н/п 1-кп/640/667/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Київський районний суд м. Харкова в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Харкова, громадяниня України, який має середню освіту, раніше неодноразово судимий, а саме: 1) 12.03.1992 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 141 КК України (ред. 1960 р.) до
позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців; вирок переглянуто 05.05.1992 Харківським обласним судом, відстрочивши вирок на 1 рік 6 місяців; 2) 24.05.1993 Московським районним судом м. Харкова за ч.З ст. 140, ст.17, ч.З ст.140,
ч.1 ст. 229-6, ст.ст.208, 42, 43 КК України (ред. 1960 р.) до основного покарання позбавлення волі строком 6 років 6 місяців, та додаткового у виді конфіскація майна, згідно ст. 14 КК України (в ред. 1960р.) призначено лікування від наркоманії; вирок переглянуто 17.08.1993 Харківським обласним судом, відмінивши вирок в
частині засудження за ст. 208 КК
України; 3) 13.04.2000 Київським
районним судом м. Харкова за ч.2 ст.140 КК України (ред. 1960 р.) до позбавлення волі строком 1 рік; 4) 06.08.2001 Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140, ст.81, ч.З ст. 193, ст. 42 КК
України (ред. 1960р.) до позбавлення волі строком 5 років з конфіскацією майна; вирок переглянуто 15.05.2002
Апеляційним судом Харківської області, змінено кваліфікацію дій з ч.2 ст. 140 КК України на ч.3 ст. 357 КК України, та з ч.З ст. 81 КК України на ч. 3 ст. 185 КК
України (ред. 1960 р.); звільнений
умовно-достроково згідно постанови
Балаклійського районного суду
Харківської області від 12.01.2005 на
не відбутий строк 11 місяців 3 дні; 5)
03.03.2006 Московським районним судом
м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком 6 років 6 місяців; 18.05.2006 вирок суду переглянуто Апеляційним судом Харківської області, ухвалою
Апеляційного суду Харківської області від 18.05.2006 зменшено покарання за ч.1 ст. 187 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно засуджений за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч. 1 162, ч.1 187, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі; 6) 30.01.2012 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців, звільнений 15.01.2015 за відбуттям покарання, 7) 10.09.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2, 3 -ст.185, ч. 1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, 8) Київським районним судом м. Харкова від 08.10.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, офіційно не працюючого, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, суд
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не зняті і не погашені у встановленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 02.03.2015, приблизно о 08 годині 50 хвилин, більш точно час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись поблизу буд. АДРЕСА_2 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, вирішив таємно викрасти майно, яке належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись великим скупченням людей, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, заліз рукою до лівого карману пальто ОСОБА_5 , звідки викрав мобільний телефон ТМ «Samsung GaIaxy S4», в корпусі білого кольору, без пошкоджень, в робочому стані, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2172 від 21.07.2015 - 7920 грн. 00 коп., та сім-карткою, яка знаходилась в мобільному телефоні, та не представляє матеріальної цінності для потерпілого.
Заволодівши вищезазначеним майном, ОСОБА_4 , залишив місце вчинення злочину, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , майнову шкоду у розмірі 7920 грн. 00 коп.
Крім того, 13.05.2015, приблизно о 14 годині 30 хвилин, більш точно час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кафе, за адресою: АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою особистого незаконного збагачення, вирішив таємно викрасти майно, яке належить ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, у приміщенні вищезгаданого кафе з столу, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон ТМ «LeNOVO S-650», в корпусі сірого кольору, без пошкоджень, в робочому стані, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3092 від 21.07.2015 - 1436 грн. 00 коп., та сім-карткою, яка знаходилась в мобільному телефоні, та не представляє матеріальної цінності для потерпілого.
Заволодівши вищезазначеним майном, ОСОБА_4 , залишив місце вчинення злочину, обернувши викрадене на свою користь і розпорядившись ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , майнову шкоду у розмірі 1436 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємних викраденнях (крадіжках) чужого майна, вчинених повторно, визнав повністю, щиро розкаявся, заявив клопотання про слухання справи на підставі вимог ч.3 ст. 349 КПК України, про що надав письмову заяву, у якій зазначив, що обвинувачення йому зрозуміло, процесуальні наслідки визнання свої вини та слухання справи у такому порядку, йому відомі.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , будучи належним чином сповіщені про час та місце судового засідання, не з`явилися, клопотань про перенесення розгляду в судове засідання не надавали, надали клопотання про слухання справи за їх відсутності, цивільних позовів не заявили.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні цивільний позо підтримала.
З урахуванням клопотання обвинуваченого та думки прокурора, думки потерпілої ОСОБА_7 , які не заперечували проти слухання справи у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, суд ухвалив, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд з`ясував та впевнився, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, що їхня позиція добровільна та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та надав пояснення, в яких повністю виклав обставини, вказані в обвинувальному акті щодо вчинення ним крадіжок. Пояснив, що отримані злочинним шляхом речі він продав, а виручені гроші витратив на купівлю їжі.
Суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_4 у інкримінованих йому злочинах та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 185 КК України, тобто у таємних викраденнях (крадіжках) чужого майна, вчинених повторно.
При призначенні покарання суд в сукупності оцінив обставини справи, механізм вчинення злочину, його тяжкість, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисних злочинів, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого. Обставини, що обтяжують покарання відсутні. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі і з урахуванням покарання, призначеного за попереднім вироком на підставі ст. 71 КК України і не вбачає підстав для звільнення його від такого покарання.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 на суму 2300 грн., підлягає задоволенню у повному обсязі на підставі ст. 1166 ЦК України.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3093 від 21.07.2015 - 245,52 гривень; проведення судово-товарознавчої експертизи №3091 від 21.07.2015 - 245,52 гривень; проведення судово-товарознавчої експертизи № 3092 від 21.07.2015 - 245,52 гривень підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при ГУМВСУ в Харківській області.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-375 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за новим вироком до покарання, призначеного за вироками, призначеними 10.09.2015 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч.2, 3 ст.185, ч. 1 ст.70 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, 8) Київським районним судом м. Харкова від 08.10.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, остаточно призначивши ОСОБА_4 до відбуття 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 2300 гривень.
Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3093 від 21.07.2015 - 245,52 гривень; проведення судово-товарознавчої експертизи №3091 від 21.07.2015 - 245,52 гривень; проведення судово-товарознавчої експертизи № 3092 від 21.07.2015 - 245,52 гривень стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ при ГУМВСУ в Харківській області.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою в СІЗО Харківської області до набрання чинності вироком суду залишити тим самим.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, потерпілим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України в апеляційний суд Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Суддя ОСОБА_1