Номер провадження: 11-сс/785/1116/15
Номер справи місцевого суду: б/н
Головуючий у першій інстанції
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого - судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю: прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
підозрюваної ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000403 від 22.07.2014 року, якою у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась в м. Ужгород Закарпатської області, українки, громадянки України, головного державного інспектора інспекційного відділу у південному регіоні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 ,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,
- відмовлено у задоволенні клопотання начальника СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
та обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці з покладанням на ОСОБА_7 обов`язків:
- прибувати до начальника СВ Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 за першою вимогою;
- не відлучатися з місця постійного проживання по АДРЕСА_1 в період доби з 22.00 год. до 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження.
Ухвала слідчого судді діє 60 днів - до 26.09.2015 р.
в с т а н о в и в :

З клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України - одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, за наступних обставин.
Згідно з наказом Державної архітектурно-будівельної інспекції України № 235 «ОС» від 15.10.2014 р. ОСОБА_7 призначено на посаду головного державного інспектора інспекційного відділу у південному регіоні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, яка відноситься до шостої категорії.
10.07.2015р. до головного державного інспектора інспекційного відділу у південному регіоні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області ОСОБА_10 звернувся ОСОБА_11 з питання оформлення належних дозвільних документів з метою реконструкції будівлі гаража, розташованого по АДРЕСА_2 . Зазначеною посадовою особою було роз`яснено, що в оформлені дозвільних документів йому буде відмовлено у зв`язку з відсутністю висновку будівельної експертизи, але було обіцяно посприяти в отриманні необхідних документів.
З метою отримання від ОСОБА_11 неправомірної вигоди, ОСОБА_7 використовуючи своє службове становище, 16.07.2015 р. по телефону мобільного зв`язку повідомила останнього, що керівництво Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області дало згоду на погодження декларації про завершення будівництва без проведення експертизи будівлі, за що він повинен передати їй 800 доларів США.
27.07.2015 р. приблизно о 12 год. ОСОБА_11 , перебуваючи у службовому кабінеті ОСОБА_7 , передав на вимогу останньої грошові кошти у розмірі 800 доларів США, які в подальшому були вилучені працівниками Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області під час огляду місця події.
28.07.2015р. ОСОБА_7 оголошено про підозру за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України, а 29.07.2015 року до Татарбунарського районного суду Одеської області звернувся начальник СВ Татарбунарського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_12 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_10 , по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000403 від 22.07.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
З
В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилався в поданні на те, що остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши межі країни, оскільки вчинила кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких; може незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вважаючи, при цьому, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищезазначеним ризикам, слідчий просив застосувати щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, а відносно підозрюваної обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням на ОСОБА_7 вказаних вище обов`язків.
Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчий суддя зазначив в ухвалі, що такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою не може бути застосований до ОСОБА_7 , оскільки підозрювана має постійне місце проживання, проживає разом зі своєю сім`єю, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, страждає тяжким захворюванням, у зв`язку з чим потребує нагляду лікаря-онколога.
Крім того, слідчий суддя зазначив в ухвалі, що посилання на те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, залишивши межі країни, незаконно впливати на свідків, фактичними даними не підтверджується і є лише припущеннями.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду від 29.07.2015р. про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_7 - скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового слідства, тобто до 26.09.2015.
Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги прокурор стверджує, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення. Крім того, на думку прокурора свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інші допитані лише слідчим. Допит свідків під час досудового розслідування в судовому засіданні у відповідності до ст. 225 КПК України не проводився, а отже ОСОБА_7 може незаконно впливати на останніх, знаючи їх місце проживання, що відобразиться, як стверджує прокурор в своїй апеляційній скарзі, на повноті чи достовірності показань свідків, при наданні останніми показань у відповідності до ч. 4 ст. 95 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, адвоката та підозрювану, які просили ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотання.
Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого дотримався вищевказаних вимог кримінально-процесуального закону, обґрунтовано зазначив про те, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення, а також те, що прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як вказане не підтверджується матеріалами справи.
Розглядаючи апеляційну скаргу прокурора, колегія суддів приймає до уваги той факт, що в судовому засіданні апеляційного суду прокурор також не навів жодного доказу існування зазначених в поданні слідчого ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які б унеможливлювали застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
При цьому прокурор, крім тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваній ОСОБА_7 , не надав доказів, що на теперішній час слідчий і прокурор мають достовірні данні вважати, що підозрювана може переховуватися від слідства або суду, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, а ухвалу слідчого судді про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - без зміни.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Татарбунарського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді апеляційного суду Одеської області
ОСОБА_1 підпис ОСОБА_2 підпис ОСОБА_3 підпис
З оригіналом згідно.
Суддя апеляційного суду
Одеської області ОСОБА_1