Справа № 10с-86 Головуючий у І інстанції Дубас
Категорія 30.05.2011
УХВАЛА

Іменем України

30 травня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді В.Р.Шроля,

суддів - Є.В.Літвінова , М.П.Матюшка,

з участю прокурора І.М.Довганя,

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3,

осіб, щодо яких порушені кримінальні справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві справу за апеляцією прокурора на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2011 року, що стосується інтересів ОСОБА_4 і ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою заступника Генерального прокурора України від 30.03.2009 року щодо ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України. Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_4, працюючи на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, будучи заступником голови цього суду та являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, в період січня лютого 2009 року неодноразово отримував від неустановлених осіб хабарі, зокрема:

15.01.2009 року у вигляді грошових коштів готівкою за незастосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами;

27.01.2009 року у вигляді матеріальних цінностей за прийняття рішення у справі про адміністративні правопорушення в інтересах представника Уманської філії «Укравтодор»;

30.01.2009 року у вигляді грошових коштів готівкою за прийняття рішення за позовом неустановленої особи;

09.02.2009 року у вигляді грошових коштів готівкою за незастосування адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 14.04.2009 року щодо ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України. Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_4, працюючи на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, будучи заступником голови цього суду та являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, в період січня квітня 2009 року неодноразово отримував хабарі, зокрема:

15.01.2009 року близько 09 год. 37 хв. у своєму службовому кабінеті Уманського міськрайонного суду Черкаської області, розташованого за адресою: вул. Коломенська, 18 м. Умань у вигляді грошових коштів у розмірі 50 грн. від ОСОБА_6 за призначення ОСОБА_7 адміністративного стягнення, не повязаного із позбавленням права керування транспортними засобами;

30.01.2009 року близько 13 год. 23 хв. у своєму службовому кабінеті за вищевказаною адресою від ОСОБА_8 в вигляді грошових коштів у розмірі 2000 грн. за прискорення розгляду справи за позовом ОСОБА_9 до ВАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення незаконно привласнених коштів;

09.02.2009 року близько 10 год. 41 хв. від ОСОБА_10 у вигляді грошових коштів у розмірі 1000 грн. за призначення ОСОБА_11 адміністративного стягнення, не повязаного з позбавленням права керування транспортними засобами;

10 квітня 2009 року близько 10 год. 50 хв. від ОСОБА_12 у вигляді грошових коштів у розмірі 1000 доларів США за прискорення розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_13 до ОСОБА_12 про визнання недійсною угоди про передачу корпоративних прав.

Постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 08.07.2009 року щодо ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України. Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_4, працюючи на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, будучи заступником голови цього суду та являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, 25.03.2009 року близько 09 год. 45 хв. у своєму службовому кабінеті отримав від ОСОБА_14 хабар у розмірі 100 грн. за прийняття рішення, яким було задоволено позов ОСОБА_14 до ОСОБА_15 про визнання таким, що втратив право користування житловою площею.

Постановою заступника Генерального прокурора України від 31 березня 2010 року щодо ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ч.2 ст. 368 КК України, а щодо ОСОБА_5 порушено кримінальну справу за ч.5 ст.27, ч.2 ст. 368 КК України. Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_4, працюючи на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, будучи заступником голови цього суду та являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, 05.03.2009 року о 15 год. 08 хв. у своєму службовому кабінеті, за пособництва ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_16 хабар, поєднаний із його вимаганням, у вигляді грошових коштів у розмірі 2000 доларів США, за призначення підсудному ОСОБА_16, обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, покарання, не повязаного із позбавленням волі.

Постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 02.04.2010 року щодо ОСОБА_4 порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України. Відповідно до цієї постанови, ОСОБА_4, працюючи на посаді судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, будучи заступником голови цього суду та являючись службовою особою, яка займає відповідальне становище, 05.03.2009 року близько 11 год. 56 хв. у своєму службовому кабінеті отримав від ОСОБА_17 хабар у розмірі 1000 грн. за прийняття рішення про задоволення позову ОСОБА_18 до Уманської міської ради про визнання права власності на самовільні забудови, після чого 16 березня 2009 року виніс рішення про задоволення цього позову.

Захисники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в порядку ст. 2367 КПК України оскаржили вказані постанови до суду.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2011 року скарга захисників задоволена, постанови заступників Генерального прокурора України від 30.03.2009 року та від 31.03.2010 року, а також постанови слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 14.04.2009 року, 09.07.2009 року та від 02.04.2010 року про порушення щодо ОСОБА_4 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України, та про порушення щодо ОСОБА_5 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 368 КК України, скасовані.

Мотивуючи постанову, суд вказував на те, що постанови про порушення кримінальної справи винесені за відсутності законних приводів до порушення кримінальних справ, а також за відсутності достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину, кримінальні справи порушувались через значний проміжок часу із моменту виявлення злочинів, органом досудового слідства були створені умови, які спонукали відповідних осіб до написання заяв про дачу хабарів.

В апеляції прокурор просить постанову скасувати з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та наявності істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, а справу направити на новий судовий розгляд до іншого суду Київської області, посилаючись на те, що доводи, викладені у постанові, були предметом перевірки Апеляційного суду Київської області та Верховного Суду України, які у своїх ухвалах чітко зазначали про їх незаконність, суд не вказав у процесуальному документі, яких ознак злочинів не було достатньо для порушення кримінальних справ, не обґрунтував свої висновки щодо незаконності джерел отримання даних і які дані отримані з порушенням закону, не направив копію постанови про відкриття провадження за скаргою особам, за заявою яких були порушені кримінальні справи і не прийняв міри для їх виклику, заздалегідь вирішив ті питання, які мають вирішуватися при розгляді справи судом по суті, зокрема і про наявність чи відсутність не менш двох ознак злочинів.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію, захисників та осіб, щодо яких порушені кримінальні справи, які заперечували проти задоволення апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст.236-8 КПК України, розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд повинен перевіряти наявність приводів та підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вимог вищезазначеної норми кримінально-процесуального закону дотримався, проте допустився помилок у деяких своїх висновках.

Так, зазначаючи про відсутність належних приводів до порушення кримінальної справи та про незаконність джерел отримання даних, суд не звернув до уваги на те, що як заяви громадян, так і безпосереднє виявлення органом дізнання чи слідчим ознак злочину можуть бути такими приводами незалежно від будь-якого терміну, що сплинув після події, про яку у них повідомляється.

Винесення постанов про порушення кримінальної справи поза межами строків, передбачених ст.97 КПК України, також не можуть бути самостійними підставами для їх скасування, оскільки за діючим кримінально-процесуальним законодавством, зокрема ст.99 КПК України, пропуск такого строку не перешкоджає порушенню кримінальної справи.

В цій частині апеляція прокурора є обґрунтованою, тому зазначені висновки підлягають виключенню з мотивувальної частини постанови суду першої інстанції шляхом внесення відповідних змін.

Доводи прокурора про те, що суд не перевірив належним чином наявність підстав до порушення кримінальної справи чи прийшов в цій частині до висновків, які не відповідають фактичним обставинам справи, на матеріалах справи не ґрунтуються.

Згідно з вимогами ст.94 КПК України для порушення конкретної кримінальної справи потрібно не тільки привід, але й підстава достатні дані, що вказують на наявність ознак злочину в події, що стала відома органу дізнання чи слідства.

З матеріалів справи вбачається, що органу дізнання та слідчому стало відомо про події, проте достатніх даних, які б свідчили про факт вчинення діянь, передбачених ст.368 КК України, справа не містить. Зокрема, у матеріалах, на підставі яких були прийняті рішення про порушення кримінальних справ, відсутня достовірна інформація щодо ознак предметів хабарів, що є обовязковим фактором визначення достатності даних, що вказують на наявність в діях особи ознак даного злочину.

Питання наявності підстав до порушення справи було предметом перевірки суду першої інстанції і висновок про їх відсутність ґрунтується на наданих суду матеріалах. Твердження в апеляції про наявність достатніх даних для порушення кримінальних справ, що містяться у приводах до порушення кримінальної справи, суперечить вимогам кримінально-процесуального законодавства, за яким приводи і підстави є окремими складовими для початкової стадії кримінального процесу порушення кримінальної справи.

Доводи апеляції прокурора про те, що суд при розгляді зазначеної вище скарги вийшов за межі наданої йому компетенції матеріалами справи не стверджується. Так, із матеріалів даної справи вбачається, що суд при розгляді скарг захисників не виходив за межі наданої йому компетенції, а висновки, які зроблені судом у постанові, стосуються тільки питань, визначених у ч.15 ст. 236-8 КПК України, а саме: щодо приводів і підстав до порушення кримінальної справи та щодо законності джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанов про порушення кримінальних справ.

Посилання в апеляції прокурора на таку підставу скасування постанови судді як істотне порушення кримінально-процесуального закону, що виразилося у ненаправленні копій постанови про відкриття провадження по справі особам, за заявами яких були порушені кримінальні справи, та не виклик їх у судове засідання, є безпідставним, оскільки порушення судом вимог ч.2 ст.236-8 КПК України не є таким порушенням, яке перешкодило чи могло перешкодити суду повно і всебічно розглянути скаргу.

Порушень норм кримінально-процесуального закону, які б могли слугувати підставами для скасування постанови суду першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України,колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 квітня 2011 року про скасування постанов заступників Генерального прокурора України від 30.03.2009 року та від 31.03.2010 року, постанов слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України від 14.04.2009 року, 08.07.2009 року та від 02.04. 2010 року про порушення щодо ОСОБА_4 кримінальних справ за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України, та про порушення щодо ОСОБА_5 кримінальної справи за ознаками злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.368 КК України, змінити.

Виключити із мотивувальної частини постанови висновки суду першої інстанції про незаконність приводів до порушення кримінальної справи та незаконність джерел отримання даних.

В решті постанову залишити без зміни.

Суддя: підпис Суддя: підпис Суддя: підпис