Справа № 128/3905/15-к
ВИРОК
Іменем України
19 листопада 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченої: ОСОБА_4
за ч. ч.1. 2 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_4 08.06.2015 року, шляхом вільного доступу, проникла на територію домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю власниці, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, підбурювана жагою до наживи, з корисливих спонукань, з території вказаного домогосподарства вчинила крадіжку металевого кутника довжиною 3 м та 6-ти металевих труб довжиною 3 м, після чого вказані металеві вироби здала до метало приймального пункту в с. Якушинці Вінницького району Вінницької області, за що отримала грошові кошти в сумі 200 грн.
Крім того, ОСОБА_4 10.07.2015 року, скориставшись відсутністю власниці домогосподарства ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, підбурювана жагою до наживи, з корисливих спонукань, з території вказаного домогосподарства вчинила крадіжку металевого швелера довжиною 1,5 м та 3-х металевих труб довжиною 3 м, після чого вказані металеві вироби здала до метало приймального пункту в с. Якушинці Вінницького району Вінницької області, за що отримала грошові кошти в сумі 180 грн.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих правопорушеннях визнала повністю, пояснивши, що вона проживає в цивільному шлюбі з чоловіком, який на той час не працював, вона також не працює. В зв`язку із скрутним матеріальним становищем 08.06.2015 року, коли вона, будучи на своєму городі, рвала траву, то побачила на території сусіднього господарства металеві труби та інші металеві вироби, і тоді вирішила викрасти їх з метою подальшої здачі на метало приймальний пункт. Дані труби вона перетягнула до себе в двір, повідомила чоловікові, що це їхній метал і разом вони здали їх на металобрухт. Приблизно через місяць, вона знову з сусіднього господарства, яке належить ОСОБА_5 , перетягнула в свій двір декілька металевих труб та металевий швелер, які в послідуючому здала на металобрухт; за виручені кошти вона придбала продукти харчування. Про скоєне нею вона дуже жалкує, просила вибачення у потерпілої, повністю відшкодувавши їй заподіяну шкоду, запевняючи у неповторенні подібного, просила суд її суворо не карати.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченої та дослідженням доказів, характеризуючих її особу і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності її позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку вона буде позбавлена можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
На думку суду дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є крадіжка, вчинена повторно та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених правопорушень, що відповідно до ст. 12 КК України вони відносяться до категорії середньої тяжкості, особу винної, те що вона раніше несудима, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, відсутність матеріальних та моральних претензій потерпілої до обвинуваченої, її думку щодо міри покарання, згідно якої вона просить покарати ОСОБА_4 несуворо.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої є: визнання вини, щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не виявлено.
Сукупність даних про обставини вчинення правопорушень та особу винної дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і їй необхідно призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст. ст. 70, 75, 76 КК України.
Керуючись ст. ст. 370, 373, 374, 376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.1, ст. 185 ч.2 КК України та призначити їй покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України - у вигляді 1 року позбавлення волі;
за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_4 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :
не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з`являтись для реєстрації до органів кримінально виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: