Справа № 694/1932/14-к Провадження №1-кп/694/3/15
В и р о к
Іменем України
16.11.2015 року м.Звенигородка
Звенигородський районний суд,Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уроженця та жителя
АДРЕСА_1 , не працюючого, не
одруженого, українця, громадянина України, освіта середня,не військово
зобов`язаного,раніше судимого 31.07.2012 Звенигородським районним судом,
Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на
підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного судом
покарання у вигляді позбавлення волі на іспитовий строк 2 роки,судимість в
установленому законом порядку не знята та непогашена.
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 ,повторно,17.07.2014 року близько 22 години з метою крадіжки чужого майна пройшов до домоволодіння ОСОБА_8 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , де впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника, через незачинені двері проник до приміщення літньої кухні, звідки таємно, умисно з корисливою метою викрав гроші в сумі 100(сто) гривень, потім зайшов до іншого підсобного приміщення звідки викрав велосипед марки «Strom» вартістю 910 ( девятсот десять) гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши потерпілому збитки на суму 1010 (одна тисяча десять) гривень.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 не визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та враховуючи його покази дані на досудовому слідстві і в суді, які не узгоджувалися між собою через зміну та розбіжності, невідповідність обставинам справи, встановленим ,як на досудовому слідстві ,так і перевіреним в ході судового слідства, суд, за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, визнав за доцільним дослідження доказів в повному обсязі.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена повторно,поєднане з проникненням у приміщення,що вказує на кваліфікацію діяння за ч.3 ст.185 КК України. В судовому засіданні судом було ретельно досліджено докази, які мають значення для з"ясування змісту і спрямованості умислу винного, зокрема, враховано спосіб, мотив і мету, форму вини, поведінку винного, наявність причинного зв"язку між діями та наслідками. Статтею 94 КПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв"язку і жоден доказ не має наперед встановленої сили. Крім того, на виконання вимог ст. 23 КПК України (безпосередність дослідження показань, речей і документів), суд першої інстанції при розгляді справи безпосередньо дослідив докази у справі, шляхом допиту обвинуваченого,потерпілого,свідків, дослідження протоколів слідчих дій, речових доказів та інших доказів. Досліджені судом докази у виді показань, речових доказів, документів, вказують безпосередньо на ознаки злочину в діях обвинуваченого за ст.185 ч.3 КК України. Судом в повному обсязі досліджені докази, представлені обвинуваченням і обвинуваченим в свій захист, об`єктивний аналіз яких наданий у вироку у сукупності з усіма обставинами справи. Досліджені судом докази відповідно до ст.84 КПК України узгоджуються між собою і підтверджують винність обвинуваченого, вказують безпосередньо на ознаки злочину в діях обвинуваченого в обсязі, встановленому судом у процесі судового розгляду.
У зв`язку з повним не визнанням вини обвинуваченим ОСОБА_6 ,його вина у скоєнні кримінального правопорушення,передбаченого ст.185 ч.3 КК України підтверджується наступними доказами:
- показами допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 ,про те,що 17.07.2014 року він перебував м.Звенигородці в гостях у своєї доньки,а вранці 18.07.2014 року його дружина зателефонувала йому на телефон та повідомила,що з сараю викрали велосипед,а з літньої кухні 100 грн.,після чого він одразу звернувся до міліції з заявою про скоєння крадіжки вказаних речей.Через два місяці після скоєння крадіжки працівник міліції ОСОБА_9 повідомив,що зайшли велосипеда у м.Звенигородка.Приїхавши до Звенигородського РВ УМВС він побачив велосипеда,який був побитий та побачив ОСОБА_6 вперше,який перед ним вибачився та віддав гроші в сумі 2900 грн. за велосипед,який він викрав.
Показами допитаних в судовому засіданні свідків:
- ОСОБА_22 , про те,що ОСОБА_6 знає давно,у ОСОБА_19 він взяв автомобіль та попросив з`їздити його разом з ним в с.Шевченкове,так дійсно після 20 липня 2014 року він разом з ним близько 17.00-18.00 год. приїхали в с.Шевченкове до магазину за цигарками.Він особисто бачив,як ОСОБА_6 віддає гроші в сумі 400 грн. за велосипед невідомому чоловікові.У міліцію його забрали через 10 днів після того ,як вони їздили у с.Шевченкове та повідомили працівники міліції,що бачили його ,як він іздив на велосипеді якого викрали в с.Шевченкове,так він підтвердив,що дійсно брав у ОСОБА_19 велосипед і їздив на ньому,але їздив не тільки він.та повідомили,що даний велосипед вкрав ОСОБА_6 ,але йому не відомо було про крадіжку велосипеда,він знає тільки те,що ОСОБА_6 купив велосипеда,а також йому відомо було ,що велосипед знаходиться на ремонті у ОСОБА_21
- ОСОБА_21 ,про те,що він являється приватним підприємцем, ОСОБА_6 знає,він є його сусідом у серпні 2014 року до його місця проживання прийшов ОСОБА_6 та привів велосипеда,який був у несправному стані та попросив його відремонтувати,оглянувши велосипеда він повідомив його ,що потрібно купити запчастину ,але ОСОБА_6 відмовився купувати,тому що це для нього на даний час дорого,після чого залишив велосипед у нього.Приходив до нього з другом,з їх розмови зрозумів,що велосипед друга,а не ОСОБА_6 ,так як у нього велосипеда не було.Потім через деякий час прийшли працівники міліції та повідомили,що велосипед крадений,яким він повідомив,хто його привів,а саме,що привів ОСОБА_6
- ОСОБА_10 ,про те,що він працює старшим оперуповноваженим карного рошуку Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області,йому як оперативному працівнику повідомили працівники Звенигородського РВ УМВС про скоєння невідомою особою в с.Шевченкове ,Звенигородського району,Черкаської області велосипеда та 100 грн.,так дійсно у другій половині дня він спілкувався з ОСОБА_6 .Під час спілкування з оперативними працівниками та сукупністю доказів ОСОБА_6 розповів про обставини скоєння крадіжки велосипеда та відшкодував збитки потерпілому ОСОБА_8 ,тобто таким чином пішов на зустріч працівникам міліції та написав явку з повинною без примусу.З отриманої оперативної інформації стало відомо ,що ОСОБА_6 часто вночі їздить по селах на автомобілі зеленого кольору ВАЗ 2101,ніякого психологічного тиску на нього не чинив,ніякої розмови про можливість закриття кримінального провадження у прокуратурі не було і не пропонував йому такого,роз`яснював лише його права передбачені КПК України.
- ОСОБА_9 ,про те,що він працює дільничим інспектором міліції Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області, в кінці липня 2014 року надійшла заява від ОСОБА_8 про скоєння невідомою особою крадіжки його майна ,а саме велосипеда та 100 грн.,яка була у нього на розгляді.По отриманим оперативним данним стала шукаючи рослини маку і в даний автомобіль грузили велосипед.Викрадений велосипед знайшли в м.Звенигородка.Запитавши у ОСОБА_6 ,де велосипед,він повідомив,що віддав сусідові на ремонт,уточнивши при цьому,що велосипед належить йому.Ні психологічного ,ні фізичного тиску на нього не здійснювали. ОСОБА_6 особисто сам спілкувався з потерпілим ОСОБА_8 та особисто сам писав явку з повинною,працівники міліції допомагали лише оформити.
- ОСОБА_23 ,про те,що ОСОБА_6 знає,це його знайомий,пояснення під час досудового розслідування даного кримінального провадження у нього відбирав ДІМ Звенигородського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_24 ,який у нього запитував,чи знає він ОСОБА_6 та ОСОБА_19 .Велосипед він бачив у ОСОБА_17 .Проїхавши на велосипеді виявив,що руль поганий,а тому його необхідно ремонтувати.Йому було відомо,що ОСОБА_11 хотів придбати велосипед,даний велосипед був чи чорного,чи салатового кольору йому не відомо.Під час відібрання пояснень 30.07.2014 року ДІМ ОСОБА_24 він не читав ,що в поясненні написав ДІМ,тільки його підписав,а тому і різні покази.
- ОСОБА_25 ,про те,що ОСОБА_6 є його рідним братом,і він дійсно у нього позичав кошти в сумі 50 рн. на ремонт велосипеда.
- ОСОБА_18 ,про те,що ОСОБА_6 друг його покійного зятя ОСОБА_26 ..Так в кінці липня 2014 року до нього зателефонував ОСОБА_26 та попросив його ,щоб взяв гроші в сумі 400 грн. і завіз ОСОБА_6 для купівлі велосипеда племіннику.Ввечері близько 18.00 год.-18.30 год. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_22 привели і поставили у дворі спортивний велосипед бувший у використанні.Автомобіль ОСОБА_26 брав у користування іноді ОСОБА_6 ,але куди він їздив йому невідомо.
В судовому засіданні свідкові ОСОБА_18 була надана фототаблиця до протоколу огляду предмета від 01.08.2014 року (а.м.д.р.33) для огляду велосипеда під час огляду свідок підтвердив,що саме даний велосипед привели йому у двір ОСОБА_6 та ОСОБА_27
- ОСОБА_28 ,про те,що 17.07.2014 року до неї зателефонував її батько ОСОБА_8 ,який проживає в с.Шевченкове,Звенигородського району,Черкаської області та повідомив ,що вночі був викрадений спортивний велосипед марки «Strom» на якому в період літніх канікул катався її син ОСОБА_29 .Через тиждень після крадіжки до неї зателефонував ОСОБА_6 та просив забрати заяву ,яку написали до міліції по факту крадіжки велосипеда,так як його підставили.Після цього дзвінка ОСОБА_6 купив новий велосипед,тобто відшкодував збитки ,а батько написав заяву в міліції,що претензій до нього немає.
- даними протоколу прийняття заяви від ОСОБА_8 ,яку зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 18.07.2014 року за №3109 про крадіжку в ніч з 17 на 18.07.2014 року велосипеда та грошей в сумі 100 грн. з літньої кухні по місцю його проживання за адресою АДРЕСА_2 .
а.м.д.р.13
- даними протоколу огляду місця події від 08.08.2014 року, згідно якого проведений огляд домоволодіння ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , звідки викрадено велосипед та гроші в сумі 100 грн.
а.м.д.р.20
- даними заяви ОСОБА_6 від 31.07.2014 року до Звенигородського РВ УМВС України Черкаській області в якій він зазначає,що щиросердечно зізнається в тому,що в ніч з 17 на 18.07.2014 року перебуваючи в с.Шевченкове здійснив крадіжку велосипеда (гірського типу) зеленого кольору з території одного з домоволодінь.
а.м.д.р.30
-даними протоколу огляду предмету від 01.08.2014 року та фото таблицею до нього,згідно якого оглянуто велосипед марки «Strom» гірського типу зеленого кольору.
а.м.д.р. НОМЕР_2
-даними звіту товарознавчої експертизи №06/08-14-01 від 06.08.2014 року,про те,що на підставі аналізу результатів обстеження,проведення техніко-економічних розрахунків дійсна відповідна вартість рухомої речі (велосипеда «Strom»),що належить ОСОБА_8 станом на 18.07.2014 року складає 910 грн.
а.м.д.р.35-44
-даними постанови про визнання речового доказу та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 07.08.2014 року,велосипед марки «Strom» гірського типу зеленого кольору визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів справи.
а.м.д.р.45
а.м.д.р.56
Тому, оцінюючи зібрані по справі докази, в їх сукупності в результаті повного, всебічного та об"єктивного дослідження їх в судовому засіданні, суд вважає, пред"явлене обвинувачення доведеним з врахуванням вище наведених мотивів.
Заперечення обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України,суд розцінює, як форму захисту, так як ці твердження суперечать дослідженим у справі доказам та нічим не підтверджуються.
Суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_6 , що під час досудового слідства він повністю визнав вину у вчиненні злочину під тиском працівників міліції, так як його показання спростовуються іншими доказами: показаннями потерпілого, які були однаковими в частині обставин вчинення у нього викрадення майна, як під час досудового слідства, так і під час судового слідства, іншими матеріалами справи.
Під час розгляду кримінального провадження Звенигородським районним судом Черкаської області обвинувачений ОСОБА_6 під час його допиту в судовому засіданні вказував,що до нього працівники міліції ОСОБА_13 та ОСОБА_24 застосовували недозволені методи дізнання та слідства,а також звертався до прокуратури Черкаської області із скаргою на дії працівників міліції,що і підтвердив сам в судовому засіданні.
Крім цього,під час досудового слідства свою вину у вчиненому злочині визнавав повністю,щиро каявся у скоєному,покази давав добровільно без застосування до нього будь-яких недозволених методів,а також проведеною перевіркою відділом ІОС УКЗ УМВС України в Черкаській області вказує на те,що він добровільно розказував обставини скоєння ним даного злочину,що також свідчить про його намагання уникнути кримінальної відповідальності та покарання за вчинення кримінального правопорушення.
Суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_27 ,який був допитаний в судовому засіданні дані ним під час досудового слідства та в судовому засіданні,оскільки його покази нічим не підтверджуються та аналогічні показам допитаного в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_6 ..Суд його покази розцінює ,як форму захисту для ОСОБА_6 з яким перебуває у дружніх відносинах та з метою уникнення ОСОБА_6 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення.
Суд вважає,що обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні кримінального правопорушення за ст.185 ч.3 КК України,як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 відносяться до категорії тяжкого злочину.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь та характер суспільної небезпеки скоєного,особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який згідно громадської характеристики від 01.08.2014 року виданої виконавчим комітетом Звенигородської міської ради характеризується позитивно (а.м.д.р.64),на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (а.м.д.р.65), завдані збитки потерпілому ОСОБА_8 відшкодував,про що свідчить заява потерпілого ОСОБА_8 ,яка зберігається в матеріалах досудового розслідування (а.м.д.р.49).
Обставин,що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.
Суд вважає,що підстави для застосування до призначеного покарання ст.75-76 КК України відсутні, оскільки, обвинувачений ОСОБА_6 скоїв злочин у період умовно-дострокового звільнення,тобто не відбувши повністю покарання за попередній злочин.
Суд підстав для застосування ст.ст.69, 69-1 КК України, до призначеного покарання не вбачає.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин в період протягом іспитового строку визначеного йому вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 31.07.2012 року,то остаточне покарання йому слід визначити на підставі ст..71 КК України-до покарання призначеного за даний злочин вчинений обвинуваченим частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду від 31.07.2012 року у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Суд приходить до переконання, що виправленню, перевихованню обвинуваченого ОСОБА_6 не може сприяти покарання не пов"язане з його ізоляцією від суспільства і призначає йому покарання за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України у вигляді реального позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім, так як формування звички законослухняної поведінки в інший спосіб у відношенні обвинуваченого відповідно до досліджених судом доказів є неможливим та не доцільним.
Заходи забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 на досудовому слідстві обиралися у вигляді домашнього арешту,строк дії ухвали Звенигородського районного суду від 21.08.2014 року про тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом закінчився 20.10.2014 року і не був продовжений. Проте, аналізуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , які вказують на те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності, скоїв тяжкий злочин, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики його ухилення від суду або вчинення іншого кримінального правопорушення, доцільно вирішувати питання про обрання відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, відповідності особі обвинуваченого та запобіганню можливості перешкодити інтересам правосуддя, і тому, суд, вважає за обґрунтоване для забезпечення виконання вироку суду взяти обвинуваченого під варту із залу суду.
Речові докази по кримінальному провадженню-велосипед марки «Strom» гірського типу зеленого кольору повернутий під час досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 під розписку,яка зберігається в матеріалах досудового розслідування.(а.м.д.р.46)
Судових витрат по кримінальному провадженню не має.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 не заявлений.
Керуючись ст..ст.370,374 КПК України,суд,-
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.185 ч.3 КК України і обрати йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Остаточне покарання засудженому ОСОБА_6 визначити на підставі ст.71 КК України до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 31.07.2012 року у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі і визначити до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Обрати засудженому ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду, а строк відбування покарання рахувати йому, з 16 листопада 2015 року - дня взяття його під варту.
Повідомити родичів засудженого ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Речові докази по кримінальному провадженню-велосипед марки «Strom» гірського типу зеленого кольору повернутий під час досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 під розписку,яка зберігається в матеріалах досудового розслідування.(а.м.д.р.46)
Судових витрат по кримінальному провадженню не має.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_8 не заявлений.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області на протязі 30 діб з дня його проголошення,а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Суддя