Справа № 713/533/15-к
Провадження №1-кп/713/67/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.10.2015 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Вижниця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого раніше судимого:

17.08.1999 року Вижницьким районним судом по ст. 140 ч.2, 45 КК України (в редакції 1960 р.) у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 45 КК України звільнений від відбування покарання з двохрічним іспитовим терміном покарання;

21.08.2001 року Вижницьким районним судом по ст. 140 ч.2, 43 КК України (в редакції 1960 р.) у виді 3 років та 6 місяців позбавлення волі;

31.07.2008 року Вижницьким районним судом по ст. 185 ч.3, 309 ч.1, 70,71 КК України у виді 3 років та 6 місяців позбавлення волі;

10.11.2011 року Вижницьким районним судом по ст. 185 ч.2, 395, 70 КК України у виді 3 років позбавлення волі, звільнений за ухвалою Казанівського районного суду Миколаївської області від 24.06.2014 року на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 року »;

10.12.2014 року Вижницьким районним судом Чернівецької області за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.3 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в грудні місяці 2014 року (точної дати досудовим слідством не встановлено), діючи умисно з корисливих мотивів, з мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом віджиму віконної рами проник в житловий будинок гр. ОСОБА_5 , що в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав велосипед марки «Україна» ,чим своїми діями спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суду 500 гривень.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав посилався на обставини вказані в обвинувальному акті. Просив суворо не карати.

Відповідно до ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена, а його дії правильно кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України, за кваліфікуючою ознакою: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене потворно, поєднане з проникненням в інше сховище.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь громадської небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.

При обранні ОСОБА_4 покарання, суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, з яких згідно ст.12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів, те що він визнав свою вину, розкаявся в скоєному, обставини вчинення кримінального правопорушення, а також особу винного, по місцю проживання характеризується задовільно, шкоду відшкодував.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 , необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений визнав вину повністю, щиро розкаявся у вчинених кримінального правопорушення, акти відшкодував заподіяну шкоду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкримінований йому злочин, передбачений ст. 185 ч.3 КК України в період не відбутого покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 10.12.14 року, яким його було засуджено за ст. 185 ч.1 КК України до покарання у виді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн., на час розгляду справи штраф не сплатив.

Тому, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначати за сукупністю вироків на підставі ст. 71, 72 ч.3 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід не застосовувався.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним та призначити ОСОБА_4 за ст. 185 ч.3 КК України покарання у виді у трьох років позбавлення волі .

В порядку, передбаченому ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Згідно ст. 70 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати не відбуте покарання за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 10.12.2014 р. у виді штрафу в дохід держави в сумі 850 грн., яке згідно ст. 72.ч.3 КК України належить виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1