Справа № 472/1152/15-к
ВИРОК
іменем України
"02" грудня 2015 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000405 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чобручи, Суворовського району, республіка Молдова, особи без громадянства, не одружений, не працює, з неповною середньою освітою, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

30.06.2015 року приблизно о 20:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи по вул.Горького в с.Покровка Веселинівського району Миколаївської області на грунті особистих неприязних стосунків, умисно заподіяв легкі тілесні ушкодження місцевій мешканці ОСОБА_9 , які спричинили короткочасний розлад здоров`я останньої у вигляді рани в ділянці лоба зліва та крововиливу в ділянці попереку справа.

В ніч на 11.07.2015 року близько опівночі, точний час досудовим слідством не встановлений, ОСОБА_6 прийшов до домоволодіння ОСОБА_11 , яке розташоване за адресою: с.Покровка Веселинівського району Миколаївської області. У житловому будинку ОСОБА_11 між господарем та ОСОБА_6 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, раптово виник конфлікт. В ході сварки на ґрунті особистих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 , ОСОБА_6 за допомогою кабелю від електроприладу, який знайшов у житловій кімнаті будинку, притис ОСОБА_11 до підлоги в області горла та утримував до того часу, поки останній перестав подавати ознаки життя. В результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження в області шиї, перелам під`язичної кістки та щитовидного хряща, масивні крововиливи у м`які тканини. Смерть ОСОБА_11 настала в результаті механічної асфіксії - задушення. Після заподіяння смерті ОСОБА_11 ОСОБА_6 з місця події зник.

Після здійснення умисного вбивства ОСОБА_11 в ніч на 11.07.2015 року ОСОБА_6 , переслідуючи мету незаконного збагачення та корисливий мотив, з метою здійснення крадіжки, шляхом вільного доступу пройшов на територію двору домоволодіння ОСОБА_10 , яке розташоване по АДРЕСА_2 . Діючи умисно та протиправно, ОСОБА_6 з двору потерпілого ОСОБА_10 викрав металеву сокиру з дерев`яним топорищем, після чого з місця події зник, розпорядившись сокирою на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 154 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України - визнав. Спочатку не визнав пред`явлений потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов у розмірі 30000 грн., проте 12.11.2015 року пред`явлений потерпілою ОСОБА_8 уточнений цивільний позов про стягнення 30000 гривень моральної шкоди визнав частково.

За епізодом умисного вбивства потерпілого ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_12 суду пояснив, що того дня він приїхав з роботи та побачив, що в будинку у ОСОБА_13 горіло світло. Він зайшов до ОСОБА_14 , який вечеряв з приятелем, вони випили по 50 гр. горілки. Потім обвинувачений пішов додому, оскільки його жінки вдома не було, він пішов до тещі, дружини там теж не було, тоді він знову пішов до ОСОБА_14 . ОСОБА_14 розповідав йому, що брати ОСОБА_15 хочуть його вбити, потім у них виникла суперечка через крадіжку, яку пропонував колись вчинити ОСОБА_14 . ОСОБА_14 сидів на лавці та хотів зробити спіраль до плитки, а обвинувачений сидів збоку. Як пояснив обвинувачений, в ході конфлікту потерпілий вдарив його плиткою, потім схопив сокиру, яка лежала біля груби, та обіцяв зарубати. Обвинувачений пояснив, що оскільки потерпілий був із сокирою, вдарив його, а він впав та схопив кабель і, захищаючись від ОСОБА_14 , почав душити його кабелем, а ОСОБА_14 совав руками та ногами. Давлячи потерпілого, стягнув його з дивану, а сокира, яку той тримав, впала за диван з боку під грубку - де саме ОСОБА_12 не бачив.

Оскільки потерпілий намагався вдарити його сокирою, обвинувачений не міг втекти, бо потерпілий знаходився спереду на проході до дверей. Окрім здавлювання кабелем, обвинувачений стверджував, що більше потерпілому ударів не наносив. Після чого обвинувачений пішов додому, проте стверджував, що на той момент потерпілий подавав ознаки життя та вставав. Вранці, близько 8 години, коли прийшов до будинку потерпілого, думав, що той живий, але побачив, що ОСОБА_14 мертвий. Він покликав сусідку, щоб переконатись, що потерпілий помер та попросив її викликати міліцію та швидку. Згідно з показаннями обвинуваченого, труп потерпілого лежав не підлозі, оскільки саме там він його давив. Обвинувачений пояснив, що був випивший, проте не п`яний, оскільки випив десь 300-400 грамів горілки. Стверджував, що хотів заспокоїти потерпілого, наміру вбити його не було.

За епізодом заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_9 , обвинувачений суду пояснив, що коли був у сестри та вони разом виходили з її будинку, на відставні 25-30 метрів від двору зустріли ОСОБА_16 з чоловіком. ОСОБА_17 схопила камінь та почала бити його сестру по голові. Намагаючись захистити сестру, він зчепився з чоловіком потерпілої, в руках якого бачив ніж. Після чого чоловік ОСОБА_15 заховався у сусідньому дворі, а він відвів сестру додому, надав допомогу, змивши кров. Коли знову вийшов, то чоловік ОСОБА_15 почав бити його та був з ножем. Згідно з поясненням обвинуваченого, оскільки його довели, то він схопив палицю біля хати сестри. Так як був випивший, він взагалі не пам`ятає, чи спричиняв тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_15 . Стверджував, що захищався. Під час конфлікту були присутні його сестра, сусід ОСОБА_18 та інші сусіди навпроти. Пояснив, що хотів забрати сестру та розбороняв їх, в результаті чого чоловік потерпілої накинувся на нього. Що в цей час робила потерпіла - не бачив.

За епізодом таємного викрадення чужого майна, що належало потерпілому ОСОБА_10 , обвинувачений пояснив, що після ситуації, що мала місце з потерпілим ОСОБА_14 , він пішов додому. Ключів від власного будинку у нього не було, він пішов до місця проживання ОСОБА_10 , який співмешкав з його тещею та сподівався застати там дружину, у якої були ключі від будинку. Бачив, що вдома у потерпілого горить світло, гукав господаря, чув, що той розмовляв з його тещею. Проте, ніхто не вийшов, ворота до двору були зачинені, тому він заліз до подвір`я потерпілого та під погребом узяв сокиру, щоб відчинити двері до свого будинку. Після чого пішов до себе додому, за допомогою сокири відчинив двері та ліг спати.

Окрім показань обвинуваченого, його вина за епізодом умисного вбивства потерпілого ОСОБА_11 також підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка суду пояснила, що коли вона була вдома з дитиною їй зателефонував чоловік та повідомив, що помер його батько, про що чоловіку повідомила сусідка. Оскільки чоловік знаходився на заробітках, він попросив її поїхати в міліцію та взяти необхідні документи для поховання. В міліції за участю медичної сестри потерпілій підтвердили, що смерть ОСОБА_11 була природною. Оскільки це був вихідний день, субота, в лікарні висновок про смерть їй не надали. Вони з братом чоловіка придбали все необхідне для поховання та відвезли до лікарні. Брат чоловіка повідомив їй, що покійний побитий і у нього слід на шиї. Сказав щоб вона пішла і подивилася. Вона зайшла туди, де знаходилось тіло ОСОБА_14 , побачила рубець на шиї та чоловіку телефоном повідомила, що смерть його батька скоріш за все була насильницькою. На що чоловік наказав її телефонувати до міліції та на гарячу лінію. Коли приїхав слідчий, вона почала кричати про те, хіба той не бачив рубець розміром з палець на шиї покійного. Після приїзду її чоловіка тіло покійного було направлено на експертизу до Вознесенського СМЕ. Згідно з висновком смерть ОСОБА_14 настала від механічної асфіксії. Все це мало місце 11.07.2015 року, в суботу. Моральну шкоду потерпіла обґрунтувала тим, що у чоловіка батько вже був одним із живих батьків, після смерті якого чоловік лишився сиротою.

Окрім показань обвинуваченого та потерпілої, вина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, також підтверджується фактичними даними, що містяться в документах та висновках експертиз, наданих стороною обвинувачення.

З лікарського свідоцтва про смерть №200 від 13.07.2015 року встановлено, що смерть ОСОБА_11 настала від механічної асфіксії внаслідок задушення.

Крім того, згідно висновку експерта №200 від 07.08.2015 року смерть ОСОБА_11 , 1950 р.н. настала від механічної асфіксії в результаті здавлювання петлею та предметом з обмеженою поверхнею дії. Ймовірна давність настання смерті може 3-4 доби до дослідження трупу в морзі. При експертизі трупу ОСОБА_11 було виявлено наступні ушкодження: фрагмент странгуляційної борозни на шиї, садна на шиї, садна, крововилив та забійна рана голови; перелам під`язикової кістки та щитовидного хряща, садна та крововиливи кінцівок. Ушкодження в області шиї виникли в результаті здавлювання органів шиї петлею, зробленої з жорсткого чи напівжорсткого матеріалу, а також дії тупого предмету з обмеженою контактовою поверхнею дії, інші ушкодження виникли від дії тупого предмету, предметів. Здавлювання петлею як вид механічної асфіксії, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень (за критерієм небезпечності для життя); садна, крововиливи та рана мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Всі ушкодження прижиттєві, виникли за незначний проміжок часу незадовго до настання смерті. Після спричинення ОСОБА_11 ушкоджень в області шиї він не міг самостійно пересуватися та здійснювати будь-яких дій, так як при механічній асфіксії смерть настає протягом декількох хвилин. Ушкодження, які могли виникнути при захисті від нанесення ударів, - при експертизі ОСОБА_11 виявлено не було.

При наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги рятування життя потерпілого мало можливе. Вмсновком встановлено, що ОСОБА_11 було нанесено не менше трьох впливів в області шиї (здавлювання петлею і вплив на область шиї предмету з обмеженою поверхнею дії); не менше трьох впливів тупого предмету в область підборіддя; не менше одного впливу тупого предмету в область лівої вушної раковини; а також вплив тупого предмету в область колінних суглобів з права - вісім, зліва - шість; ліве плече - не менш як один; правий ліктьовий суглоб не менше чотирьох. Ушкодження у виді саден і крововиливів виникли від дії тупого предмету, предметів. Індивідуальна особливість предмету, що травмує у виявлених тілесних ушкодженнях не відобразилась, хоча не виключається можливість їх виникнення внаслідок ударів руками та ногами людини. Ушкодження в області шиї виникли внаслідок здавлювання органів шиї петлею зробленої з жорсткого чи напівжорсткого матеріалу. Ушкодження наносилися з достатньою силою для їх виникнення. В момент нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 розташовувався передньою та задньою поверхнею до травмуючого предмету та міг розташовуватися як вертикально, так і горизонтально. При судово-токсикологічному дослідженні крові потерпілого спирти не виявлені.

На підставі висновку судово-медичної експертизи №200/1 від 07.08.2015 року, яка була призначена після надання ОСОБА_6 показань в ході слідчого експерименту, було встановлено, що в результаті перегляду відеозапису слідчого експерименту від 15.07.2015 року, тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупу ОСОБА_11 , могли виникнути при обставинах, про які зазначив під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_6 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 11.07.2015 року було оглянуто домоволодіння ОСОБА_19 в с.Покровка Веселинівського району. В кімнаті було виявлено труп чоловіка віком 60-65 років, який лежав на спині ногами до дверного проходу в кімнату. На момент огляду з лівого вуха трупа витікала рідина темно-бурого кольору, схожа на кров. На шиї трупу з правого боку є борозна темного кольору довжиною близько 8 см, шириною близько 1,5 см. Над вказаною борозною розташовані 3 садна темного кольору. В кімнаті під столом було виявлено саморобний електричний обігрівач, а також електричний шнур, який був від`єднаний від обігрівача та лежав окремо на підлозі. Справа від столу було виявлено електричну плитку з електричним шнуром білого кольору. При огляді кімнати та будинку будь-яких слідів, схожих на кров, виявлено не було, також не було виявлено слідів боротьби. Під час обшуку було вилучено 6 електричних проводів.

На підставі заяви ОСОБА_20 було проведено огляд місця події в с.Покровка, Веселинівського району, де проживав ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено речі ОСОБА_6 , а саме: капці, шнур від радіоприймача, кепку та футболку блакитного кольору.

На підставі двох постанов прокурора від 14.07.2015 року та відповідно до протоколів отримання зразків для експертизи від 14.07.2015 року за участю захисника ОСОБА_7 для проведення судових експертиз у підозрюваного ОСОБА_6 було відібрано зразки нігтів та крові.

Також на підставі постанови прокурора від 14.07.2015 року згідно з протоколом отримання зразків для експертизи від 15.07.2015 року у потерпілого ОСОБА_11 було відібрано зразки нігтів для проведення експертиз.

Відібрані у обвинуваченого та потерпілого зразки були використані для проведення ряду експертиз. Так, на підставі висновку молекулярно-генетичної експертизи №585 від 21.07.2015 року було визначено генетичні ознаки зразків крові потерпілого ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_6 . Висновком судово-медичної імунологічної експертизи від 21.07.2015 року №517 встановлено, що кров ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО.

