Справа №490/6370/15-к 29.10.2015 30.10.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/472/15 Головуючий суду 1-ї інстанції
Категорія: запобіжний захід суддя: ОСОБА_1
Доповідач апеляційної інстанції
ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області в складі:
Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0001880 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2015 року, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.258-3, ч.1 ст.338 КК України,

- застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_8

підозрюваний: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.10.2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:
Згідно ухвали суду, в задоволенні клопотання старшого слідчого- криміналіста СВ УСБУ України в Миколаївській області ОСОБА_9 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено, застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Узагальненні доводи апеляційних скарг:
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 посилається на те, що рішення слідчого судді не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження відповідно до чого зроблено не вірні висновки. Зазначає, що слідчим суддею не надано належної оцінки доказам в обґрунтування підозри вчинених ним злочинів, які містяться в матеріалах кримінального провадження. Підозра ОСОБА_7 підтверджується протоколом про проведення негласної слідчої дії аудіо, відео контролю розмов або інших звуків, рухів та дій останнього, відповідно до яких ОСОБА_7 особисто повідомив, що в складі групи із трьох осіб приймав участь у систематичному вивішуванні прапорів так званої «Новоросії» на території м. Миколаєва. Крім того, під час розгляду клопотання слідчого, понятим ОСОБА_10 надані пояснення про хід обшуку та вилучення складових гранати, які слідчим суддею не враховані. Водночас, зазначає про законність проведення обшуку та фіксування його результатів, оскільки слідча дія проводилась у відповідності до вимог законодавства та здійснювалась безпосередньо слідчим за участю оперуповноваженого УСБ України, що підтверджується протоколом обшуку житла підозрюваного ОСОБА_7 . Вказане прямо вказує на участь ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.258-3 КК України.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
З наданих до апеляційного суду матеріалів вбачається, що в ніч на 7 вересня 2015 року ОСОБА_7 за попередньою змовою та у групі з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , з метою втілення спільного заздалегідь обумовленого плану поширення на території м. Миколаєва ідеології тероризму, за місцем проживання ОСОБА_11 у домоволодінні, за адресою АДРЕСА_1 , здійснював розфарбування відрізку тканини у червоний, синій та білий кольори, виготовивши при цьому прапор так званої республіки «Новоросії» і того ж дня з метою сприяння діяльності діючим на тимчасово окупованій території України терористичним організаціям ДНР та ЛНР шляхом пропаганди ідеології тероризму, встановили вказаний прапор у публічному місці на опорі електропередач у сквері «50 річчя визволення Миколаєва від німецько-фашистських загарбників», що знаходиться по пр. Жовтневому, в м. Миколаєві.

Крім цього, з 02:00 години до 03:30 години 14 жовтня 2015 року ОСОБА_7 за попередньою змовою і у групі з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з метою втілення заздалегідь обумовленого плану, направленого на підрив авторитету Української держави, перебуваючи за вище вказаним місцем проживання ОСОБА_11 , нанесли фарбою червоного кольору на Державний Прапор України елементи нацистської свастики і того ж дня продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел розмістили його у публічному місці на опорі електропередач напроти супермаркету «Епіцентр» по пр. Жовтневому в м. Миколаєві.

Крім цього, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні та зберіганні без передбаченого законом дозволу за місцем проживання домоволодінні, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , ручної осколкової оборонної гранати Ф-1, яку 14.10.2015 року було вилучено співробітниками СБУ під час проведення обшуку.

15 жовтня 2015 року старший слідчий-криміналіст СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, відмовляючи в застосовані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи цілодобовий домашній арешт підозрюваному ОСОБА_7 , своє рішення обґрунтував тим, що письмові пояснення ОСОБА_7 про причетність до вчинення злочинів не входить до переліку процесуальних джерел доказів, а тому не утворюють обґрунтованої підозри у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, оскільки не вказують на його участь у цьому злочині. Отже, прокурором не доведено обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України. Підозра ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.338 та ч.1 ст.263 КК України є доведеною та підтверджується доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги; пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підозра ОСОБА_7 у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст.338 та ч.1 ст.263 КК України слідчим суддею визнано обґрунтованою і в цій частині апелянтом не оспорюється.

Що стосується висновків слідчого судді про необгрунтованність підозри ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, то вони є безпідставними і не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Посилання слідчого судді на те, що особисті зізнання підозрюваного у відповідності до вимог ст. 94 КПК України не можуть бути доказами по справі є невірними, оскільки оцінка доказів, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, повинна здійснюватися судом лише під час розгляду кримінального провадження по суті.

Під час обрання запобіжного заходу суд повинен лише перевірити обгрунтованність підозри особи у вчиненні кримінального провадження, яка заключається в перевірці наявності таких доказів ї їх вагомості, без оцінки цих доказів.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обгрунтованність підозри ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, крім його особистих зізнань в тому,що він приймав участь у систематичному вивішуванні прапорів так званої «Новоросії» та забруднені Державних Прапорів України на території м. Миколаєва за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , підтверджується також даними проведених по справі негласних слідчих дій, аудіо контролю його розмов, а також показаннями свідка ОСОБА_13 , якому ОСОБА_7 розповідав про вчиненні злочини.

Таким чином, підозра ОСОБА_7 у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України на час розгляду справи підтверджується рядом доказів, достатніх для здійснення висновку щодо обґрунтованості пред`явленої йому підозри. До осіб, які підозрюються у вчиненні вказаного злочину, відповідно до вимог ч.5 ст. 176 КК України, інші запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, застосовуватися не можуть.

З урахуванням особи підозрюваного, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та з урахуванням вимог ч.5 ст.176 КПК України застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не є можливим, а обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою буде необхідним і достатнім для запобігання існуючим ризикам.

Враховуючи викладене апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання слідчого щодо обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.177, 183, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 - задовольнити, ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 жовтня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_7 , 1992 року народження, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 грудня 2015 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: