Справа № 1715/659/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2012 року

року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Панас О.В.

при секретарі Райковській О.К.

з участю прокурора Костюка О.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальну справу про обвинувачення -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця: ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, не судимого, не військовозобовязаного, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

В с т а н о в и в:

23 серпня 2011 року, близько 04.30 год. ОСОБА_2, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном , діючи з корисливих мотивів, на вул. Грушевського в м.Рівне, умисно відкрито вирвав у ОСОБА_3 з кишені штанів мобільний телефон, марки «Нокіа-5130»вартістю 493,05 грн. , шкіряний гаманець вартістю 50 грн. в якому знаходились гроші в сукмі 5 грн., а всього викрав майна на загальну суму 548,05 грн.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав повністю і повідомив, що він дійсно скоїв злочин при вищезазначених обставинах. Умисел на викрадення майна виник після того, як він побачив потерпілого, який був напідпитку. Фізичне насильство до потерпілого не застосовував, а ривком витягнув з задньої кишені штанів гаманець та мобільний телефон. Викрадений мобільний телефон здав відразу в ломбард за 290 грн., які витратив на власні потреби. Гаманець викинув. Злочин скоїв у звязку зі скрутним матеріальним становищем, та сімейними проблемами. В скоєному щиро розкаюється. Матеріальну та моральну шкоду в ході досудового слідства відшкодував потерпілому добровільно. Просив застосувати міру покарання у вигляді громадських робіт.

У звязку з тим, що учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини справи, суд вважає за можливе визнати дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються дослідженими та встановленими в судовому засіданні, оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не потребують дослідження в ході судового розгляду справи. При цьому суд переконався у тому, що підсудний правильно розуміє зміст всіх обставин справи, які б підлягали доказуванню і ним не заперечуються, сумніву у добровільності та істинності його позицій немає. Підсудному розяснено, що він при відмові від дослідження доказів щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в апеляційному порядку. Усвідомивши це, підсудний настояв на істинності своєї позиції у визнанні вини і викладених обставин справи.

Потерпілий подав до суду заяву, що претензій матеріального та морального характеру до підсудного немає, та не заперечив проти обрання ОСОБА_2 покарання не повязаного з позбавленням волі.

Заслухавши показання підсудного, суд прийшов до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 . у вчиненні злочину доведена повністю. Злочинні дії підсудного ОСОБА_2 слід кваліфікувати за ч.1 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна.

При обранні виду та міри покарання підсудному суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно проживає разом з матірю та двома братами, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, які помякшують покарання суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди потерпілому.

Обтяжуючих покарання підсудного обставин судом не встановлено.

Оцінюючи в сукупності обставини справи, помякшуючі покарання обставини з урахуванням особи винної, суд вважає що виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів можливе з застосуванням покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого

ч.1 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді сто двадцяти годин громадських робіт.

Запобіжний захід підписку про невиїзд , залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд.

Суддя Панас О.В.