Показання обвинуваченого про те, що він використав електродріт як знаряддя злочину підтверджують також фактичні дані, що містяться у висновку молекулярно-генетичної експертизи №587 від 17.08.2015 року, згідно із яким в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на шести фрагментах електричних дротів 1-6 (об`єкти №№ 1-6), вилучених у домоволодінні потерпілого ОСОБА_11 , було виявлено клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки. Крові в об`єктах №№1-6 не виявлено. Генетичні ознаки клітин на фрагменті електричного дроту №3 (об`єкт №3) збігаються з генетичними ознаками потерпілого ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_6 . Генетичні ознаки клітин на фрагментах електричних дротів №№1, 2 4, 5, 6 (об`єкти №№1, 2, 4, 5, 6) є змішаними і містять генетичні ознаки потерпілого ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_6 .

На підставі висновку молекулярно-генетичної експертизи №598 від 07.08.2015 року встановлено, що в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження піднігтьового вмісту нігтьових зрізів з лівої (об`єкт №1) та правої (об`єкт №2) рук потерпілого ОСОБА_11 було виявлено клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, крові в об`єктах №№ 1,2 не виявлено. Генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої руки потерпілого ОСОБА_11 (об`єкт №1) збігаються з генетичними ознаками самого потерпілого ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками підозрюваного ОСОБА_6 . Генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з правої руки потерпілого ОСОБА_11 (об`єкт №2) є змішаними і містять генетичні ознаки потерпілого ОСОБА_11 та підозрюваного ОСОБА_6 .

Висновком молекулярно-генетичної експертизи №586 від 21.07.2015 року встановлено, що в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої та правої рук підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкти №№1, 2) виявлено клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, крові в об`єктах №№1, 2 не виявлено. Генетичні ознаки клітин у піднігтьовому вмісті нігтьових зрізів з лівої та правої рук підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкти №№1, 2) збігаються між собою та збігаються з генетичними ознаками зразку крові самого підозрюваного ОСОБА_6 і не збігаються з генетичними ознаками потерпілого ОСОБА_11 . Походження клітин в піднігтьовому вмісті зрізів нігтів від потерпілого ОСОБА_11 виключається.

Згідно з висновком судової одорологічної експертизи №42 від 24.07.2015 року встановлено, що запаховий слід, вилучений з 6 електричних дротів за фактом вбивства ОСОБА_11 , не містить запаху людини, придатного для подальшої ідентифікації за ним особи.

Згідно з висновком судово-медичної імунологічної експертизи №518 від 21.08.2015 року було проведено дослідження речей підозрюваного ОСОБА_6 , вилучених за місцем його проживання, і на шортах, наданих на експертизу, була знайдена кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_6 та виключається від ОСОБА_11 .

Згідно з висновком судово-медичної імунологічної експертизи №519 від 19.08.2015 року на трусах, які були вилучені з покійного ОСОБА_11 , та надані на експертизу, - кров знайдена не була.

15.07.2015 року згідно з протоколом проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , спеціаліста, понятих, підозрюваний в присутності свого захисника добровільно розповів що 10.07.2015 року у вечірній час він прийшов до ОСОБА_19 , між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_21 вдарив ОСОБА_22 електроплиткою та схопив сокиру. ОСОБА_6 , злякавшись що ОСОБА_21 його зарубає, схопив шнур від електроплитки, накинув на шию потерпілому та почав душити, після чого ОСОБА_21 почав хрипіти. Після чого обвинувачений поклав потерпілого на підлогу і пішов з будинку.

З наданого стороною обвинувачення та переглянутого в судовому засіданні згідно із правилами ст.359 КПК України відеозапису слідчого експерименту, який є додатком до протоколу зазначеного вище, вбачається, що обвинувачений дійсно добровільно розповів про обставини вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за обставин зазначених в протоколі.

В частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України потерпіла ОСОБА_9 суду пояснила, що коли вона йшла з чоловіком по вулиці, обвинувачений йшов з точки із сестрою, почав чіплятися до чоловіка потерпілої, ображав, погрожував. Оскільки у чоловіка потерпілої відсутня одна рука вона за нього вступилася, намагалася відтягнути обвинуваченого від свого чоловіка, Стала між ними. Тоді обвинувачений почав бити її палицею по голові, кидав в неї каменем десь з відстані 30 метрів. Це було десь після 17-ї години 30.06.2015 року. Причиною конфлікту були дії з боку обвинуваченого, який постійно ображав її чоловіка. Спочатку у ОСОБА_23 нічого в руках не було, потім він взяв палицю у дворі у своєї сестри ОСОБА_24 , якою і наносив тілесні ушкодження потерпілій. Крім того, наніс потерпілій каменем удар в лоба та по спині вдарив чи то каменем чи палицею. За медичною допомогою вона зверталася, працівники швидкої обробили їй рани на голові. Все що відбувалося бачили ОСОБА_25 і сусід ОСОБА_18 , у якого в дворі від ОСОБА_23 заховався її чоловік. Жодних претензій до обвинуваченого зараз вона не має.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що не бачила як починався конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_9 , коли почула сварку і вийшла подивитися що відбувається, то з відстані 30 метрів побачила як обвинувачений наносив удари потерпілій палицею по голові та тілу. Коли це саме було не пам`ятає наче влітку до вбивства ОСОБА_14 . Не знає, хто був ініціатором конфлікту. Бачила, що по обличчю потерпілої текла кров, чи надавали їй медичну допомогу не бачила. При цьому були ще сестра обвинуваченого та чоловік потерпілої, який був дещо в стороні.

Не дивлячись на те, що обвинувачений фактично не дав показів про обставини спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , його вина за цим епізодом підтверджується показаннями потерпілої, свідка, а також заявою потерпілої ОСОБА_9 від 05.07.2015 року до міліції про те, що вона просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який 30.06.2015 року спричинив їй тілесні ушкодження.

Факт заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень також підтверджено даними у висновку судово-медичного експерта №313 від 14.07.2015 року, згідно із яким у потерпілої ОСОБА_9 було виявлена рана в ділянці лоба зліва та крововилив в ділянці попереку справа. Тілесні ушкодження виникли від дії твердих предметів з обмеженою контактовою поверхнею. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень 30.06.15 р. Крововилив відноситься до легких тілесних ушкоджень, а рана в ділянці лоба - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від падіння з положення стоячи та удару, ударів об тверду поверхню. Тілесні ушкодження у потерпілої могли виникнути від удару руками, ногами та стороннім предметом.

В частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.185 КК України потерпілий ОСОБА_10 суду пояснив, що того вечора він прийшов додому пізно, десь після 12 години ночі і відразу ліг спати у будинку. Вранці, коли прокинувся, то виявив пошкоджений замок та виявив відсутність сокири, яку залишив перед тим чи то в майстерні, чи на вулиці. Заперечував пояснення обвинуваченого про те, що на момент вчинення останнім крадіжки в його будинку горіло світло, а також те, що ОСОБА_23 намагався його покликати чи попросити сокиру. Сокиру знайшли за місцем проживання ОСОБА_27 співмешканки ОСОБА_23 . Коли під час огляду в присутності потерпілого в будинку підняли ковдру на дивані, то він побачив свою сокиру, індивідуальні ознаки якої назвав дільничному і так її впізнав. Сокира 1988 року виготовлення вартістю 140-150 грн. і він нею майже не користувався. Сокиру йому було повернуту під час досудового слідства.

Як вбачається із заяви потерпілого ОСОБА_10 від 15.07.2015 року він звернувся до міліції з вимогою притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , який в ніч з 10.07.2015 на 11.07.2015 року викрав у нього сокиру.

На підставі заяви ОСОБА_28 відповідно до протоколу огляду місця події від 13.07.2015 року було оглянуто домоволодіння ОСОБА_28 , де в будинку на дивані було виявлено сокиру з написом «1988 рік», яку було вилучено, а також було вилучено капці та запальничку жовтого кольору.

Вартість викраденої у потерпілого сокири визначено на підставі висновку товарознавчої експертизи від 15.07.2015 року, згідно із яким встановлено, що вартість сокири становить 154 грн. Згідно зі зберігальною розпискою від 21.07.2015 року ОСОБА_10 отримав від співробітників міліції сокиру.

Згідно з протоколом освідування особи від 14.07.2015 року було проведено освідування ОСОБА_6 за участю захисника та судово-медичного експерта (лікаря), під час якого у ОСОБА_6 були виявлені рани на обличчі, які, як він пояснив в судовому засіданні, він отримав не у зв`язку з пред`явленим обвинуваченням.

