Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/817/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.09.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальне провадження №0001818 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулеве, Знам`янського району, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-24.12.2012 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі. 07.07.2014 року звільнений на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році»;

-08.12.2014 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 4 місяців арешту;

засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 5 місяців 10 днів арешту. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.12.2014 року у виді 4 місяців арешту більш суворим за даним вироком, остаточно призначено покарання у виді 5 місяців 10 днів арешту.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за те, що він 15 жовтня 2014 року, о 20 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_6 з кишені куртки, яка знаходилася на вішалці у приміщення даного домоволодіння, таємно, повторно, викрав, належний ОСОБА_9 , мобільний телефон «Fly» TS91, вартістю 720 грн., з сім картою оператора «МТС», вартістю 10 грн., після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 730 грн.

Крім того, 15 жовтня 2014 року, о 21 год. 00 хв., ОСОБА_6 знаходився у будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_2 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що його злочинні дії не помічені сторонніми особами, ОСОБА_6 таємно, повторно, викрав, належні ОСОБА_10 , сокиру, вартістю 150 грн., лопату, вартістю 75 грн., алюмінієву миску об`ємом 2 л., вартістю 17 грн., чавунний казан об`ємом 2л., вартістю 20 грн., які знаходились у вказаному домоволодінні. Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 262 грн.

В апеляції прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок районного суду змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду змінити, ОСОБА_6 вважати засудженим за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту. На підставі ч.4 ст.70, 72 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання у виді 5 місяців арешту та покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду від 08.12.2014 року у виді 4 місяців арешту остаточно призначити покарання у виді арешту строком на 5 місяців 10 днів. Виключити з резолютивної частини вироку посилання щодо зарахування до строку покарання повністю відбуте покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду від 08.12.2014 року. Свої доводи мотивував тим, що суд першої інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, призначив покарання у роках та днях, що відповідно до ст.ст.72, 73 КК України є неприпустимим. Крім того, районний суд зазначив, що строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з 22.01.2015 року, зарахувавши у строк покарання повністю відбуте покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду від 08.12.2014 року, проте згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 фактично зазначене покарання не відбував, а знаходився під вартою по даній справі. І висновок суду щодо відбутого поркарання є необгрутованим та не підтверджується документами щодо фактичного відбуття покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію і просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника-адвоката ОСОБА_8 , які не заперечували проти задоволення апеляції прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляцій, в якій не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні доказах.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та правильно кваліфікував дії останнього за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинені повторно.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції, в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які передбачені ст. 65 КК України, та призначив покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України за якою його засуджено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції врахував тяжкість кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд першої інстанції прийняв до уваги, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, суспільно-корисною працею не займається (а.к.п. 64-71).

Обставинами, що пом`якшують покарання правильно визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та визнання своєї вини.

Обставини, які обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, що для перевиховання та виправлення обвинуваченого необхідно призначити покарання у виді арешту, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та відповідатиме цілям покарання.

Вказане покарання, на переконання колегії суддів є виваженим, підстави для застосування ст.69, 75 КК України відсутні.

Разом з тим, районний суд хоча і призначив обвинуваченому покарання у виді арешту строком на 5 місяців 10 днів, проте допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту, зокрема ст.73 КК України.

Відповідно до ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях, годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Так за загальним правилом, обчислення строків покарання проводиться в роках та місяцях. Винятком із цього правила є лише громадські робот, строк яких обчислюється в годинах.

Тому призначення судом покарання у виді арешту з обчисленням його у днях, є порушенням вимог КК України і доводи апеляції прокурора в цій частині є слушними.

Крім того, при ухвалені вироку суд першої інстанції зазначив, що строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з 22.01.2015 року, зарахувавши у строк покарання повністю відбуте покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.12.2014 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, з таких підстав.

Згідно матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід ОСОБА_6 за вироком Знам`янського міськрайонного суду від 08.12.2014 року не обирався. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 28.01.2015 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у даному кримінальному провадженні, який був продовжений судом. Тобто фактично з 28.01.2015 року ОСОБА_6 не відбував покарання за попереднім вироком суду, а перебував під вартою у даному кримінальному провадженні, для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, на момент постановлення оскаржуваного вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 покарання за попереднім вироком не відбував і вказівка суду щодо зарахування до строку покарання ОСОБА_6 повністю відбуте покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду від 08.12.2014 року, підлягає виключенню з резолютивної частини вироку.

Крім того, за положеннями ст.374 КПК, ст.72 КК України України, строк відбування покарання обвинуваченому має рахуватися з дня ухвалення вироку суду. При цьому у строк покарання зараховується час знаходження особи під вартою у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, строк відбування покарання ОСОБА_6 має рахуватися з дня ухвалення вироку суду першої інстанції, тобто з 24 червня 2015 року, з зарахуванням у строк відбуття покарання час знаходження обвинуваченого під вартою в період з 28.01.2015 року по 23.06.2015 року.

Також колегія суддів враховує, що на день розгляду справи в суді апеляційної інстанції обвинувачений фактично відбув повністю строк покарання, призначений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року, та вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання, скасувати міру запобіжного заходу ОСОБА_6 тримання під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні в частині призначеного обвинуваченому покарання.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 404, 405,409, 419 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінити.

Вважати засудженим ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців.

На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання у виді 5 місяців арешту за даним вироком та покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду від 08.12.2014 року у виді 4 місяців арешту остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців 10 (десять) днів.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання щодо зарахування до строку покарання ОСОБА_6 повністю відбуте покарання за вироком Знам`янського міськрайонного суду від 08.12.2014 року.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 24.06.2015 року.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_6 час знаходження його під вартою в період з 28.01.2015 року по 23.06.2015 року включно.

Звільнити ОСОБА_6 від подальшого відбування покарання, в зв`язку з фактичним відбуттям покарання, призначеного вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 червня 2015 року.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_6 скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4