Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-227/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Лешко С.М.

при секретарі Янковій Ю.Д.

за участю прокурора Лисич Л.Ю.

та адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Коростені кримінальну справу по обвинуваченню про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утриманні має малолітню дитину, працюючого фрезерувальником ТОВ Юніком-Пром, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, уродженця с. .Путівка Радомишльського району Житомирської області, ІНФОРМАЦІЯ_6, на утриманні має малолітню дитину, працюючого термообробником ТОВ Юніком-Пром, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_7, в силу ст. 89 КК України не судимого;

обох у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.З КК України,

встановив:

30 листопада 2009 року близько 3-ої години ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного спяніння, і ОСОБА_3, за попередньою змовою між собою, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом відкривання дверей з середини, проникли в зерносховище №2, що розташоване по вул. Ставищанська с.Лісівщина Коростенського району, звідки таємно викрали електродвигун потужністю 30 кВт, вартістю 9070грн., належний СТОВ ім.Чкалова, заподіявши матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитані в судовому засіданні по суті предявленого обвинувачення підсудні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 винними себе визнали повністю і показали, що дійсно 30 листопада 2009року вони разом вчинили крадіжку електродвигуна з зерносховища СТОВ ім.Чкалова при обставинах, викладених в обвинувальному висновку і нічого іншого додати не можуть.

Враховуючи повне визнання своєї вини підсудними, відсутність сумнівів у добровільності та істинності їх позиції та правильне розуміння ними змісту ст. 299 КПК України, суд, керуючись вказаним законом, інші докази по справі не досліджує.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що винність підсудних ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна за попередньою змовою групою осіб із проникненням у сховище повністю доведена і їх дії вірно кваліфіковані за ст.185 ч.З КК України.

Обираючи міру покарання підсудним, суд враховує тяжкість вчиненого злочину.

Як особа, ОСОБА_2 за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Помякшуючими покарання ОСОБА_2 обставинами суд визнає щире каяття у скоєному і добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Обтяжуючою покарання підсудного обставиною суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Як особа, ОСОБА_3 за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину.

Помякшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами суд визнає щире каяття у скоєному і добровільне відшкодування заподіяної злочином шкоди.

Обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що міру покарання підсудному слід обрати в межах санкції ст.185 ч.З КК України і застосувати ст. 75 КК України. Таке покарання суд визнає достатнім для покарання і виправлення підсудних, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 визнати винними у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.З КК України і обрати покарання у виді трьох років позбавлення волі кожному.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки шість місяців кожного, якщо протягом цього часу вони не вчинять нового злочину, будуть повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи і періодично зявлятись для реєстрації.

Запобіжний захід обом підсудним до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ - автомобіль ВАЗ-21011, реєстраційний номер 31629ВВ, що переданий під збережувальну розписку ОСОБА_3, залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_4