Справа № 314/3596/15-к
Провадження № 1-в/314/785/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2015 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника установи: ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5

розглянувши у дистанційному засіданні заяву ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, українця, освіта середня, до засудження не працюючого, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше судимого:
1) 30.04.1996 року за ст. 93; 124; 111; 42 КК України до 10 років позбавлення волі. Звільнений 08.10.2004 року по відбуттю строку покарання.

Засудженого: 01.02.2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ст. 309 ч.2; 307 ч. 2 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

08.07.2013 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області вирок від 01.02.2013 року змінити: перекваліфікувати дії зі ст. 309 ч.2 КК України на ст. 309 ч.1 КК України та призначити покарання 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання більш тяжким злочином менш тяжкого, остаточно призначити покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? майна.

12.02.2014 року ухвалою Апеляційного суду Запорізької області змінити вирок суду від 01.02.2013 року, перекваліфікувати дії ст. 309 ч.2 КК України на ст. 309 ч.1 КК України. На підставі ст. 309 ч.4 КК України звільнити від відповідальності за дії передбачені ст. 309 ч.1 КК України як особа, яка добровільно звернулась до лікувального закладу та пройшла курс лікування. У частині засудження за ст. 307 ч.2 КК України застосувати ст. 69 КК України та зменшити покарання до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21.08.2014 року ухвалу від 12.02.2014 року відмінено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2014 року вирок Токмацького районного суду Запорізької області від 01.02.2013 року змінено: перекваліфікувати зі ст. 309 ч. 2 КК України на ст. 309 ч.1 КК України і призначено 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна. Виключено з вироку вказівку про засудження за ст. 93 п. А , 124 , 111 ч. 1, 42 КК України. В решті вирок без змін. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.02.2015 року на підставі ст. 6 ЗУ « Про амністію» у 2014 році від 08.04.2014 року, скорочено наполовину не відбуту частину покарання призначену вироком Токмацького районного суду Запорізької області від 01.02.2013 року ( з урахуванням ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 03.11.2014 року) і до відбуття 2 роки 4 місяці 21 день.

Початок строку: 01.02.2013 року. Кінець строку: 09.09.2017 року.

про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення,

ВСТАНОВИВ:
До Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101), про можливість умовно-дострокового звільнення. В судовому засіданні представник адміністрації сказав, що можливо задовольнити заяву.

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 07.02.2013 року. За період утримання у Вільнянському слідчому ізоляторі управління ДПтС України в Запорізькій області вимоги режиму утримання не порушував. Заохочень та стягнень не мав.

З 16.08.2013 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії управління ДПтС України в Запорізькій області (№101). Під час відбування покарання характеризується наступним чином: має одне заохочення від 30.07.2014 року. Стягнень не має

У відношенні до представників адміністрації колонії грубощів не проявляє.

На заходи виховного впливу реагує задовільно.

Підтримує зв`язки з рідними та близькими шляхом листування.

За характером спокійний, хитрий, скритний. У відношенні до засуджених не конфліктний.

Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених: «Правова просвіта».

Позову на відшкодування матеріальних збитків не має, виконавчі листи не надходили.

У скоєному злочині свою провину визнає.

Питання про можливість застосування зміни умов тримання ст. 101 КВК України, протокол №20 від 21.08.2014р., недоцільно.

Питання про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким ст. 82 КК України, протокол №8 від 02.05.2015 року, недоцільно.

В 2013 році працював 2 місяці, в 2014році - 3 місяці, в 2015році - працевлаштований слюсарем.

Адміністрація колонії вважає за можливе задовольнити заяву засудженого.

Прокурор заяву не підтримав і вважає, що заяву не належить задовольняти.

Суд враховує, що доведеність виправлення, а саме досягнення стану, визначено ст. 6 КВК України має індивідуальний характер. Обсяг обставин, які доводять що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення визначається з урахуванням тяжкості злочину, особи засудженого, його ставлення до вчиненого злочину та враховується за весь час відбування покарання. Суд приходить до висновку, що обсяг встановлених обставин не доводять досягнення засудженим ОСОБА_5 стану самокерованої правослухняної поведінки в розумінні ст. 6 КВК України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення, а отже в задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України,п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволені заяви засудженого ОСОБА_5 , який відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101) про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

09.09.2015