Справа № 1-87/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2011 р.

Ленінський районний суд м. Кіровограда

у складі головуючого, судді - Загреби А.В.

при секретарі - Люльчак А.А., Єсько Т.О.

за участю прокурора - Олійник Ю.А., Запорожця О.А.,

захисника-адвоката - ОСОБА_1,

представника цивільного позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду м. Кіровограда кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працююча, одружена, проживаюча у ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, суд, -

Встановив:

Підсудна ОСОБА_3 вчинила привласнення чужого майна, що було їй ввірено за наступних обставинах.

Так, відповідно до наказу №Э.KG ПП-2006-777 від 10.11.2006 року ОСОБА_3 призначено на посаду касира-операціоніста 2 категорії відділення №37 КРУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до трудового договору №28 від 28.02.2006 року, до посадових обовязків ОСОБА_3, як касира-операціоніста входило сумлінно виконувати свої обов'язки, знати та виконувати вимоги діючого законодавства та внутрішніх нормативних актів банку та інше.

Відповідно до договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 713 від 28.02.2006 року ОСОБА_3 (до 22.08.2006 року ОСОБА_4О.) виконувала роботу, повязану із зберіганням, обробкою, перерахуванням, прийманням, видачею цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за безпеку збереження довірених їй установою банку цінностей і зобовязується бережно поводитися з переданими їй на зберігання або на інші цілі матеріальними цінностями і вживати заходи щодо запобігання шкоди, своєчасно повідомляти адміністрацію установи банку про всі обставини, що загрожують безпеці зберігання довірених їй цінностей, суворо дотримуватися встановлених правил здійснення операцій з цінностями і їх зберігання. Вказані договори були підписані ОСОБА_5

Приблизно в січні 2009 року до установи Кіровоградського РУ ПАТ КБ «Приватбанк» звернулася клієнт банку з вимогою пояснити, чому платіж, який вона зробила у 37-му відділенні вказаного банку відсутній на відповідному рахунку. Проведеною перевіркою працівниками банку було встановлено, що дійсно, такий платіж мав місце у зазначеному відділенні, але касир-операціоніст ОСОБА_3 сторнувала його, тобто стерла у програмному комплексі «Приват-48» (вказаний програмний комплекс використовується для того, щоб на протязі 15 хвилин після проведення операції, у випадку допущеної помилки, касир міг стерти операцію і провести нову).

Пізніше до установи банку почали приходити інші клієнти з аналогічними вимогами, і за результатами проведених перевірок встановлено, що вказані операції також провела та сторнувала касир-операцініст 37-го відділення КРУ ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3

Таким чином, ОСОБА_3 сторнувала та присвоїла кошти наступних клієнтів ОСОБА_6 на суму 2000,00 грн., ОСОБА_7 на суму 181,15 грн., ОСОБА_8 на суму 2020,00 грн., ОСОБА_9 на суму 27,24 грн., ОСОБА_10 на суму 2020,00 грн., ОСОБА_11 на суму 151,80 грн., ОСОБА_12 на суму 426,60 грн., ОСОБА_13 на суму 1338,25 грн. та ОСОБА_14 на суму 3500,00 грн.

Крім того, 31.12.2008 року ОСОБА_3 здійснила операцію стосовно перевода системі ANELIK по клієнту ОСОБА_15 на суму 1945,00 доларів США з рахунку 3303, про що ОСОБА_15 не знала.

Вказані вище грошові кошти ОСОБА_3 привласнила та розпорядилася ними на власний розсуд.

Установою КРУ ПАТ КБ «Приватбанк» кошти, якими заволоділа ОСОБА_3, клієнтам повернуто.

Допитана у судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 вину у вчинені злочину не визнала повністю, цивільний позов також не визнала, при цьому пояснила, що на вказаній посаді вона працювала на протязі чотирьох років, від клієнтів отримувала кошти та здійснювала всі операції, які на неї були покладені, приймала гроші за комунальні послуги, за навчання та інші послуги. Працювала по договору матеріальної відповідальності, мала допуск до програми «Приват-48» та програми «Промінь», працювала кожного дня, крім суботи та неділі. Кожні 2 неділі їй давали дівчину на стажування і на протязі двох неділь вона біля неї працювала, вона повинна була її навчати роботі банку по касах. Касу здавала кожного дня, в неї була карточка 3000 грн., вказану суму каси знімала до початку робочого дня, а у вечері приїжджали інкасатори, вони виписували супровідний лист, відомість на валюту та була сумка на гривні, відомість писалася на загальну суму. Також пояснила, що вона ставила підпис і печать, могла виправляти або видаляти помилку, якщо щось було вказано не правильно. Що стосується програми «Анелік» це по переводу грошей, особа заповнює бланк, ставиться підпис, вона бере паспорт вводить в програму, коли видано гроші з каси, то по цій операції є два чеки, один залишається в касі, інший віддає клієнту. Останнім часом програма вимагає введення номеру телефону клієнта, для того, щоб повідомити клієнту, що сума пройшла по платежу, були випадки коли вона вводила свій номер телефону, то їй завжди приходили СМС по здійсненим платежам, щодо тих людей, які зазначені в обвинувальному висновку вона не памятає. Також зазначила, що в неї був допуск до входу в систему програми, вона вводила пароль, потім приблизно через рік, ввели програму, що їй на телефон приходили СМС з паролем і вона його вводила в компютер, крім того, стажери могли вводити свій номер телефону. Вона могла залишити робоче місце на 5 хвилин, коли виходила на обід, касу закривала.

Вина підсудної ОСОБА_3 підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, що перевірені судом під час судового слідства.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що в червні 2009 року у відділенні Приват Банку вона оплачувала послуги водоканалу в сумі 27 грн. 24 коп., не здійснення оплати виявилося в травні, 2010 року, коли вона замінювала крижку по оплаті послуг за водопостачання, в Приват Банку в касі іншого відділення їй зарахували оплату та поставили штамп.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що в 2009 році вона оплачувала послуги за водопостачання в сумі 151 грн. 80 коп. у філії ПриватБанку, що знаходиться по вул. Леніна в м. Кіровограді, касира візуально вона не памятає, при оплаті їй квитанцію не дали, лише поставили печатку в книжці, номер мобільного телефону не питали. Квитанцію видали через три місяці, після звернення до банку з заявою про те, що платіж не пройшов та кошти не були перераховані на рахунок водоканалу.

Згідно оголошених у судовому засіданні показів свідка ОСОБА_7, останній пояснив, що 14.04.2009 року він звернувся до відділення №7 «Облдерадміністрація» КРУ ПАТ «Приватбанк» для проплати послуг за теплопостачання в розмірі 181,15 грн., касир йому видала квитанцію, та як виявилося у лютому 2010 році проплата за квітень 2009 року була відсутня, з приводу даного факту він звернувся з заявою до головного відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» та грошові кошти в сумі 181,15 грн. були перераховані банком на рахунок ТОВ «Теплоенергоцентраль».

Згідно оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_6, яка на досудовому слідстві пояснила, що у січні 2010 року вона здійснювала проплату за навчання у відділенні №37 «Облдержадміністрація» Кіровоградської філії ЗАТ КБ «Приватбанк» в сумі 2000 грн., їй видали оригінал квитанції про сплату грошових коштів від 19.01.2010 року, разом з тим приблизно на початку лютого місяця 2010 року їй зателефонували з Приватбанку та попрохали приїхати до головного відділення банку з метою написати заяву, оскільки кошти за навчання до навчального закладу не надійшли, у зв'язку з тим, що з ладу вийшла компютерна система, при цьому квитанцію від 19.01.2010 року в неї забрали та видали нову від 03.02.2010 року.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_10, який був оголошений в судовому засіданні, остання пояснила, що у січні 2010 року вона здійснювала проплату за навчання у відділенні №37 «Облдержадміністрація» Кіровоградської філії ЗАТ КБ «Приватбанк» в сумі 2020,00 грн., касир видала їй 2 квитанції про сплату грошових коштів від 13.01.2010 року 2000грн. та за послуги банку 20 грн., разом з тим приблизно через 2 неділі їй зателефонували з банку та попрохали приїхати до головного відділення з метою написати заяву, оскільки кошти за навчання до навчального закладу не надійшли, у зв'язку з тим, що з ладу вийшла компютерна система, через деякий час грошові кошти були перераховані на рахунок навчального закладу.

Згідно оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_15, остання пояснила, що на початку лютого 2010 року їй зателефонували зі служби безпеки ПАТ КБ «ПриватБанк» та попрохали приїхати до головного відділення банку, коли вона приїхала до банку їй пояснили, що 31 грудня 2008 року на її ім'я було переведено грошові кошти в сумі 1950 доларів США, які нібито були отримані ОСОБА_15 у відділенні № 37 «Облдержадміністрація» Кіровоградської філії ЗЩАТ КБ «ПриватБанк» у касира ОСОБА_3, проте вона будь-які кошти не отримувала та відповідно ніяких квитанцій вона не має.

Згідно оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_8, пояснила, що у січні 2010 року вона зробила проплату у відділенні №37 «Облдержадміністрація» Кіровоградської філії ЗАТ КБ «Приватбанк» в сумі 2020,00 грн., касир видала їй 2 квитанції про сплату грошових коштів від 13.01.2010 року 2000грн. та за послуги банку 20 грн., разом з тим приблизно через 2 неділі їй зателефонували з університету та повідомили, що кошти на рахунок не надходили, з вказаного приводу вона звернулася до головного відділення банку та написала заяву, після чого через деякий проміжок часу кошти були перераховані на рахунок навчального закладу.

Оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_18, згідно яких, остання вказала, що 16.11.2009 року нею були сплачені рахунки на КП «Кіровоградське ВКП» в сумі 64,90 грн., ВАТ «Кіровоградгаз» на суму 276,40 грн., ВАТ «Кіровоградобленерго» в сумі 44,60 та 40,70 грн., у відділенні №37 ПриватБанку, де касир ОСОБА_3 на відповідних квитанціях поставила свої підписи та відтиск печатки зі своїм прізвищем. При виявленні того, що грошові кошти не були перераховані на відповідні рахунки, ОСОБА_18 звернулася до банку, де їй нічого не пояснюючи, повернули всі кошти.

Оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_19, яка показала, що на посаді керівника департаменту з організації касового обслуговування КРУ ПАТ КБ «Приватбанк» вона працює 7 місяців, приблизно у 20-х числах грудня 2009 року вона почала працювати з ОСОБА_3, також пояснила, що у січні 2010 року до їхньої установи звернулася клієнт з вимогою пояснити факт відсутності перерахованих нею коштів на відповідному рахунку, при перевірці вказаного факту було встановлено, що даний переказ коштів було відмінено касиром-операціоністом ОСОБА_3 у програмному комплексі «Приват-48», вказану процедуру можливо виконати на протязі 15 хвилин після здійснення операції з переказу. Пізніше до їхньої установи почали звертатися клієнти з тими самим вимогами пояснити чому їхні проплати не пройшли. За результатами проведених перевірок було встановлено, що це знову зробила ОСОБА_3, на робочому місці якої було виявлено оригінали квитанцій на яких ОСОБА_3 розписувалася та ставила відбиток своєї печатки, але не на всіх. Вказані квитанції вона просто зберігала у себе, і вони були саме по тим платежам, по яких гроші клієнтів не надійшли до адресатів. Печаткою ОСОБА_3 має право користуватися лише вона, зберігала вона її у сейфі, і ніхто крім неї не міг печаткою користуватися. Компютером може користуватися також лише вона сама, оскільки входить вона у програму тільки під своїм особистим паролем, який знає тільки вона, і ніхто крім неї під її паролем працювати не міг.

