Лановецький районний суд Тернопільської області
29 листопада 2010 року
Лановецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Буячок Л.І.
при секретарі Майхрук Н.М.
з участю прокурора Карпець П.В.
та адвокатів ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ланівці справу про обвинувачення
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, не одруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого
за ч.3 с.185 КК України
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не одруженого , працюючого їздовим ПСП агрофірма «Горинь», раніше не судимого
за ч.3 с.185 КК України
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючого, не одружена, раніше не судимого
за ч.3 с.185 КК України
6 травня 2010 року у неповнолітнього ОСОБА_3 виник злочинний умисел , направлений на вчинення крадіжки із будинку проживаючої одиноко перестарілої ОСОБА_6 в с.Нападівка Лановецького району. Для здійснення задуманого він цього ж вечора домовився із односельчанами ОСОБА_4 і ОСОБА_7 про вчинення крадіжки.
О 23 годині 06 травня 2010 року вони разом приїхали в с.Нападівка до господарства ОСОБА_6, де ОСОБА_3 з силою потягнувши на себе ручку вхідних дверей, відкрив їх і разом з ОСОБА_4 перенесли із коридору будинку на город пять
мішків цукру, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1900
гривень. Підсудній ОСОБА_5 в цей час стояв біля воріт і спостерігав за обстановкою під час вчинення крадіжки. Згодом вони троє перевезли крадене в м.Ланівці, де ОСОБА_3 реалізував цукор , виручені гроші розділили між собою .
Будучи допитаними в судовому засіданні , підсудні повністю визнали свою вину і розкаялися у вчиненому.
Так неповнолітній ОСОБА_3 пояснив, що в квітні місяці 2010 року він допомагав потерпілому ОСОБА_8 в господарських роботах біля будинку матері останнього, яка проживає сама в сусідньому селі Нападівка. Перебуваючи там, він побачив, що в коридорі зберігається велика кількість мішків цукру, складених біля стіни і прикритих рядном. Бажаючи мати гроші на особисті витрати, він задумав вчинити крадіжку цього цукру і домовився з своїми товаришами, що вночі 6 травня 2010 року вони викрадуть цукор. Приїхавши в с.Нападівка, вони троє направились до будинку ОСОБА_6, де він зірвав вхідний замок і разом з ОСОБА_4 винесли пять мішків цукру спочатку на город, а потім перенесли його на вулицю. Згодом підїхав знайомий ОСОБА_9 і після розмови з ним погодився перевезти цукор в м.Ланівці.
Підсудній розповів, що він попередньо домовився із ОСОБА_10 про реалізацію краденого, так як знав, що вона може купити цукор. Тому він подзвонив жінці і вона заплатила їм за пять мішків цукру 1675 гривень, тобто по 335 грн за один мішок. Він по 500 грн дав ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а також 100 грн. дав водію на бензин.
На слідуючий день він витратив частину грошей на придбання продуктів харчування, поповнення , а 250 гривень в нього згодом вилучили працівники міліції, яким він зразу ж розповів правду про скоєне.
Підсудній ОСОБА_4 підтвердив покази ОСОБА_3, пояснивши, що зробив помилку, погодившись на його пропозицію таким чином заробити гроші . Він дійсно в той вечір разом з іншими підсудніми поїхали із свого села Борсуки до села Нападівка, підійшли до будинку ОСОБА_6 , де із ОСОБА_3 проникли в житло, винесли цукор і згодом його реалізували. Цукор перевезли автомашиною ОСОБА_9 з яким домовлявся ОСОБА_3 , тому він не чув їхньої розмови в деталях. Згодом вони поділись грішми .
Аналогічні викладеним і покази підсуднього ОСОБА_5, який розповів про те, що він з іншими підсудніми в день скоєння злочину відпочивали на річці ОСОБА_8 і, повертаючись додому, погодились на пропозицію ОСОБА_3В, про крадіжку, коли він запросив їх поїхати з ним в с.Нападівка до баби, яка є його родичкою і він точно знає, що в її будинку є мішки з цукром.
