АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1661/15 Справа № 202/4808/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора області ОСОБА_6 на вирок та ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року щодо

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

освіта середня, неодруженого,

раніше не судимого,

мешкаючого:

АДРЕСА_1

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпіла ОСОБА_9 ,

якого визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.п.2,3 ст.76 КК України та на ухвалу, якою в цей же день внесено виправлення до резолютивної частини вироку в частині призначеного покарання.

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 16.04.2015 року після 8-ї години ранку, знаходячись в приміщенні квартири, за адресою АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_9 , де таємно, з корисливих мотивів викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 : золоті каблучки, сережки, та грошові кошти на загальну суму 22 120 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду.

За ч.1 ст.185 КК України обвинуваченому було призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладено обов`язки, передбачені п.п.2,3 ст.76 КК України. В той же день, суд виніс ухвалу, в якій вказав, що під час виготовлення тексту вироку було допущено описку та помилково зазначено покарання у вигляді «обмеження волі», замість «позбавлення волі», тому вніс даною ухвалою вказані зміни у вирок.

В апеляційній скарзі:

Прокурор, вважає, що як вирок так і ухвала винесенні з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суд не мав права призначати за ч.1 ст.185 КК України покарання у вигляді обмеження волі, адже це не передбачено санкцією данної статті, та не мав також права змінювати ухвалою, шляхом виправлення описки призначене вироком покарання. Просить скасувати вирок та ухвалу, ухвалити свій вирок, яким призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на 1 рік та на підставі ст..75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши передбачені п.п.2, 3 ст.76 КК України обовязки.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілу ОСОБА_9 , які не заперечували проти задоволення апеляції прокурора, проаналізувавши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а вирок та ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що районний суд вказаних вимог закону не дотримався.

Як вбачається з мотивувальної та резолютивної частини вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладено відповідні обов`язки, передбачені ст.76 КК України. Але санкцією ч.1 ст.185 КК України не передбачено покарання у вигляді обмеження волі. Тобто суд, не мав права призначати покарання, якого не має в даній статті КК України.

Крім цього, своєю ухвалою від 11.06.2015 року суд до мотивувальної та резолютивної частини даного вироку вніс виправлення, вказавши, що вказівку «замість обмеження волі», потрібно замінити на покарання у вигляді позбавлення волі».

Вказане вище свідчить про те, що суд фактично вироком призначив покарання, яке не передбачено Законом, а потім ще й своєю ухвалою, під виглядом виправлення описки, фактично призначив інше покарання.

Згідно вимог ст.379 КПК України суд має право за власної ініціативи або за заявою учасників кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні описки, очевидні арифметичні помилки, а не змінювати призначене судом покарання.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, остільки суд ухваливши зазначене рішення, порушив вимоги як ст.379 КПК України, так і ст. 413 КПК України.

Тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати обидва судові рішення, як незаконні та призначити новий судовий розгляд в тому ж районному суді, але в іншому складу суду.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок та ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 червня 2015 року, щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в тому ж районному суді, але в іншому складу суду.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4