ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Номер провадження: 1-кп/511/71/16
22 лютого 2016 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Червоноволодимирівка, Березівського району, Одеської області, громадянина України, військовозобов`язаного, з неповною середньою освітою, не одруженого, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей 17 та 11 років та непрацездатних батьків похилого віку, а саме: матір 1946 року народження, батька 1945 року народження, які тяжко хворіють, працюючого у мережі «Копійка-Трейд» вантажником,, стрільця 2 стрілецького відділення 2 взводу стрілецької роти 18 батальйону територіальної оборони (військова частина ПП НОМЕР_1 ), солдата, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.408 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним у зв`язку із мобілізацією та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася станом на 24 липня 2014 року за адресою: АДРЕСА_2 , 24 липня 2014 року вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилення від військової служби, тобто вчинив злочин за наступних обставин.
Відповідно до Указу виконуючого обов`язків Президента України від 06 травня 2014 року №454/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні оголошено початок проведення часткової мобілізації.
На виконання зазначеного Указу, 15 травня 2014 року солдат ОСОБА_4 був призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Того ж дня у відповідності до наказу №2 командира військової частини польвої пошти НОМЕР_1 від 15 травня 2014 року солдата ОСОБА_4 було призначено на посаду старшого стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу стрілецької роти та зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно з положенням ч.1 п.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.
Відтак, з 15 травня 2014 року, тобто з моменту зарахування до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.
Згідно з вимогами п.п.1,3 ч.3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
На підставі рапорту солдата ОСОБА_4 , у період з 22 липня по 23 липня 2014 року включно, останньому було надано короткострокову відпустку за межі розташування військової частини.
24 липня 2014 року по закінченню короткострокової відпустки, солдат ОСОБА_4 повинен був прибути до свого постійного місця служби військової частини ПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Проте, діючи на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, 24 липня 2014 року солдат ОСОБА_4 не з`явився на службу із відпустки до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , з метою ухилитися від військової служби.
13 січня 2016 року ОСОБА_4 було доставлено до військової прокуратури Одеського гарнізону.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.408 КК України, що кваліфікується, як дезертирство, тобто, нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби..
ОСОБА_4 вину у вчиненні даного злочину визнав у повному обсязі та не заперечував обставин, викладених у обвинувальному акті. Суду пояснив, що він вимушений був не повернутися із вказаної відпустки через тяжку хворобу обох батьків, які потребують стороннього догляду та його допомоги. Він розуміє, що вчинив злочин, щиро кається та обіцяє більше злочинів не вчиняти, просить його суворо не наказувати.
Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх інших учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів та тих обставин справи, які ніким не оспорюються та, роз`яснивши положення ст.349 ч.3 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки істинність, добровільність та правдивість його позиції у суду сумнівів не викликає.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального злочину, особу винного, його соціальне та сімейне становище. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом визнаються: щире каяття, визнання вини повністю, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику з місця проживання, те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, які тяжко хворіють та потребують сторонньої допомоги, до кримінальної відповідальності не притягувався. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи всі пом`якшуючі вину обвинуваченого обставини, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства з призначенням йому покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід, обраний до ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст.369-376, 392, 393,395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ::
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину. Відповідно до п.4 ч.1 ст.76 КК покласти на засудженого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід, обраний до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту скасувати. До набрання вироком законної сили інший запобіжний захід до ОСОБА_4 - не обирати.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Роздільнянський районний суд Одеської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Суддя: ОСОБА_1