Крім того, вина ОСОБА_3, підтверджується:

-положенням про порядок реєстрації, обліку, зберігання, використання та знищення печаток та штампів у «Приватбанку» (том 1, а.с. 166-171);

-копією договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №713 від 28.02.2006 року (том 1, а.с. 81);

-висновком службового розслідування служби безпеки КРУ ПАТ КБ «Приватбанк» по факту нестачі в операційній касі відділення 337 «Облдержадміністрація» (том 1, а.с. 87-89);

-протоколами огляду предметів від 15.07.2010 року, а саме: розрахункові книжки по оплаті за послуги з постанчання води ат опалення на імя ОСОБА_20, ОСОБА_11, ОСОБА_16 та квитанції на імя ОСОБА_16В, ОСОБА_8, ОСОБА_21 (том 1, а.с. 124, 127);

-протоколом огляду предметів від 29.07.2010 року, яким було оглянуто розрахункову книжку по оплаті за послуги з постачання води та за природний газ на імя померлого ОСОБА_22 у яких ОСОБА_23 робила записи та відмітки про те, що ОСОБА_18 оплатила за вказані послуги на суми64,90 грн. та 276,40 грн. (том 1, а.с. 132, 134);

-протоколом огляду предметів, а саме оригінали квитанцій на імя ОСОБА_14, ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_21, ОСОБА_24, 2 повідомлення на імя ОСОБА_22, видатковий касовий ордер № 81231SW206 від 31.12.2008 року, прибутковий касовий ордер № 1901 від 17.03.2010 року, заява ОСОБА_24, заява від імені ОСОБА_22 та заява від імені ОСОБА_25 (том 1, а.с. 153,159).

До показів підсудної ОСОБА_3, що дані нею під час судового слідства у яких вона заперечила свою, суд відноситься критично.

Так, допитана підсудна пояснила, що вказані кошти вона не привласнювала та пояснити яким чином кошти зникли не може, при цьому підтвердила, що фактично мала можливість з урахуванням особливості програми та роботи це зробити.

Покази підсудної в частині не визнання своєї вини підтверджуються сукупністю доказів, що узгоджуються між собою, а саме показами свідків, які зазначали, про те, що здавали кошти та платежі не проходили, після чого за рахунок банку із запізненням вказані кошти були перераховані.

Під час службової перевірки встановлено, що вказані недостачі, що могли утворитися за обставин, що встановлені досудовим слідством мали місце за час роботи підсудної ОСОБА_3

В матеріалах справи маються і письмові документи, а саме квитанції, їх копії, що підтверджують факт здачі таких коштів до відділення банку.

Органами досудового слідства дії підсудної кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 КК України.

Про із даною кваліфікацією суд погодитися не може.

Так, підсудній ОСОБА_3 інкримінується вчинення злочину шляхом зловживанням службовою особою своїм службовим становищем.

Про те досудовим слідства не доведено, а під час судового не встановлено, що ОСОБА_3 вчиняла вказані злочини зловживаючи своїм службовим становищем, а саме використовуючи посаду, що повязана із організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими обовязками.

З урахуванням добутих по справі доказів, обєм яких судом визначено відповідно до ст. 299 КПК України, в їх сукупності, суд вважає, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 191 КК України оскільки вона вчинила привласнення чужого майна, що було їй ввірено.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудної, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Підсудна ОСОБА_3 скоїла умисні злочини, які відносяться до категорії середньої тяжкості. За місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на даний час не працює, на утриманні нікого не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Обставин, які помякшують та обтяжують покарання підсудної судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене, обставини справи, вік, особу підсудної, стан її здоров'я, наявність майнових претензій зі сторони цивільного позивача, суд, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише без ізоляції від суспільства, а тому, суд вважає, що підсудній необхідно призначити покарання в межах санкції статі у вигляді штрафу.

Заявлений цивільний позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 191 КК України призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 600 грн.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у вигляді підписки про невиїзд, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПриватБанк» завдану майнову шкоду у розмірі 2721,70 грн.

Речові докази зберігати при матеріалах кримінальної справи.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженому в той же строк, з моменту отримання копії вироку через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда А.В. Загреба