Провадження 1-кс/127/4373/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2013 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Храновській І.І.,

за участю прокурора Мазуренка В.С.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши клопотання заступника прокурора Вінницької області старшого радника юстиції ОСОБА_2 про визнання наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_5, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3, під вартою та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі останнього (екстрадиційний арешт) до правоохоронних органів ОСОБА_5, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Вінницької області старший радник юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду із даним клопотанням, мотивуючи тим, що в провадженні прокуратури Вінницької області знаходяться матеріали запиту прокуратури ОСОБА_5 про видачу і фактичну передачу ОСОБА_3

Постановою районного суду у м. Слупську Республіки Польща 09.09.2008 року стосовно ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тимчасового взяття під варту та 11.09.2008 року розпорядженням прокурора Районної прокуратури м. Слупськ Республіки Польща його оголошено у розшук.

17.10.2012 року працівниками СКР 2го відділу Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області відповідно до ст. ст. 461, 106 КПК України ОСОБА_3 був затриманий.

Постановою Вінницького міського суду від 19.10.2012 року до ОСОБА_3 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу до ОСОБА_5.

Постановами цього ж суду від 04.12.2012 та 05.12.2012 відмовлено у задоволенні заяв захисника ОСОБА_4 ОСОБА_3 та у клопотанні останнього щодо скасування постанови Вінницького міського суду від 19.10.2012 та зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на захід непов'язаний із триманням під вартою відповідно.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2012 та 28.12.2012 зазначені постанови залишено без змін.

Постановами Вінницького міського суду від 10.04.2013 року та від 07.06.2013 року визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 ОСОБА_3 під вартою та продовжено застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт).

Згідно довідки Вінницької установи виконання покарань № 1 УДПтСУ у Вінницькій області ОСОБА_4 ОСОБА_3 за станом здоров'я слідувати етапом може.

За даними міграційної служби від 31.07.2013 останній із заявою про отримання громадянства України не звернувся.

Рішенням Державної міграційної служби України №135-13 від 15.03.2013 ОСОБА_4 ОСОБА_3 відмовлено у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.06.2013 ОСОБА_4 ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні скарги на рішення Державної міграційної служби України від 15.03.2013.

Ухвалою Вінницького Апеляційного адміністративного суду від 01.08.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 25.06.2013 суду - без змін.

Враховуючи те, що закінчується двохмісячний строк тримання під вартою ОСОБА_3, заступник прокурора Вінницької області Максименко І.В. просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення клопотання, просила застосувати щодо її підзахисного запобіжний захід не повязаний із триманням під вартою.

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

Частиною 6 вказаної статті передбачено, що строки тримання особи під вартою та порядок їх продовження визначаються КПК України.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею.

Постановою Вінницького міського суду від 19.10.2012 року, яка набула законної сили, до ОСОБА_3 було застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу і фактичну передачу до республіки ОСОБА_5.

Враховуючи те, щодо ОСОБА_3 правомірно застосований екстрадиційний арешт, на даний час не вирішено питання щодо його видачі та фактичної передачі до республіки ОСОБА_5, а також те, що існує ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування або суду, про що свідчить розшук останнього ще з 11.09.2008 року, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для подальшого тримання ОСОБА_3 під вартою.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 197, 199, 584 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Визнати достатніми наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, під вартою.

Упродовж застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою утримувати ОСОБА_3 ОСОБА_4 у Вінницькому СІЗО Вінницької установи виконання покарань №1 УДПтСУ у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: