Дата документу Справа № 314/2882/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 314/2882/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/1947/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який мас середню освіту, офіційно не працевлаштованого, одруженого, мешкає за реєстрацією за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1)06.04.2015 року Шевченківським районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 407 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 2 роки,

засуджено за ч.1 ст. 125 КК України на 160 годин громадських робіт.

За правилами ст.72 КК України переведено менш суворий вид покарання в більш суворий вид виходячи з співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає - вісім годин громадських робіт, визначивши покарання у виді позбавлення волі строком на (160/8 = 20) 20 (двадцять) днів.

На підставі ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання покарання за вироком Шевченківського районного суду Запорізької області від 06.04.2015 року у виді позбавлення волі на строк 3 (гри) роки 20(двадцять)днів.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те що він, 12 травня 2015 року, приблизно, о 08 годині 00 хвилин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , де мешкає останній, на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин. безпідставно руками штовхнув неповнолітнього ОСОБА_10 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , від чого останній впав на підлогу, після чого, наніс три удари долонею лівої руки в область спини останнього, тим самим завдавши ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді множинних синців задньої поверхні грудної клітки, правого плеча і правого стегна, які згідно висновку судово-медичного експерта №53 від 18.05.2015 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В апеляції обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію його дій, просить вирок суду скасувати у зв`язку з суворістю призначеного йому покарання. Просить з урахуванням пом`якшуючих його провину обставин змінити вирок, або скасувати вирок та ухвалити новий, яким призначити покарання у вигляді штрафу, який за ч.3 ст. 73 КК України виконувати самостійно.

На апеляцію обвинуваченого надійшли заперечення від прокурора та від представника потерпілого ОСОБА_11 .

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляції та наполягали на її задоволенні, прокурора, який вважав, що вирок суду першої інстанціїї є законним та обгрунтованим та тому зміні, або скасуванню не підлягає, останнє слово обвинуваченого, який просив вирок змінити, призначити йому покарання у вигляді штрафу та не позбавляти його волі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд призначив у відповідності з положеннями Загальної частини КК України у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини КК України, яка передбачає відповідальність за скоєне ним правопорушення. При цьому суд врахував ступінь тяжкості скоєного правопорушення та особу винного, який не працює, за місцем мешкання характеризується негативно, щиро розкаявся, скоїв злочин у період іспитового строку.

При призначенні покарання суд врахував всі помякшуючі покарання обставини у тому числі і ті на які посилається засуджений у своїй апеляції.

З урахуванням викладеного, а також фактичних обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення ОСОБА_7 покарання у межах санкції статті за скоєне ним правопорушення, що, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним в подальшому нових кримінальних правопорушень, та вважає, що доводи викладені в апеляціях, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування або зміну вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Вільянського районного суду Запорізької області від 18 вересня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 , якого засуджено за ч.1 ст.125 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4