Суд, дослідивши під час судового розгляду кримінального провадження всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за якими йому пред`явлено обвинувачення, - в судовому засіданні доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; за ч.2 ст.125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої; та за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) з огляду на наступне.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно висновків Верховного суду України, які є обов`язковими для судів України відповідно до вимог ст.458 КПК України, а саме Постанови ВСУ від 15 травня 2014 року №5-12кс14, відповідно до якої за нормативним визначенням умисне вбивство (стаття 115 КК) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особи, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Про умисел обвинуваченого ОСОБА_6 , спрямований на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_11 свідчать обставини вчиненого ним кримінального діяння та досліджені докази з огляду на спосіб, механізм, локалізацію заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, знаряддя злочину, причину настання смерті потерпілого, час заподіяння тілесних ушкоджень та час настання смерті ОСОБА_11 , прямий причинно-наслідковий зв`язок між діянням винного і настанням смерті потерпілого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він захищався від потерпілого ОСОБА_11 , який напав на нього із сокирою, спростовуються даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 11.07.2015 року, де поряд із трупом ОСОБА_11 сокири виявлено не було, так само як не було виявлено і слідів боротьби. Також показання обвинуваченого про те, що коли він залишив потерпілого в будинку той ще був живий, спростовує висновок експерта №200 від 07.08.2015 року, згідно із яким після спричинення ОСОБА_11 ушкоджень в області шиї він не міг самостійно пересуватися та здійснювати будь-яких дій, так як при механічній асфіксії смерть настає протягом декількох хвилин.

Щодо пред`явленого потерпілою ОСОБА_8 цивільного позову про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди в розмірі 30000 грн., що була завдана їй та її чоловіку внаслідок злочину, суд вважає, що він підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілою під час судового розгляду показання та інші досліджені докази, суд вважає, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй та її чоловікові внаслідок вбивства обвинуваченим батька чоловіка було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку із смертю члена сім`ї та близького родича, а також з огляду на ті негативні емоції, які вона перенесла як під час досудового слідства, так і судового розгляду кримінального провадження.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги ч.3 ст.23 ЦК України, згідно з якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням викладеного, суд вважає, що цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_8 у розмірі 30000 грн. підлягає задоволенню повністю в сумі 20000 грн., розмір якої відповідає ступеню моральних страждань потерпілої. При цьому, згідно із ч.4 ст.1193 ЦК України суд не враховує матеріального становища обвинуваченого, оскільки шкоду потерпілій було завдано в результаті вчинення злочину.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст.66 КК України, - встановлено не було. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який свою вину визнав, каявся у вчиненому, раніше не судимий в силу ст.89 КК України; згідно характеристики дільничного та сільської ради за місцем проживання характеризується негативно, агресивний; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; але перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом синдром залежності від алкоголю; наявність обставини, що обтяжує покарання, а також те, що злочини, який вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України належить до злочинів невеликої, середньої тяжкості та особливо тяжких злочинів - суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, - стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають витрати за проведення експертиз, що підтверджені довідками про вартість експертиз: одорологічної експертизи 613,80 гривень, молекулярно-генетичної експертизи 3323,80 гривень, молекулярно-генетичної експертизи 6647,76 гривень, молекулярно-генетичної експертизи 3323,80 гривень, молекулярно-генетичної експертизи 3323,80 гривень, а всього у розмірі 17232,96 грн.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.125, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.115 КК України у вигляді 7 (семи) років та 10 (десяти) місяців позбавлення волі,

за ч.2 ст.125 КК України у вигляді 2 (двох) місяців арешту,

за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 7 (семи) років та 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 попереднє ув`язнення у строк покарання, призначеного йому цим вироком суду, починаючи з 14.07.2015 року (згідно із протоколом затримання від 14.07.2015 року) за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України.

До вступу вироку в законну силу залишити обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 17232,96 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 20000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Речові докази, а саме: шість електродротів, чоловічі труси, дріт від радіоприймача, зразок крові та зразки нігтів ОСОБА_6 , волосся, зразки нігтів з рук та зразок крові ОСОБА_11 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Веселинівського РВ УМВС, - знищити.

тапки синього кольору, кепку, футболку блакитного кольору, тапки коричневого кольору, запальничку жовтого кольору, шорти сірого кольору, майку сірого кольору, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Веселинівського РВ УМВС - повернути обвинуваченому,

сокиру, передану під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_10 , - залишити останньому як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя (підпис) ОСОБА_1

Судді (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

Згідно оригіналу: Суддя: