Справа № 405/8116/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 грудня 2015 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

представника

Кіровоградської ВК №6УДПС

України в області: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді в режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Заполярний, Мурманської області, Російська Федерація, українця, гр. України, з середньою спеціальноюосвітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого: АДРЕСА_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.05.2003 року Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч. 3 ст. 185, ст. 104 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 4.05.2005 року іспитовий строк скасований і засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбуття покарання; 13.01.2009 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 309, ст. 71 КК України на 1 рік 10 місяців позбавлення волі; 17.11.2010 року Кіровогррадським районним судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки; по теперішній справі засудженого 18.05.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі, про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Початок строку: 30.11.2010 року. Кінець строку: 30.05.2018 року.

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі, заява мотивована тим, що він періодично працював та стає на шлях виправлення.

Розглянувши заяву, заслухавши думку представника Кіровоградської виправної колонії, прокурора, який заперечив проти застосування до засудженого ОСОБА_5 ст.82 КК України, мотивуючи це тим, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення, дослідивши матеріали особової справи, суд прийшов до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 18.05.2011 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 121 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжкого злочину. Станом на 28.12.2015 року засуджений ОСОБА_5 відбув 5 років 28 днів призначеного покарання, залишок невідбутого строку покарання складає 2 роки 5 місяців 2 дні.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , а саме із витягу протоколу від 4.09.2014 року № 35 засідання адміністративної комісії Кіровоградської виправної колонії № 6 з питання заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі, засудженому було відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення ( особова справа а.с. 136).

Згідно до ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Як вбачається з характеристики (а.с. 9) засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований на дільниці виготовлення брикерів, сувенірній дільниці та дільниці готової продукції. Проявляв сумлінне ставлення до праці, за що один раз був заохочений правами начальника установи і два рази був заохочений правами начальника відділення соціально-психологічної служби. Після отримання заохочень став проявляти негативнее ставлення до праці.

Згідно матеріалів справи вбачається, що за час відбування покарання, за допущені порушення установленного порядку відбування покарання засуджений ОСОБА_5 13 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі поміщувався двічі до ДІЗО. Допущенні порушення виражались у невиконанні розпорядку дня, порушенні форми одягу, зберіганні заборонених речей.

Згідно довідки про заробітну плату (а.с. 18) засуджений ОСОБА_5 у період 2014-2015 років пропрацював тільки 2 місяці.

Відповідно до п. 5 ст. 118 КВК України за період відбування покарання у колонії ОСОБА_5 відпрацював 216 годин по благоустрою установи.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, щодо недостатності підстав, які би свідчили про те, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і довів це сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Та обставина, що засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання має п`ять заохочень не може свідчити про бездоганну поведінку засудженого.

Отже, з аналізу наведеного, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, оскільки в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що ОСОБА_5 проявляв сумлінну поведінку і ставлення до праці.

За наведених обставин, суд вважає, що до ОСОБА_5 не можливо застосувати статтю 82 КК України.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким у виді обмеження волі залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1