБА_8 , що дана сума для нього завелика, у зв`язку з чим він не може дозволити собі ремонт за вищевказану суму і виявив бажання, всупереч волі власника автомобіля, продати його.

ОСОБА_8 , дізнавшись зі слів ОСОБА_5 , про його наміри продати автомобіль, повідомив про це свою співмешканку ОСОБА_9 , яка мала намір на придбання собі автомобіля.

13.12.2012 року в денний час ОСОБА_9 з метою провідати свого співмешканця ОСОБА_8 , прибула до СТО, де працював останній. Приблизно в цей час на дану СТО разом з найймовірнішими покупцями прибув ОСОБА_5 , який самовільно покинув дільницю соціальної реабілітації при ВВК № 20 та став активно підшукувати покупців.

У процесі розмови, що відбулася між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_5 з іншого, останній обманюючи ОСОБА_9 , щодо намірів ОСОБА_7 продати автомобіль і видаючи себе за особу, яка діє від імені власника , пояснив що вартість автомобіля складає 4000 доларів США, але сторони дійшли загальної вартості автомобіля в сумі 3700 доларів США та усно домовилися, що 13.12.2012 року сторона «покупців» в особі ОСОБА_9 передасть гроші в сумі 3700 доларів США ОСОБА_5 , а той передасть їй автомобіль і документи для перереєстрації права власності на автомобіль.

Так, 13.12.2012 року ОСОБА_5 , 1976 р.н., маючи умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошима гр. ОСОБА_9 , діючи повторно, в період відбуття покарання за вчинення корисливих злочинів, шляхом обману, знаходячись на СТО по вул. Героїв Сталінграда 4, в м. Запоріжжі, в присутності свого знайомого ОСОБА_8 ввів потерпілу ОСОБА_9 в оману пояснивши їй, що автомобіль «Cherry QQ» д/н НОМЕР_1 належить його дівчині, яка має намір його продати, а він діє від її імені, тим самим сприяв виникненню остаточного бажання потерпілої на придбання вищевказаного автомобіля.

Після чого, того ж дня приблизно о 15 годині 00 хвилині, ОСОБА_5 , знаходячись в районі «Палацу урочистих подій» по вул. Пушкіна в м. Запоріжжі, під вигаданим приводом продажу автомобіля, шахрайським шляхом заволодів грошима ОСОБА_9 в сумі 3700 доларів США, що згідно курсу НБУ на 07.02.2013 складає 29574 гривень, при цьому обіцяні документи для подальшого переоформлення транспортного засобу на її ім`я не надав, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину та щиросердно раскаявся у скоєному та підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Суд, керуючись ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів підлягаючих дослідженню обмежено судом допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

- за ч.2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), скоєне повторно.

Як пом*якшуючі відповідальність обставини суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих відповідальність обставини суд не вбачає.

При призначені покарання, обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини як пом*якшуючі так і обтягуючі покарання, особу обвинуваченого, який раніше засуджений, працевлаштований, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, позитивно характеризується.

Обвинувачений ОСОБА_5 не відбув покарання за попереднім вироком. Призначаючи ОСОБА_5 остаточне покарання суд керується правилами ст. 71 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про застосування у відношенні нього ЗУ «Про амністію у 2014 році», про що надав суду письмову заяву.

Згідно ст. 1 п. «в» ЗУ «Про амністію у 2014 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов*язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими осіб не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Згідно ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Потерпілою ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 29574 грн. матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки він обґрунтований, підтверджений матеріалами справи, визнаний обвинуваченим.

Речових доказів та судових витрат по справі не має.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. 1 п «в» ЗУ «Про амністію у 2014 році» суд

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року 9 місяців виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку на користь держави.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання у вигляді виправних робіт згідно вироку Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2009 року та ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.01.2013 року та остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років виправних робіт з відрахуванням 10 (десяти) % заробітку на користь держави.

На підставі ст.1 п «в» ЗУ « Про амністію у 2014 році» звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання.

До набрання вироком чинності залишити обвинуваченому ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов*язання. Після набрання вироком законної сили запобіжний захід скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 39574 (тридцять дев*ять тисяч п*ятсот сімдесят чотири) гривні.

Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Запорізької області через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя: