Справа № 462/7002/14-к

У Х В А Л А

04 жовтня 2014 року місто Львів
Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, українцю, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, з середньою освітою, проживаючому та зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому,

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2014 року внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003303 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Старший слідчий СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покликаючись на те, що 03 жовтня 2014 року в Залізничний РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_8 , який просить прийняти міри до невідомих осіб, котрі 03.10.2014 року приблизно о 04 год. 58 хв., знаходячись у АДРЕСА_2 , шляхом злому навісної решітки, намагались проникнути у приміщення магазину "Сигнал", та здійснити крадіжку належного майна, однак свого злочинного наміру довести до кінця не могли з причин що не залежали від їхньої волі.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , 03 жовтня 2014 року, приблизно о 05 год. 00 хв., за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, під`їхавши на автомобілі марки «ВАЗ 21099», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , на вул. Кульпарківську, № 160, у м. Львові, до магазину «Сигнал», в якому знаходились автомобільні товари на загальну суму 17 000 грн., за допомогою заздалегідь заготовлених ножиць по металу, спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 перекусив металеві грати, які розташовані зовні вікна вказаного магазину. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_11 віджав вікно, однак свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужого майна до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки в магазині «Сигнал» спрацювала сигналізація та він спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , намагались втекти з місця вчинення кримінального правопорушення, однак були затриманні працівниками міліції.
Таким ОСОБА_11 своїми умисними діями вчинив замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Допитаний як підозрюваний ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, своєї вини в інкримінованому йому діянні не визнав.
Вина ОСОБА_11 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показаннями потерпілого, рапортом працівника о/у УКР ГУ МВС України у Львівській області, протоколами огляду місця події, протоколом обшуку, протоколом допиту свідка.
Беручи до уваги те, що підозрюваний, за попередньою змовою, в групі осіб вчинив тяжкий злочин, а саме замах на крадіжку, поєднану з проникненням у житло, не працюючий, без постійного джерела доходів, з місця скоєння злочину намагався скритись, що свідчить про можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а вчинення корисливих злочинів є його єдиним джерелом доходів та одним із чинників які будуть спонукати до продовження вчинити інші кримінальні правопорушення, можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, відмовляється повідомляти будь-які дані про обставини скоєння правопорушення та співучасників, що дає можливість продовжувати останнім свою злочинну діяльність та уникнути кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення, а також враховуючи наявність повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, тяжкість покарання, та те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, захисника та підозрюваного, які заперечили проти обрання запобіжного заходи у вигляді тримання під вартою, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.
З матеріалів клопотання вбачається наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_8 , від 03.10.2014р., рапортом працівника о/у УКР ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_12 , протоколами огляду місця події від 03.10.2014 року, протоколом обшуку від 03.10.2014 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 .
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Як зазначено у ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Однак стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів, які посвідчують факти нез`явлення підозрюваного за викликом слідчого, прокурора, показання свідків чи потерпілих щодо намагання змінити свої показання. Одного лише зазначення в клопотанні про те, що підозрюваний знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчинених правопорушеннях, незаконно впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Однак, в ході розгляду клопотання стороною кримінального провадження не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.
З огляду на наведене, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаних кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, підозрюється у вчинення замаху на крадіжку, а тому вважаю, що у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, саме такий запобіжний захід забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах і її розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є помірним для ОСОБА_4 , крім того до підозрюваного слід застосувати зобов`язання, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні клопотання про застосування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити та застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Зобов`язати ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- прибувати до слідчого Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- цілодобово не залишати місце постійного проживання - квартиру АДРЕСА_3 без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження.
Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на старшого слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 .
Дата закінчення дії ухвали 04 грудня 2014 року.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Львівської області протягом 5 діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя /підпис/
З оригіналом згідно.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
секретар с/з: ОСОБА_2