Справа № 443/1364/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/41/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області

під головуванням судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рогізно Жидачівського району Львівської області, проживаючого без реєстрації у АДРЕСА_1 , громадянина України, на вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 22.10.2015 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_7
представника цивільного позивача ОСОБА_8
ВСТАНОВИЛА:

обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в які просить вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 22.10.2015 року відносно нього змінити у частині задоволення цивільного позову та постановити новий вирок , яким у задоволенні позовних вимог Державного територіально-галузевого об`єднання « Львівська залізниця» відмовити у зв`язку із недоведеністю позовних вимог. Оскаржуваний вирок у частині визнання обвинуваченого винуватим вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15-ч.1ст.185 КК України та призначення покарання у виді 200 ( двохсот) годин громадських робіт залишити без змін.

Вироком Жидачівського районного суду Львівської області від 22.10.2015 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15-ч.1 ст.185 КК України і призначено покарання у виді 200(двохсот) годин громадських робіт.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу ухвалено не обирати.

Цивільний позов Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 у рахунок відшкодування спричиненої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди 25 288 ( двадцять п"ять тисяч двісті вісімдесять вісім) гривень.

Вирішено питання з речовими доказами.

На думку обвинуваченого вказаний вирок є незаконним і таким, що підлягає зміні в частині стягнення з нього на користь Державного територіально-галузевого об`єднання « Львівська залізниця» 25 288 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Мотивуючи апеляційну скаргу вказує, що суд ухвалюючи оскаржуваний вирок та задовольняючи позовні вимоги Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» у розмірі 25 288 гривень не врахував ряд обставин. Зокрема те, що під час проведення досудового розслідування представниками Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» було надано довідку про те, що вартість заподіяної діями обвинуваченого матеріальної шкоди становить 2 284 гривні. При цьому така довідка надавалася уже після проведених ремонтно-відновлювальних робіт, на які покликається представник Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця», під час розгляду справи по суті у Жидачівському районному суді.
Представник Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» надав суду окремі документи, що стосуються проведення таких робіт , однак вони у жодній мірі не підтверджують затрат, які зазначені у позовній заяві, а у своїй більшості взагалі суперечать матеріалам провадження.
Звіт про незалежну оцінку визначення розміру збитків, проведених ТзОВ «Експертранском» визначає вартість проведених ремонтно-відновлювальних робіт у суміі 23 838 гривень. Загальна сума, яку представник Державного територіально-галузевого об`єднання «Львівська залізниця» просить стягнути з обвинуваченого на користь позивача складає 25 288 гривень, з яких 1450 грн. складають додаткові витрати замовника (вартість незалежної оцінки збитків - 950 гривень, вартість рецензії - 500 гривень), однак факт витрати таких коштів у судовому засіданні представником цивільного позивача вважає недоведеним, і відповідних документів, що б підтверджували такі витрати у матеріалах провадження немає.

Тому вважає, що у суду апеляційної інстанції є достатні підстави, передбачені ст. 409 КПК України для зміни оскаржуваного вироку у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у оскаржуваному вироку, фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 22 квітня 2015 року приблизно о 13 год. 00 хв., з метою таємного викрадення підземних магістральних кабелів належних ВП"Стрийська дистанція сигналізації і зв"язку" ДТГО "Львівська залізниця", із заздалегідь підготовленими інструментами для подальшого вчинення злочину, прибув до лісозахисної смуги, що поруч із залізничною віткою на 121 кілометрі 4 пікету перегону "Ходорів-Жидачів" ДТГО"Львівська залізниця". Реалізовуючи свій злочинний задум на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, визначив місце знаходження та з допомогою штикової лопати здійснив два підкопи кабелів магістрального зв"язку марки МКПАШп7х4х1,25 та МКПАШп 5х2х0,9 довжиною 15 м. кожен, загальною вартістю 2284,02 грн. Перерубавши вказані кабелі магістрального зв"язку сокирою, мав намір демонтувати їх з-під грунту з допомогою механічної лебідки і ланцюга для подальшої здачі на металобрухт та отримання грошової винагороди, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними, оскільки злочинні дії були викриті та перервані ним появою працівників міліції та ВОХР станції Стрий ДТГО"Львівська залізниця", які не дали йому довести свій злочинний задум до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід задоволити частково.
Кваліфікація дій обвинуваченого по ч. 3 ст.15-ч.1ст.185 КК є вірною і в апеляційній скарзі не оспорюється, так само, як і призначене судом покарання.

Щодо задоволення цивільного позову, то слід зазначити наступне.
Частиною 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінальним процесуальним кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, суд ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Задовольняючи цивільний позов, суд першої інстанції, як на доказ, покликається на звіт про незалежну оцінку визначення розміру збитків, завданих злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_6 . Згідно цього звіту від 05.08.2105 р. № 22/з-15, сума збитків внаслідок пошкодження до степені вилучення з експлуатації двох кабелів зв"язку на 121 км 2-3ПК перегону Ходорів-Жидачів становить 25288 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй апеляції зазначає, що цей звіт не підтверджує відповідних витрат, оскільки в матеріалах справи відсутні підтверджуючі на це документи.

У відповідності до положень ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 85 КПК визначає , що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Звіт, що міститься в матеріалах судового провадження № 1-кп/443/120/15 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 на а/с 20-40 є ксерокопією і належним чином не завірений.

Колегія суддів вважає, що незавірена ксерокопія звіту про незалежну оцінку визначення розміру збитків, завданих злочинними діями обвинуваченого ОСОБА_6 від 05.08.2105 р. № 22/з-15, не може вважатись належним доказом для обґрунтування позовних вимог ДТГО"Львівська залізниця". Крім цього слід погодитися із доводами апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи документального підтвердження понесених позивачем витрат, що на думку колегії суддів у сукупності унеможливило прийняття судом першої інстанції законного рішення стосовно цивільного позову.

Отже, суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку, що позовні вимоги ДТГО "Львівська залізниця" про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 завданої його злочинними діями майнової шкоди у розмірі 25288 грн. підлягають до задоволення в повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок суду в частині цивільного позову необхідно скасувати, та призначити в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

При новому судовому розгляді цивільного позову Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" слід в повному об`ємі дослідити докази позивача на підтвердження позовних вимог та доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 396, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляцію ОСОБА_6 задоволити частково.

Вирок Жидачівського районного суду Львівської області від 22.10.2015 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.1 ст.185 КК України, в частині цивільного позову скасувати та призначити в цій частині новий розгляд у Жидачівському районному суді Львівської області в порядку цивільного судочинства.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4