ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/6123/15-к

03.12.2015 року Суворовський районний суд м. Херсона в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001742, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Херсона, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого: 23.12.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ч. 2 ст. 186 КК України засуджено до 4 років позбавлення волі, на підставі с. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , 1986 р.н., будучи засудженим 23.12.2010 року Дніпровським районним судом м. Херсона за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі с. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, на шлях виправлення не став та знову повторно вчинив умисне, кримінальне правопорушення проти власності.
Так, ОСОБА_5 , 1986 р.н., в період часу з 06.00 до 12.00 годин 06.11.2012, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також із невстановленою особою, перебуваючи біля будівлі Палацу культури суднобудівників, розташованого в м. Херсоні по вул. Леніна, 7, переслідуючи умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, повторно, таємно, шляхом демонтажу металевого паркану, викрав секцію паркана розміром 3800 мм х 1300 мм , загальною вартістю 310 гривень, яка перебувала у володінні ТОВ «Палац культури суднобудівників», заподіявши Херсонській міській раді матеріальні збитки в розмірі 310 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінально карному правопорушенні не визнав, пояснив, що його знайомий ОСОБА_7 попросив донести секцію паркана до пункту прийому металобрухту. Що паркан крадений, він не знав, вважав, що він належить ОСОБА_7 та другому хлопцю, з яким вони несли цей паркан. Вони здали його в пункт прийому, і пішли в кафе.
Не заважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Так, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні засвідчив, що 06.11.2012р. його знайомий ОСОБА_7 разом з обвинуваченим та ще одним хлопцем двічі приносили секції металевої огорожі на металобрухт. Потім прийшов охоронець ДКС впізнав ці секції як викрадену частину огорожі ДКС, і вони були вилучені робітниками міліції.
Крім того вина ОСОБА_5 підтверджується письмовими доказами:
- Протоколом огляду місця пригоди від 06.11.2015р., в ході якого оглянута огорожа ДКС, і виявлено відсутність частини огорожі довжиною близько 4м.
-Протоколом огляду від 06.11.2012р., в ході якого оглянуті вилучені секції огорожі 3,8м., що раніше були викрадені.
-Висновком експерта-товарознавця від 06.02.2013р. № 2826, згідно якого вартість викраденого забору становить 500 грн.
-Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 06.11.2012р., в ході якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_5 як особу, що разом з іншими 2 хлопцями приносила йому 06.11.2012р. здавати на металобрухт секції паркану, за що ним було сплачено 180 грн.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати по ст.185 ч. 2 як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Суд критично ставиться до твердження обвинуваченого про те, що він не викрадав цей паркан і не знав, що він крадений, оскільки воно спростовується всією сукупністю доказів по справі, і, зокрема, свідченнями ОСОБА_8 , так і характером поведінки самого обвинуваченого в ході його вчинення.
При обранні міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, і вважає, за можливе призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі в межах санкції статті.
Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд,-
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 23.12.2010 року за ч. 2 ст. 186 КК України. та остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Строк відбуття покарання відраховувати з 03.04.2015р.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави за проведення експертиз 938,73 грн.
Речові докази: паркан - вважати повернутим власнику, документи зберігати в справі.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Херсонської області протягом 30 діб з моменту оголошення, а засудженому у той же строк з дня вручення йому копії вироку, через Суворовський районний суд м. Херсона.

СуддяОСОБА_1