Справа № 521/375/15-к
Пр. № 1-кп/521/50/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника-адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ананьївського р-ну, Одеської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
07.07.2014 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ЗАЗ», д.н. НОМЕР_1 , по вул. Овідіопольська дорога, з боку вул. Аеропортівської, в напрямку вул. Дорога в Аеропорт в м. Одесі, в порушення вимог пунктів правил 2.3 «б», 11.4, 12.1, 13.1, 13.3 «Правил дорожнього руху України», рухаючись за легковим автомобілем «ВАЗ», під керуванням водія, особу якого не встановлено, та отримуючи об`єктивні ознаки того, що водій цього автомобіля почав повільно зменшувати швидкість руху, оскільки попереду, у цій же смузі руху почали повільно зменшувати швидкість руху водії інших транспортних засобів, які рухались у попутному напрямку, при відсутності яких-небудь перешкод технічного або іншого характеру, не обрав безпечної швидкості руху та дистанцію, не урахував стану свого руху, внаслідок чого, з метою уникнення зіткнення із автомобілями, які рухалися у його смузі руху, попереду, перетнув подвійну суцільну смугу дорожньої розмітки (1.3), виїхав на зустрічну половину проїзної частини, де допустив зіткнення правою боковою частиною кузову свого автомобіля із передньою правою частиною автомобіля «Хюндай», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку, у правій смузі свого напрямку руху, зі швидкістю 40 км/год.

Внаслідок ДТП, пасажир автомобіля «ЗАЗ», ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: забитої рані і садни обличчя в області правої половини нижньої щелепи і перелому правої горизонтальної гілки нижньої щелепи, крововиливу у м`які тканини тім`яної області, крововиливу у м`які мозкові оболонки правої тім`яної частки; переломів 2-8 правих ребер по різним анатомічним лініям, розриву печінки, крововиливу в колониркову жирову клітковину праворуч, закритого перелому правої стегнової кістки. Смерть ОСОБА_7 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 366-2654/14 від 04.09.2014 року, знаходиться у прямому причинному зв`язку із закритою травмою живота у вигляді розривів печінки та послідувала від гіповолемічного шоку.

Крім того, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2052 від 12.08.2014 року, внаслідок ДТП, пасажир автомобіля «ЗАЗ», ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: двох забитих ран голови; закритого осколкового поперечного перелому лівої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням костних відламків, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Крім того, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2051 від 12.08.2014 року, внаслідок ДТП, пасажир автомобіля «ЗАЗ», ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми тазу у вигляді переломів обох лонних і сідничних кісток зі зміщенням кісткових відламків; закритого осколкового перелому правої стегнової кістки на межі середньої та нижньої третини зі зміщенням кісткових відламків, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Крім того, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2012 від 12.08.2014 року, внаслідок ДТП, пасажир автомобіля «Хюндай», ОСОБА_10 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому основи середньої фаланги п`ятого пальця правої кисті з підвивихом в між фаланговому суглобі, по одній садні лівої кисті, області правого колінного суглоба, двох саден області лівого колінного суглоба, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, та підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 286 ч. 2 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть потерпілого.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальних збитків потерпілим, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому.

Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що могли б обтяжувати його покарання, приймаючи до уваги позиції потерпілих про відсутність з їхнього боку будь-яких претензій матеріального чи морального характеру, суд приходить до висновку, що попередження скоєння ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням норм ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк, встановлений у межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

Вирішуючи цивільний позов прокуратури Одеської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь КУ «Міська клінічна лікарня - 1», грошових коштів у розмірі 15250 гривень, у рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілих, суд вважає необхідним задовольнити цивільні вимоги позивача та стягнути з ОСОБА_5 вказану суму на користь КУ «Міська клінічна лікарня - 1», оскільки винність обвинуваченого в ході судового розгляду доведена в повному обсязі, при цьому, сам ОСОБА_5 визнав заявлений в рамках кримінального провадження цивільний позов

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат, суд керується нормами ст. 124 КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, вартість проведеної дактилоскопічної експертизи по кримінальному провадженню, складає 884,52 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави (на підставі «Інструкції про порядок і розміри компенсації витрат...» , затвердженої постановою КМУ № 710 від 01.07.1996 року, із змінами та доповненнями).

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 , визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки, з позбавлення права керування транспортним засобами строком на 1 /один/ рік.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробувальним строком на 2 /два/ роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Цивільний позов прокуратури Одеської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь КУ «Міська клінічна лікарня 1», грошових коштів у розмірі 15250 гривень, у рахунок відшкодування витрат на лікування потерпілих задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь КУ «Міська клінічна лікарня 1» матеріальну шкоду у розмірі 15250 /п`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у сумі 884 /вісімсот вісімдесят чотири/ гривні 52 копійки.

Речових доказів по кримінальному провадженню немає.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1