Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 1-КП/758/597/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року Подільський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0007749, внесеного до ЄРДР 22.10.2014 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Петрівці, Вишгородського р-н, Київської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, маючого малолітнього сина ОСОБА_5 , 2013 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
21.10.2014 приблизно о 21 год. 45 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, котра розташована по вул. Вишгородська, 69, в м. Києві, попросив у своєї знайомої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон «Prestigio» PAP4055DUO з метою здійснення дзвінка, на що остання погодилась. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме даного мобільного телефону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 тримаючи в руках мобільний телефон «Prestigio» PAP4055DUO, побіг у напрямку проспекту Правди, м. Києва. У свою чергу ОСОБА_6 почала бігти за ОСОБА_4 та кричати, вимагаючи повернення мобільного телефону, але наздогнати його не змогла. ОСОБА_4 на прохання ОСОБА_6 не реагував. Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Тим самим ОСОБА_4 , своїми умисними діями, згідно висновку товарознавчої експертизи №253, від 10.11.2014, спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 723 грн. 20 коп. (сімсот двадцять три гривні двадцять копійок).
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині передбаченому ч.1 ст. 186 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він 21.10.2014 приблизно о 21 год. 45 хв. був на зупинці громадського транспорту по вул. Вишгородська 69, в м. Києві разом з ОСОБА_7 і попросив у неї її мобільний телефон «Prestigio» з метою здійснення дзвінка, на що остання погодилась. У цей час у нього виник умисел на викрадення її телефона. Реалізуючи свій умисел, він тримаючи в руках мобільний телефон «Prestigio» побіг у напрямку проспекту Правди м. Києва. У свою чергу ОСОБА_6 почала бігти за ним та кричати, вимагаючи повернення мобільного телефону, але наздогнати його не змогла. Він на прохання ОСОБА_8 не реагував та з місця зник, а телефоном розпорядився на власний розсуд.
Він повністю погоджується з обвинуваченням, кається у вчиненому, запевняє, що більше злочинів скоювати не буде. Просив суд суворо не карати його.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.186 КК України, що даний злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, по місцю реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має малолітнього сина ОСОБА_5 , 2013 року народження.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, що передбачено п.1 ч.1 ст.66 КК України.
Обставин, передбачених ст.67 КК України, що обтяжують покарання, скоєного ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховуючи особу винного, його характеристику з місця проживання, наявність пом`якшуючих покарання обставин, те, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатрів не перебуває, має малолітнього сина ОСОБА_5 , 2013 року народження, те, що вину свою визнав, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, тяжких наслідків не настало, має постійне місце реєстрації та проживання, суд прийшов до висновку, що він може бути виправлений та перевихований без ізоляції від суспільства. Суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покласти на нього обов`язки згідно ст.76 КК України.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 2 року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію (п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України).
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Речові докази відповідно до вимог ст. 100 КПК України: мобільний телефон «Prestigio» PAP4055DUO, ІМЕІ: НОМЕР_1 - залишити у потерпілої ОСОБА_6 , як законного власника.
Стягнути з ОСОБА_4 відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України в дохід держави витрати за проведення товарознавчої експертизи в розмірі 294 грн. 84 коп.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СуддяОСОБА_1