1-кп/357/936/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000066 від 26.03.2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіля, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, несудимого, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину проти встановленого порядку несення військової служби.

Згідно з обвинуваченням ОСОБА_7 , будучи призваним 26 березня 2014 року, відповідно до мобілізаційного плану, ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу, зарахованим наказом командира військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) від 26 березня 2014 року, № 64 (по стройовій частині), до списків особового складу частини та призначеним водієм роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення, а наказом командира вказаної військової частини від 18 грудня 2014 року, № 251 (по стройовій частині) зарахованим у розпорядження командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 , являючись військовослужбовцем Збройних Сил України та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується у АДРЕСА_3 на б-рі 50-річчя Перемоги, впорушення вимог ст. 1 та ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 4, 11, 16, 128 «Статуту внутрішньої служби ЗС України» та ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України, 2 березня 2015 року, близько 08 год. 30 хв., самовільно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, залишив розташування військової частини і до 26 березня 2015 року, більше 10 діб, був відсутній на службі без поважних причин, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у АДРЕСА_4 .

26 березня 2015 року останній добровільно прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ).

Дії обвинуваченого кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад 10 діб, але не більше одного місяця.

В судовому засіданні 05.11.2015 року прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 суду для затвердження надано угоду про визнання винуватості, укладену 05.11.2015 року з обвинуваченим ОСОБА_8 ..

Згідно з указаною угодою ОСОБА_7 , повністю визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину на досудовому слідстві, зобов?язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту і в судовому провадженні.

При цьому сторони, приймаючи до уваги відсутність обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставин та наявність декількох обставин, що пом?якшують покарання, як то добровільне з?явлення із зізнанням, повне та беззаперечне визнання вини і щире каяття у вчиненому, враховуючи особу обвинуваченого, котрий уперше притягується до кримінальної відповідальності, на даний час звільнений з лав Збройних Сил України в запас, узгодили призначення ОСОБА_9 покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуван их мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В судовому засіданні сторони підтвердили зазначену угоду, ствердили про добровільність її укладення і просять вказану угоду затвердити.

Суд, дослідивши обставини укладення сторонами угоди про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам чинного КПК України, дійшов висновку про те, що клопотання сторін про затвердження вказаної угоди підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Укладена сторонами угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 470 та 472 КПК України: містить необхідні реквізити, формулювання обвинувачення та його належну правову кваліфікацію, істотні для даного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину, узгоджене сторонами покарання та згоду обвинуваченого на його призначення,

Угода також містить детальне роз?яснення передбачених ст. 473 КПК наслідків затвердження її судом та наслідків невиконання сторонами умов зазначеної угоди, підписи сторін.

За таких обставин вказана угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам чинного КПК, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, права, свободи та інтереси сторін або інших осіб не порушуються. Дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 407 КК України кваліфіковані правильно

На переконання суду сторони дійшли зазначеної угоди добровільно, без будь-якого стороннього впливу, узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, визначеним ст. 65 КК України, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є реальним.

За таких обставин укладена прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 474-475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 5 листопада 2015 року прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_10 у кримінальному провадженні № 0000066 від 26.03.2015 року.

На підставі зазначеної угоди ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 2 КК України, і призначити йому покарання за ст. 407 ч. 2 КК України у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 діб від дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 ,