пр. № 1-кп/366/133/2016
№ 336/12/16-к
ВИРОК
Іменем України
02 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

підсудної ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, проживаючої у АДРЕСА_1 , незаміжньої, не працюючої, освіта середня, раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
04 листопаду 2015 року приблизно о 13.30 годині ОСОБА_4 з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні торговельного кіоску, розташованого біля будинку № 76 по вул. Магістральній у м. Запоріжжя, шляхом вільного доступу умисно таємно викрала належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 800 гривень, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні підсудна вину у скоєнні злочину визнала повністю, вказавши, що дійсно працювала реалізатором у ОСОБА_5 в кіоску. 04.11.2015 року, дізнавшись про необхідність терміново сплатити комунальні послуги, ОСОБА_4 взяла з кіоску кошти в сумі 800 гривень та покинула місце роботи. У скоєному розкаялась, скоєння злочину пояснювала незадовільним матеріальним положенням.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, вказані обвинуваченою, вказавши, що дійсно ОСОБА_4 працювала у неї реалізатором у кіоску. 04.11.2015 року потерпілій подзвонила продавець з сусіднього кіоску та повідомила, що ОСОБА_4 пішла з кіоску, залишивши його відкритим. Прибувши до кіоску, потерпіла виявила пропажу грошових коштів.

Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина підсудної повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує її дії як умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за ст. 185 ч. 1 КК України.

Як вбачається з характеризуючих особу обвинуваченої документів ОСОБА_4 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судима, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обставин, що обтяжують покарання, в судовому засіданні не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання, є визнання вини у скоєнні злочину та щире каяття.

В ході судового розгляду між потерпілою та обвинуваченою 01.02.2016 року укладено угоду про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України, не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, кваліфікація злочину вірна. Сторонами в судовому засіданні заявлено про затвердження зазначеної угоди та призначення визначеного нею покарання, підтверджено, що укладення угоди було добровільним, а судом роз`яснені наслідки укладення угоди та наслідки її невиконання. Прокурор проти затвердження угоди не заперечував.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Зважаючи на викладене, суд вбачає підстави для затвердження укладеної угоди та призначення покарання, передбаченого нею.

Оскільки потерпілою та обвинуваченою в угоді про примирення визначений порядок та строк відшкодування завданої шкоди, що не суперечить вимогам КПК України, суд також вважає необхідним визначити такий порядок у вироку, що відповідає ст. 374, 475 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374, 475 КПК України, ст. 185 ч. 1 КК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 01.02.2016 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Визначити порядок відшкодування матеріальної шкоди, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 800 (вісімсот) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, встановивши термін виплати до 15 березня 2016 року.

Копію вироку учасники судового провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1