Справа № 404/8372/14-к
Номер провадження 1-кп/404/203/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2015 року м. Кіровоград

Кіровський районний суд м. Кіровоград у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з секретарями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровоград обвинувальний акт у кримінальному провадженні N 0003697 від 02.07.2013 р. відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, середньо-спеціальної освіти, неодруженого, громадянина України, раніше судимого: 1) Ленінським районним судом м. Кіровоград 24.09.2012 р. за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від покарання за ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; 2) Київським районним судом м. Одеси 20.05.2015 р. за ст. 189 ч. 2, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 протягом іспитового строку, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровоград від 24.09.2012 р. за скоєння умисного корислового злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, повторно, з метою отримання нетрудових доходів, вирішив займатись незаконним заволодінням грошовими коштами інших громадян, шляхом їх обману, під виглядом продажу їм через веб-ресурс «http://vк.соm» товарів, яких у дійсності не мав в наявності і не планував придбати для подальшої їх реалізації. З цією метою ОСОБА_5 , на початку червня 2013 р., перебуваючи в комп`ютерному клубі розташованому в поліклініці N 5 м. Кіровограда за адресою: вул. Попова 9б, через комп`ютер, підключений до глобальної мережі «Інтернет», виставив на сторінці з обліковим записом «АllianceSneakers-shop», сайту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », власником якої являється він, ряд приватних оголошень про продаж одягу та взуття, якого в дійсності не мав, крім того, надав до об`яви фотознімки товарів, які скопіював в мережі «Інтернет», з метою надання ознак правдивості своїм злочинним намірам, шляхом вводу завідомо неправдивої інформації до сайту «http://vк.соm», тим самим вчинивши незаконні операції із електронно-обчислювальною технікою, направлені на досягнення злочинної мети. Крім цього, ОСОБА_5 з метою реалізації злочинного умислу направленого на заволодіння коштами громадян, отримав банківську картку ПАТ КБ "Приватбанк" N НОМЕР_1 , яка відкрита на його ім`я, за допомогою якої планував отримувати від ошуканих осіб грошові кошти. Крім цього, ОСОБА_5 з метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння коштами громадян, 21.05.2013 р. зареєстрував електронний рахунок N НОМЕР_2 в системі електронних платежів ТОВ «ДіджиталПейментСістемс» «Единий гаманець», за допомогою якого планував отримувати від ошуканих осіб грошові кошти.

26.06.2013 р. мешканка м. Харків ОСОБА_8 з метою купівлі взуття зайшла до мережі «Інтернет» на веб-ресурс «http://vк.соm», на якому була зареєстрована, де виявила обліковий запис «АllianceSneakers-shop». Вказаний обліковий запис містив оголошення про продаж одягу та взуття, що належить користувачу, який зареєстрований на даному сайті під логіном « ІНФОРМАЦІЯ_3 », та пропонував даний товар на продаж. ОСОБА_8 , переглянувши сторінку об`яви із зазначенням усіх характеристик пари взуття та її фотознімку, вирішила придбати вказаний товар. В ході переписки в межах веб-ресурсу «http://vк.соm» ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на заволодіння чужим майном, домовився із ОСОБА_8 про передплату грошових коштів в сумі 570-00 грн. за вказану пару взуття. Для здійснення передплати ОСОБА_5 надав ОСОБА_8 електронний рахунок N НОМЕР_2 в системі електронних платежів ТОВ «ДіджиталПейментСістемс» «Единий гаманець». При цьому ОСОБА_5 завірив ОСОБА_8 , що після перерахування грошових коштів, він через відділення «Нова Пошта» надішле на ім`я останньої пару взуття, яку вона сплатить. Того ж дня, будучи неправдиво запевненою в добросовісності намірів ОСОБА_5 , ОСОБА_8 здійснила перерахування готівкових грошових коштів в сумі 570-00 грн. на електронний рахунок N НОМЕР_2 в системі електронних платежів ТОВ «ДіджиталПейментСістемс» «Единий гаманець» належний ОСОБА_5 . Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , не ставлячи до відома ОСОБА_8 про відсутність замовленого товару, за допомогою електронного сервісу обміну електронних коштів о 15-18 год. 26.06.2013 р. перерахував вищевказану грошову суму на свою банківську картку ПАТ КБ "Приватбанк" N НОМЕР_1 . Грошові кошти, які надійшли у вигляді передплати за пару взуття, ОСОБА_5 привласнив та розпорядився ними на власний розсуд, що виражається в тому, що ОСОБА_5 отримував готівку через різні банкомати та розраховувався карткою ПАТ КБ "Приватбанк" N НОМЕР_1 за товари та послуги в магазинах, розташованих на території м. Кіровограда. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 570-00 грн.

ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, не визнав, та пояснив, що він у 2013 р. вирішив зайнятися продажем одягу та взуття через соціальні мережи Інтернету, для чого перебуваючи в комп`ютерному клубі розташованому в поліклініці N 5 м. Кіровограда за адресою: вул. Попова 9б, через комп`ютер, підключений до глобальної мережі Інтернет, зареєстрував у мережі Вконтакте сторінку, на якій розмістив приватні оголошення про продаж одягу та взуття, яких власне не мав, а планував купувати у інших осіб через мережу Інтернет, після чого перепродавати через Інтернет, також отримав банківську картку ПАТ КБ "Приватбанк" на своє ім`я, а також 21.05.2013 р. зареєстрував електронний рахунок «Єдиний гаманець», та коли 26.06.2013 р. до нього через Інтернет звернулася ОСОБА_9 з метою купівлі взуття, він домовився з нею про передплату на його рахунок грошей в сумі 570-00 грн. за пару взуття та повідомив їй свій електронний рахунок в системі «Єдиний гаманець», на який вона 26.06.2013 р. перерахувала вказану суму грошей, але він не зміг направити їй взуття, оскільки не зміг придбати його через Інтернет, а гроші ОСОБА_10 не зміг їй повернути, оскільки його самого ошукали через Інтернет, умисла на шахрайство відносно ОСОБА_10 у нього не було.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, підтверджується такимм доказами:

показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що влітку 2013 р. (точної дати не пам`ятає) їй на роботу зателефонував її син ОСОБА_12 та повідомив, що в них вдома за адресою: АДРЕСА_1 , працівники міліції проводять обшук, коли вона прибула додому, працівник міліції повідомили, що ОСОБА_12 підозрюється в шахрайстві через мережу Інтернет, що він начебто отримав від когось гроші, але не передав іншій людині товар та не повернув гроші, при цьому працівники міліції вилучили її особистий ноутбук та планшетний комп`ютер для перевірки жорстких дисків та згодом повернули ці речі, наскільки вона була обізнана, ОСОБА_12 не займався продажами товарів через Інтернет, а займався рекламною діяльністю через мережу Інтернет;

показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що з 2012 р. по весну 2014 р. вона мала близькі стосунки з ОСОБА_12 , який, як їй було відомо, займався рекламною діяльністю через мережу Інтернет, під час їхніх стосунків ОСОБА_12 попросив у неї в користування її особисту банківську карту Приватбанку, а вона, оскілька довіряла ОСОБА_14 , надала йому цю карту та повідомила пін-код від неї, коли вони розійшлися та припинили спілкування, вона заблокувала цю банківську карту, а згодом, коли її викликали до міліції, прцівники міліції повідомили їй про те, що ОСОБА_12 проводив фінансові операції через її банківську карту;

письмовими доказами по провадженню:

довідкою від 09.09.2013 р. «ДіджиталПейментСістемс» про реєстрацію 26.06.2013 р. Єдиного гаманця на ім`я ОСОБА_5 (т. 1, а.п. 56);

випискою руху грошових коштів по банківським рахункам ОСОБА_5 з 01.06.2013 р. по 20.09.2013 р. (т. 1, а.п. 77-81);

випискою руху грошових коштів по банківським рахункам ОСОБА_13 за 2014 р. (т. 1, а.п. 138-143).

Покази ОСОБА_5 , який не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд розцінює як спосіб захисту ним від кримінальної відповідальності, оскільки його покази спростовуються як показами свідків, так і письмовими доказами по провадженню, які є належними та допустимими доказами, узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, оскільки, на думку суду, усі умисні, послідовні, цілеспрямовані дії обвинуваченого, а саме: вибір способу заволодіння чужими грошовими коштами, його дії після заволодіння грошима потерпілої, свідчать про наявність та спрямованість його злочинного умисла саме на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 шляхом обману.

При визначенні виду і розміру покарання суд враховує ступінь і характер громадської небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відносять за ст. 190 ч. 2 КК України - до середьної тяжкості злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України по провадженню не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України по провадженню не встановлено.

При визначенні покарання, приймаючи до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу раніше судимого обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують його покарання, думку державного обвинувача і потерпілого щодо міри покарання, враховуючи, що призначене судом покарання буде сприяти вихованню обвинуваченого та попередить скоєння ним нових злочинів, враховуючи, що вироком від 20.05.2015 р. Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 було призначено покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 70 ч. 4 КК України.

Цивільний позов по провадженню не заявлений.

Процесуальних витрат по провадженню не має.

Речові докази: документи та речі зберігати в камері схову, особисті речі повернути власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 392 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Згідно ст. 70 ч. 4 КК України до покарання призначенного за дійсним вироком, частково приєднати покарання, призначене за вироком Київського районного суду м. Одеси від 20.05.2015 р., та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.

Строк покарання ОСОБА_5 обчислювати з 25 листопада 2014 р.

Речові докази: документи та речі, перелічені в постановах слідчого від 10.06.2014 та від 25.06.2014 р. - зберігати в камері зберігання речових доказів Кіровоградського МВ УМВС в Кіровоградській області; ноутбук та планшет, що зберігаються згідно розписки від 25.06.2014 р. у ОСОБА_11 - залишити власнику ОСОБА_11 .

Обраний ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Матеріали кримінального провадження зберігати при обвинувальному акті.

На вирок суду може бути подана апеляція у судову палату з кримінальних справ Апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, що знаходяться під вартою - у той же термін з моменту вручення їм копії вироку, через Кіровський районний суд м. Кіровоград.

Суддя Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_1