АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1590/15 Справа № 187/1561/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699 від 12 листопада 2015 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пуховичі Пуховичського району Мінської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за апеляційною скаргою його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2015 року, якою відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

за участю прокурора ОСОБА_8 , слідчого ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 .

В апеляції захисник просить ухвалу суду скасувати та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги, захисник посилається на те, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим. На переконання адвоката, у обвинувачення відсутні докази, які б вказували на вину підозрюваного. При цьому, адвокат зазначає, що підозрюваний вину не визнав та пояснив, що потерпілому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не наносив. Крім того захисник вказує й на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, а тому, на думку адвоката, є доцільним обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2015 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких перешкоджає застосуванню запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Поряд з цим, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років. Крім того, слідчий суддя врахував також й те, що ОСОБА_6 не має офіційного і постійного місця роботи та за місцем мешкання характеризується негативно. За вказаних обставин, враховуючи вимоги п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, згідно з якими запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора та слідчого, які заперечували проти задоволення апеляції захисника, доводи захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, позицію підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу свого захисника, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту суд повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Колегією суддів встановлено, що оскаржуване рішення прийнято судом з дотриманням вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000699 від 12 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12 листопада 2015 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 та 13 листопада 2015 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

13 листопада 2015 року старший слідчий Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернувся до Магдалинівсього районного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2015 року матеріали вказаного клопотання вирішено направити за підсудністю до Петриківського районного суду Дніпропетровської області для здійснення судового провадження.

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2015 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя встановив, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України є обґрунтованою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, незаконний вплив на свідків, переховування від органів досудового розслідування, реальними.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в рішенні Європейського суду у справі «Летельє проти Франції», колегія суддів, погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що є виправданим і узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями Європейського суду.

У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

З огляду на викладене, застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою буде відповідати вимогам досудового розслідування та належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного.

Посилання захисника в апеляційній інстанції на інші обставини, а саме наявність у підозрюваного постійного місця проживання та дружини, хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

За таких обставин, визнати обґрунтованими доводи захисника колегія суддів не може.

Таким чином колегія суддів вважає, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і дійшов обґрунтованого висновку про необхідність його застосування.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, яка зміні або скасуванню з викладених в апеляції мотивів не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2015 року, якою відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ _______________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3