759/9951/14-к

пр. № 1-кс/759/1987/14

ун. № 759/9951/14-к

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

В С Т А Н О В И В:

Так, згідно аналітичної довідки № 96/16-20/38376270 від 17.04.2014, складеної управлінням боротьби з відмивання доходів, одержаних злочинним шляхом ГУ Міндоходів у м. Києві встановлено, що службові особи ТОВ «Санаторно курортний центр» під час фінансово-господарських операцій з ТОВ «Профіт бейс» (код ЄДРПОУ 38882440), яке формувало сумнівний податковий кредит від підприємств, що мають ознаки фіктивності: ТОВ «Крон Капітал» (код 38750595), ТОВ «Плазаунт» (код 38777491), в період з 01.11.13 по 31.12.2013, проводило розрахунки за рахунок коштів, що можливо отримувалися з державного бюджету за фактично непоставлені товари, роботи (послуги), чим завдали збитки державі на загальну суму 617 394, 00 грн.

На думку слідчого, в в відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Печерського району реєстраційної служби ГУ Юстиції у м. Києві знаходяться документи ТОВ «Крон Капітал» (код 38750595), які мають значення доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Замятін А.В. в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов'язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

В силу п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України подане слідчим клопотання стосується надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно частин 5, 6 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв'язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п'ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Проте, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів відсутні доводи наявності достатніх підстав вважати, що відповідні речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв'язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Наведене свідчить про необґрунтованість та безпідставність клопотання.

Подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів та доказів на підтвердження зазначеного в клопотанні.

Твердження про вчинення кримінального правопорушення ґрунтуються виключно на аналітичному дослідженні № 96/16-20/38376270 від 17.04.2014 року, відповідно до якого встановлено порушення вимог податкового законодавства.

Щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.27 ч.5,СТ.212 Ч.3; СТ.205 Ч.1; СТ.209 Ч.3; СТ.205 Ч.2; ст.28 ч.2,СТ.205 Ч.1; СТ.191 Ч.5 КК України то слідчим не надано жодних доказів того, що таке правопорушення мало місце, не підтверджують вчинення зазначеного кримінального правопорушення і викладені в клопотанні та висновку обставини.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 132, 159-164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві Замятіна А.В., яке погоджене старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва Н.А. Речицькою про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ Л.М. Лук'яненко