печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2015 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою і просить визнати бездіяльність Генерального прокурора України такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зобов`язати Генерального прокурора України внести відомості викладені у його заяві (повідомленні) від 02 червня 2015 року до ЄРДР та розпочати розслідування. Заявник посилається на те, що в порушення вимог ст. 214 КПК України подана ним заява не була зареєстрована та внесена до ЄРДР.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Представник Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 подав письмові заперечення, згідно яких просив у задоволенні вимог скарги відмовити, вказуючи на те, що подане повідомлення заявника у відповідності до вимог п.п.3.6,3.8 Наказу Генерального прокурора України від 03.12.2012р. №125, було направлено для вирішення до прокуратури Донецької області.

Вивчивши скаргу, додані до неї документи, вислухавши заявника, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, в тому числі про:

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

Встановлено, що 08 червня 2015 року до Генеральної прокуратури України надійшла заява ОСОБА_3 від 02 червня 2015 року в порядку ст.214 КПК України про кримінальне правопорушення вчинене суддею Жовтневого районного суду м. Маріуполя ОСОБА_5 , які мають ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.375 КК України. У поданій заяві повідомлення заявник вказує на постановлення суддею завідомо неправосудного рішення.

Вказана заява згідно письмових заперечень Генеральної прокуратури України була направлена до прокуратури Донецької області для вирішення згідно з вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Згідно з положеннями Конституції України та Рішення Конституційного суду України від 23.05.01 6-рп/2001 оцінка законності процесуальних актів і дій суддів належить виключно до сфери правосуддя.

Чинним законодавством України органи прокуратури не наділені повноваженнями по здійсненню нагляду за діяльністю органів судової влади.

Частиною 2 ст. 126 Конституції України визначено гарантії незалежності і недоторканності суддів, згідно з якими вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється, що означає заборону будь-яких дій стосовно суддів незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, установ, організацій, громадян та їх об`єднань, юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків чи схилити їх до винесення неправосудного рішення. Заборона впливу на суддів у будь-який спосіб поширюється на весь час обіймання ними посади судді.

Додаткові гарантії незалежності і недоторканності суддів, крім уже передбачених Конституцією України, можуть встановлюватися також законами. Не допускається зниження рівня гарантій незалежності і недоторканності суд/дів в разі прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3.6, п.3.8 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», згідно з яким, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Таким чином, направлення заяви ОСОБА_3 до прокуратури Донецької області за територіальним принципом відповідають положенням кримінального процесуального закону та наказу Генерального прокурора України №125 від 03.12.2012, що спростовує доводи особи, яка подала скаргу про незаконність бездіяльності Генеральної прокуратури України.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Слідчим суддею, при розгляді даної скарги не встановлено порушення Генеральною прокуратурою України будь яких прав особи, яка подала скаргу чи інших осіб при перенаправленні його заяви до прокуратури Донецької області для розгляду.

При цьому слід зазначити, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02 червня 2015 року, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1