У Х В А Л А
про арешт майна

26 березня 2015 року смт. Близнюки

Слідчий суддя Близнюківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000631 від 24.03.2015,-

в с т а н о в и в:
Із матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру за №0000631 від 24 березня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за фактом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло, вбачається, що 23.03.2015 року до ВМ (с. Близнюки) Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що 23 березня 2015 року, в проміжок часу з 20.00 до 22.00 години невідомий чоловік, шляхом вільного доступу, проник через вхідні двері домоволодіння його бабусі ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , де руками та ногами завдав їй тілесні ушкодження і заволодів грошима у сумі 3000 грн., після чого з місця скоєння злочину зник.

В клопотанні слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 24.03.2015 в ході якого було проведено огляд приміщення будинку потерпілої ОСОБА_8 та вилучено ряд речей. Показами потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила, при яких обставинах 23.03.2015 ОСОБА_6 заволодів грошима останньої. Показами свідка ОСОБА_9 , який повідомив, що 23.03.2015 близько 21 години 45 хвилин до нього додому, розташованому в с. Бурбулатове Близнюківського району Харківської області прийшов його знайомий ОСОБА_6 , який повідомив, що в нього є гроші на які ОСОБА_9 та ОСОБА_6 придбали спиртні напої. Показами свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що 23.03.2015 він в вечірній час на своєму легковому автомобілі марки «ВАЗ-2109» за проханням ОСОБА_6 привіз продукти харчування, за які гроші віддав ОСОБА_6 . Також 23.03.2015 він здійснив перевезення на своєму автомобілі з с. Бурбулатове Близнюківського району Харківської області до смт. Білозерське Донецької області та до м. Олександрівка Донецької області. За використання автомобілю розраховувався ОСОБА_6

24.03.2013 зазначене кримінальне провадження було внесено до ЄРДР. 24.03.2015 о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_6 був затримана в порядку ст. 208 КПК України. В ході проведення особистого огляду в присутності понятих у ОСОБА_6 був виявлений та вилучений мобільний телефон марки «Нокія» чорного кольору, модель 16 16-2. IMEI: НОМЕР_1 .

24.03.2015 ОСОБА_6 було вручено письмове повідомлення про підозру. Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_6 повідомив, що під час скоєння інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України використовував вилучений у нього мобільний телефон.

Слідчий просить клопотання задовольнити посилаючись на те, що зазначений мобільний телефон марки «Нокія» чорного кольору, модель 16 16-2, належить підозрюваному ОСОБА_6 , а накладення арешту на зазначений мобільний телефон є тимчасовим позбавленням підозрюваного можливості відчужувати зазначене майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленим цим Кодексом порядку, тобто фактично позбавить підозрюваного розпорядитися зазначеним майном, яке може бути ним умисно знищене або втрачене.

Також слідчий зазначає, що в подальшому досудовому розслідуванні, вказаний мобільний телефон може бути використаний як доказ, а саме в ході досудового розслідування старшим слідчим може бути ініційоване зняття інформації з каналів мобільного зв`язку, для встановлення місця перебування підозрюваного в час скоєння ним інкримінованого йому злочину

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 підтвердив, що мобільний телефон марки «Нокія», вилучений в ході проведення особистого огляду під час його затримання, дійсно належить йому, проти задоволення клопотання слідчого не заперечував.

Захисник ОСОБА_5 також проти задоволення клопотання не заперечує.

Слідчий СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_4 в судовому засіданні на задоволенні клопотання про арешт майна наполягав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні.

Прокурор прокуратури Близнюківського району ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити, вказуючи на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, враховуючи те, що необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, а також може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із вивчених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000631 від 24.03.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 187 КК України, пояснень у судовому засіданні слідчого, вбачається достовірність обставин на які посилається слідчий у своєму клопотанні.

Подане до суду клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України, погоджене із прокурором.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Відповідно до протоколу № 0025/89 від 24 березня 2015, ОСОБА_6 був затриманий 24 березня 2015 року о 18 годині 30 хвилин в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Крім того, слідчий СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області майор міліції ОСОБА_4 здійснив його обшук, в ході якого у підозрюваного був вилучений мобільний телефон марки «Нокія» чорного кольору, модель 16 16-2. IMEI: НОМЕР_1 .

Наявність обґрунтованої підозри, підтверджується доданими до клопотання матеріалами, серед яких витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань, копія протоколу затримання ОСОБА_6 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 , протоколи допиту свідків.

Враховуючи наявність достатніх даних, які вказують на причетність обвинуваченого до інкримінованого йому діяння, правову підставу для арешту майна, наслідки арешту вказаного майна, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності підозрюваного, суд приходить до висновку, що слід накласти арешт на майно, а саме на належну йому телефон.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 170-175, 371, 372, 395 КПК України,-

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Лозівського МВ ГУ МВС України в Харківській області лейтенанта майора міліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000631 від 24.03.2015, - задовольнити.
Накласти арешт на вилучений у підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Нокія» чорного кольору, модель 16 16-2. IMEI: НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення .

Слідчий суддя ОСОБА_1