Спочатку вони не погоджувалися, але ОСОБА_3 пообіцяв поділитися грішми за проданий цукор, тоді ж ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_9 і попросив , щоб він цього вечора підвіз їх в село Нападівка. Він особисто із одержаних 500 грн, зароблених таким чином, витратив тільки 100, а решту 400 грн було вилучено працівниками міліції в нього на слідуючий день.
Крім наведеного вина підсудніх знайшла своє підтвердження в слідуючому.
Потерпілий ОСОБА_8 повідомив суд, що він проживає із сімєю в с.Борсуки, а в сусідньому селі Нападівка у власному житловому будинку самотньо проживає його мати ОСОБА_6, яка останнім часом хворіє і практично не виходить з будинку. Він з родиною періодично відвідує матір, а постійно наглядає за нею сусідка, яка 07 травня 2010 року вранці зателефонувала до нього і стривожено повідомила, що виявила відкритими вхідні двері будинку і пропажу пяти мішків цукру. Він одразу подзвонив в міліцію, повідомивши про злочин. На сьогоднішній день підсудні всі вибачилися перед його сімєю, їх батьки відшкодували завдану шкоду повністю, тому він не зацікавлений в їх суворому покаранні, тим більше, що ОСОБА_3 дійсно допомагав йому по господарству, є
працьовитою дитиною, і якби він знав, хто скоїв крадіжку, то можливо і не заявляв би в міліцію.
Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона проживає по сусідству із ОСОБА_6, яка останнім часом погано себе почуває, тому на прохання її сина вона
щодня провідує стареньку жінку і опікується нею. 07 травня 2010 року вона побачила факт злому вхідних дверей і нестачу 5 мішків цукру. Це було дуже для неї великою неприємністю, так як вона стурбувалася, що на неї може впасти підозра по крадіжці. Вона повідомила про все це сина ОСОБА_6
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що в нічну пору в травні місяці до неї подзвонив чоловік і попросив купити у нього цукор. Спочатку вона запропонувала зробити це вдень, однак хлопець наполягав на негайній реалізації, пояснивши, що в нього поламався автомобіль і йому терміново потрібні гроші. При зустрічі вона пізнала підсунього, який раніше приїжджав до неї і заплатила по 335 грн за мішок, а всього 1675 грн.
Свідок ОСОБА_9 підтвердив факт доставки своєю автомашиною підсудніх 6 травня 2010 року в вечірню пору в с.Нападівка, а згодом і перевезення 5 мішків цукру із Нападівки в Ланівці .
Крім наведеного, вина підсуніх знайшла своє підтвердження в матеріалах справи.
Протоколом огляду житлового житлового будинку ОСОБА_6 від 07 травня 2010 року зафіксовано факт вчинення з її будинку крадіжки пяти мішків цукру.
Протоколами відтворення обстановки та обставин події за участю підсудніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 підтверджено факт проникнення їх в житловий будинок ОСОБА_6 та викрадення з її будинку цукру.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 вірно кваліфіковано органом досудового слідства за ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням .
При призначенні покарання підсуднім суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, дані щодо особи кожного із винних, які вперше притягуються до кримінальної відповідальності, щиро розкаюються та усвідомлюють небезпечність своїх дій, повністю визнали свою вину, відшкодували завдані збитки, позитивно характеризуються, а ОСОБА_3 є неповнолітнім, тому за наведених обставин суд вважає, що їх виправлення можливе без відбування покарання, тобто доцільне звільнення їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76,104 КК України.
Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України , суд -
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання - 3 роки позбавлення волі .
На підставі ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік 6 місяців .
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обовязки:
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.
Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.
Періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на орган виконання покарань Лановецького району.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і признати йому покарання за цією статтею у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі .
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.
Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.
Періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на орган виконання покарань Лановецького району.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік 6 місяців.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обовязки:
Не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.
Повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи.
Періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на орган виконання покарань Лановецького району.
Міру запобіжного заходу засудженим до набрання вироком чинності залишити попередню - підписку про невиїзд.
На вирок може бути подана апеляція протягом 15 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Лановецький районний суд .
Суддя