Дата документу 04.02.2016

Справа № 334/272/16-к
Провадження № 1-м/334/1/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який зареєстрований та проживав до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 9 вересня 2014 року Кузьминським районним судом м. Москва за ст.ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п. «г» КК Російської Федерації (замах на незаконний збут та пересилання наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі) до 6 років позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Кузьминського районного суду м. Москва від 9 вересня 2014 року відносно засудженого громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України для подальшого відбування покарання засудженого за даним вироком на території України.

Своє клопотання мотивують тим, що вироком Кузьминського районного судом м. Москва від 9 вересня 2014 року ОСОБА_4 був визнаний винним та засуджений за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п. «г» КК Російської Федерації (замах на незаконний збут та пересилання наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі) із застосуванням ст. 64 КК Російської Федерації (призначення більш м`якого покарання ніж передбачене за вказаний злочин) до 6 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму.

Вирок суду набрав законної сили та підлягає виконанню. Станом на 21 квітня 2015 року засуджений ОСОБА_4 відбув 1 рік 1 місяць 4 дня, залишок невідбутого строку покарання 4 роки 10 місяців 25 дня, з кінцевим строком відбуття 16 березня 2020 року.

16 грудня 2015 Міністерством юстиції України прийнято рішення про прийняття в України засудженого вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 для подальшого відбування покарання на території України (наказ №2609/5).

Суд, заслухавши прокурора, який просив задовольнити клопотання Міністерства юстиції України, дослідивши матеріали клопотання, з метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, керуючись статтею 9 Конституції України, статтями 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, статтями 606-610 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за можливе привести у відповідність із законодавством України покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Кузьминського районного суду м. Москва від 9 вересня 2014 року за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п. «г» КК Російської Федерації.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду РФ, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, та норм Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 602 КПК України вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом «b» частини 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.

Пунктами «а», «d» статті 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.

Крім того, умови передачі засуджених осіб і їх прийняття для відбування покарання визначені у ст. 606 КПК України, а порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України регламентований положеннями ст.610 КПК України, відповідно до яких під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави. При призначені строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім випадків, визначених у ч. 4 ст. 610 КПК України.

При цьому суд, як це визначено у ч. 3 ст. 603 КПК України, не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи.

Статтею 606 КПК України визначаються умови передачі засуджених осіб для відбування покарання в Україні: якщо ця особа є громадянином держави виконання вироку; якщо вирок набрав законної сили; якщо на час отримання запиту про передачу засуджений має відбувати покарання упродовж як найменш шести місяців або якщо йому ухвалено вирок до ув`язнення на невизначений строк; якщо на передачу згоден засуджений або з урахуванням його віку або фізичного чи психічного стану на це згоден законний представник засудженого; якщо кримінальне правопорушення, внаслідок вчинення якого було ухвалено вирок, є злочином згідно із законодавством держави виконання вироку або було б злочином у разі вчинення на її території, за вчинення якого може бути призначено покарання у виді позбавлення волі; якщо відшкодовано майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, а в разі наявності - також процесуальні витрати; якщо держава ухвалення вироку і держава виконання вироку згодні на передачу засудженого.

ОСОБА_4 є громадянином України, останнє відоме місце проживання в Україні: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_4 засуджено вироком Кузьминського районного суду м. Москва від 9 вересня 2014 року до покарання у вигляді шести років позбавлення волі.

ОСОБА_4 висловив бажання бути переданим в Україну, що підтверджується його письмовою заявою.

ОСОБА_4 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п. «г» КК Російської Федерації (замах на незаконний збут та пересилання наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі), що також є караним діянням відповідно до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до довідки про відбуття строку покарання ОСОБА_4 початок строку 19 березня 2014 року, кінець строку 16 березня 2020 року, станом на 21 квітня 2015 року невідбутий строк покарання - 4 роки 10 місяців 25 днів.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч.3 ст. 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в Україні або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.

Відповідно до діючого Кримінального кодексу України замах на незаконний збут та пересилання наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі кваліфікується за ст. 15, ч.2 ст. 307 Кримінального кодексу України. Санкція статті за вчинення цього злочину передбачає покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Санкція ч.4 ст. 228.1 КК РФ передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до двадцяти років з позбавленням права займати певні посади та займатися певною діяльністю на строк до двадцяти років або без такого і зі штрафом в розмірі до одного мільйона рублів.

Покарання ОСОБА_4 було призначено із застосуванням ст. 64 КК Російської Федерації «Призначення більш м`якого покарання ніж передбачене за вказаний злочин»

За своїм характером покарання не повинне посилювати кримінальне покарання засудженої особи і не повинне вважати обов`язковими жодні мінімальні строки позбавлення волі, які законодавство держави виконання вироку може передбачати за вчинення злочину.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що призначене ОСОБА_4 за вироком Кузьминського районного судом м. Москва від 9 вересня 2014 року покарання відповідає покаранню, встановленому санкцією ч.2 ст. 307 КК України, суд вважає можливим привести у відповідність із законодавством України вирок Кузьминського районного суду м. Москва від 9 вересня 2014 року щодо ОСОБА_4 та вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з моменту його затримання, тобто з 17 березня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 602-604, 610 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку Кузьминського районного судом м. Москва від 9 вересня 2014 року у відповідність із законодавством України - задовольнити.

Привести у відповідність із законодавством України вирок Кузьминського районного суду м. Москва від 9 вересня 2014 року відносно громадянина України ОСОБА_4 , засудженого за ст.ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п. «г» Кримінального Кодексу Російської Федерації до 6 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ст. 15 ч.2 ст. 307 КК України до шести років позбавлення волі.

Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 відповідно до вироку ст.ст. 30 ч.3, 228.1 ч.4 п. «г» КК Російської Федерації (замах на незаконний збут та пересилання наркотичних засобів, групою осіб за попередньою змовою, у великому розмірі) до 6 років позбавлення волі, при приведенні його у відповідність із законодавством України, рахувати з 17 березня 2014 року.

Копію ухвали направити до Міністерства юстиції України та Центральному органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду Запорізької області протягом семи діб з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту її вручення.

Суддя: ОСОБА_1