АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/111/16-к Номер провадження 11-сс/786/40/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Вказаною ухвалою у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області під час розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000070 відмовлено.

Як убачається з матеріалів провадження, до Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області в якій останній ставив питання про зобов`язання слідчого в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00000170, повідомити про підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити судово-психіатричну експертизу із залученням експертів для проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя вказав, що така бездіяльність слідчого як відмова у оголошенні підозри не підлягає оскарженню слідчому судді.

Крім цього, згідно ухвали слідчого судді, слідчий і прокурор повинні приймати рішення про оголошення підозри будь-якій особі керуючись внутрішнім переконанням та власною оцінкою наявних доказів, а не клопотанням потерпілого або інших учасників кримінального провадження. Як зазначив в ухвалі слідчий суддя, кримінальним процесуальним законом не встановлено строк, протягом якого слідчий повинен оголосити підозру конкретній особі, звідки слідує, що в частині зобов`язання щодо повідомлення про підозру ОСОБА_7 , заявник ОСОБА_6 оскаржує ту бездіяльність, яка не підлягає оскарженню слідчому судді.

Окрім того, щодо зобов`язання слідчого призначити експертизу, слідчим суддею встановлено, що підозру, згідно матеріалів кримінального провадження, нікому не оголошено, а тому відсутні підстави для призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 , яка не є підозрюваною.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою скаргу на бездіяльність слідчого направити до суду першої інстанції для розгляду по суті, оскільки вважає, що бездіяльність слідчого у неповідомленні про підозру особі та у незадоволенні його клопотання відноситься до визначених ч.1 ст.303 КПК України "інших процесуальних дій" порядок оскарження яких визначений вказаною статтею.

Також, апелянт зазначає, що незважаючи на відсутність вказівки кодексу про конкретні строки виконання процесуальної дії, однак визначають обов`язковість наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім цього, йому, як скаржнику, слідчим не надано відповіді на його клопотання про оголошення підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та призначення судово-психіатричної експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить вважати непропущеним строк на подачу апеляційної скарги, оскільки ухвалу слідчого судді він отримав 21.01.2016 року.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.01.2016 року колегія суддів вважає переконливими доводи скаржника про те, що цей строк ним не пропущено, оскільки обчислюватись вказаний строк повинен з часу отримання копії ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 69 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими Главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Зі змісту скарги ОСОБА_6 убачається, що він, будучи потерпілим під час розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 04.09.2014 року за №0000070 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, неодноразово звертався до слідчого з клопотаннями, на які жодного разу не отримав відповіді, однак вважає, що у їх задоволенні йому відмовлено.

Оскаржуючи бездіяльність слідчого, в тому числі з підстав ненадання йому відповіді про причини відмови у задоволенні клопотань, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою.

Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ст.303 КПК України не передбачений судовий порядок оскарження такої бездіяльності слідчого - як не оголошення підозри.

Крім цього, фактично відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, що полягає у незалученні експерта для проведення судово-психіатричної експертизи, слідчий суддя у мотивувальній частині ухвали визнав відмову у задоволенні клопотання обґрунтованою, оскільки у кримінальному провадженні підозра будь-якій особі не оголошувалась.

Такі висновки слідчого судді колегія суддів вважає передчасними і суперечливими.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що бездіяльність слідчого, у тому числі, полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частина 2 вищевказаної статті визначає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Як убачається зі змісту скарги потерпілого ОСОБА_6 в порушення вимог ст.220 КПК України у строк понад 3 дні слідчий не надав йому відповідь на клопотаннями про виконання процесуальних дій (зокрема: повідомлення про підозру та про залучення експерта для проведення судово-психіатричної експертизи), в тому числі копій постанов про відмову у їх задоволенні.

Оскарження такого виду бездіяльності слідчого, як ненадання учаснику кримінального провадження інформації щодо вирішення клопотання, передбачено п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на що правильно указує скаржник у своїй апеляції.

Вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 слідчий суддя не перевірив, яким чином вирішені клопотання потерпілого у встановлені законом строки та дійшов помилкового висновку про правильність відмови слідчим у їх задоволенні.

З огляду на наведене ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою скаргу ОСОБА_6 слід направити іншому слідчому судді для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 12 січня 2016 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області під час розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000070 скасувати.

Постановити нову ухвалу якою скаргу ОСОБА_6 направити на новий судовий розгляд по суті іншим слідчим суддею цього ж суду.

с у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4