Справа № 11-201/10 Категорія: крим.
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : Зайцев В.А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2010 рокум. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого-судді Слободяна К.Б., суддів: Зайцева В.А., Суржок A.B., за участю прокурора Меєчка О.M., обвинуваченого ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, потерпілого ОСОБА_4,

розглянула 10 березня 2010 року у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальну справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_4 з доповненнями на постанову Барського районного суду Вінницької області від 20 січня 2010 року, якою

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.366 ч.І КК України у звязку із закінченням строків давності, а кримінальну справу щодо нього провадженням закрито.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що працюючи на посаді старшого о/у ВКР Жмеринського РВ УМВС зобовязаний був здійснювати оперативно-розшукові заходи по встановленню безвісти зниклих осіб відповідно до Інструкції з організації розшуку осіб. Отримавши 25 листопада 2004 року повідомлення від ОСОБА_4 про зникнення безвісти його сина ОСОБА_5. ОСОБА_2 в період листопада-грудня 2004 року, з метою приховати недоліки в своїй роботі та створити видимість проведення оперативно-розшукових заходів по встановленню місця перебування зниклого, умисно, достовірно знаючи про обовязковість проведення перевірки за фактом безвісного зникнення особи в порядку ст. 97 КПК України і здійснення при цьому огляду останнього місця помешкання безвісти зниклої особи, опитування сусідів і родичів безвісти зниклого з обовязковим долученням відповідного протоколу та пояснень до матеріалів перевірки, а також інформування громадськості про розшук безвісти зниклого за допомогою засобів масової інформації, що також передбачено п.9.1. п.п.9.1.3. та п.п. 9.6.1 розділу №9 Інструкції з організації розшуку осіб, без здійснення відповідних процесуальних дій склав завідомо неправдиві документи, а саме : протокол огляду приватного домоволодіння ОСОБА_4 від 25.11.2004 року без виїзду на місце пригоди, включивши до нього не існуючих громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_7; повідомлення Жмеринського міжрайонному прокурору Кметюку A.B. про проведення огляду приватного домоволодіння ОСОБА_4 від 25.11.2004 року; пояснення неіснуючих громадян ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11; а також рапорт на імя начальника Жмеринського РВ УМВС ОСОБА_12 від 2.12.2004 року, в якому відображено завідомо неправдиві відомості про направлення станом на 2.12.2004 року інформації про розшук безвісти зниклого ОСОБА_5 до Жмеринського кабельного телебачення та ЛВ на ст. Жмеринка, які долучив до матеріалу перевірки №535, чим повністю його сфальсифікував, після чого, достовірно знаючи про необхідність прийняття рішення по вказаних матеріалах в порядку ст. 97 КПК України, 2.12.2004 року виніс незаконну постанову, тобто підробив її, про відмову в порушенні кримінальної справи, до якої вніс завідомо неправдиві відомості про результати проведення огляду останнього місця помешкання ОСОБА_5 і подав її для погодження начальнику ВКР Жмеринського РВ УМВС ОСОБА_13 та для затвердження начальнику Жмеринського РВ УМВС ОСОБА_14

Крім цього, ОСОБА_2 після отримання в листопаді місяці 2004 року заяви про безвісне зникнення ОСОБА_5, умисно, попередньо склавши ряд завідомо неправдивих документів та сфальсифікувавши таким чином матеріали перевірки за фактом зникнення безвісти ОСОБА_5 №535, достовірно знаючи про необхідність заведення оперативно- розшукової справи для встановлення місця перебування зниклого безвісти ОСОБА_5, на підставі сфальсифікованого матеріалами перевірки №535 виніс незаконну постанову про заведення оперативно-розшукової справи категорії Розшук № 38, до описової частини якої вніс завідомо неправдиві відомості про результати проведення огляду останнього місця помешкання ОСОБА_5 та опитування оточення зниклого безвісти після чого подав цей документ для погодження начальнику Жмеринського РВ УМВС ОСОБА_14

Своїми діями ОСОБА_2 вчинив злочин передбачений ст. 366 ч.І КК України - службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.

В апеляції з доповненнями потерпілий ОСОБА_4 не погоджується з постановою суду і просить її скасувати, а кримінальну справу стосовно ОСОБА_2 повернути Жмеринському міськрайонному суду на новий судовий розгляд, посилаючись на незаконність і необґрунтованість прийнятого судом рішення, неправильність і неповноту досудового слідства, порушення судом кримінально-процесуальних норм права.

На дану апеляцію подано заперечення державним обвинувачем, в якому він вважає постанову Барського районного суду від 20.01.10 року стосовно ОСОБА_2 обґрунтованою і просить апеляцію потерпілого ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції потерпілого та вважав постанову законною, пояснення потерпілого ОСОБА_4, який свою апеляцію підтримав і просив задовольнити, думку адвоката ОСОБА_3. перевіривши матеріали кримінальної справи та обсудивши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Рішення про закриття справи стосовно обвинуваченого за ч.І ст.366 КК України ОСОБА_2 прийнято районним судом за результатами розгляду постанови органу досудового слідства відповідно до якої кримінальна справа направлялася до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв»язку із закінченням строків давності.

Процесуально-правові підстави звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.І ст.366 КК України та закриття стосовно нього кримінальної справи, відповідають вимогам ст.ст.7-1, 11-1 КПК України та ст.49 КК України. Проти закриття кримінальної справи обвинувачений не заперечував.

В постанові вірно зазначено про те, що даний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості і з дня його вчинення минуло більш ніж п»ять років, а тому строк давності притягнення винного до кримінальної відповідальності минув.

Судом також встановлено, що перебіг строків давності не зупинявся і не переривався, оскільки в розшуку ОСОБА_2І не перебував, від слідства та суду не переховувався.

Твердження в доповненнях до апеляції проте, що при постановленні судом оскаржуваного рішення не були враховані норми чинного законодавства України є безпідставним.

Оскільки, при прийнятті рішення, судом дотримані норми матеріального і процесуального права, постанову слід визнати законною і обгрунтованою.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію з доповненнями потерпілого ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Постанову Барського районного суду Вінницької області від 20 січня 2010 року про звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 366 ч.І КК України у звязку із закінченням строків давності та закриття стосовно нього кримінальної справи, - залишити без змін.

Судді: