Справа № 570/3833/15-к
номер провадження 1-кп/570/195/2015
В И Р О К
іменем України
21 вересня 2015 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000039 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має повну загальну освіту, неодруженого, військовозобов`язаного, який є стрільцем-санітаром 2-ї механізованої роти з-го механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , раніше не судимого, який проживає по АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 421 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи призваним ІНФОРМАЦІЯ_2 10 березня 2015 року на військову службу, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, без поважних причин, 17 квітня 2015 року без відома чергового військової частини польова пошта НОМЕР_1 та командира роти, будучи призваним у добовий наряд днювальним роти, самовільно залишив добовий наряд і розташування наметового містечка військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 (Рівненському загальновійськовому полігоні) та відправився у місто Рівне для вирішення особистих питань, що спричинило тяжкі наслідки, а саме в результаті невиконання старшим солдатом ОСОБА_4 обов`язків щодо запобігання правопорушень серед військовослужбовців, не виконувалися припинення порушень статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями, що призвело до вчинення злочину військовослужбовцями.
15 вересня 2015 року між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості.
Суд, вивчивши обвинувальний акт, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 421 КК України як порушення особою, яка входить у добовий наряд частини, статутних правил внутрішньої служби, вчинене в умовах особливого періоду, що спричинило тяжкі наслідки, запобігання яких входило в обов`язки особи.
У підготовчому засіданні обвинувачений, якому зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснив про повне визнання вини та всіх фактичних обставин інкримінованого йому злочину.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначено покарання за ч. 2 ст.421 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 1 (один) рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 421 КК України.
Судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Даних про обставини, що негативно характеризують підсудного матеріали справи не містять. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374, 475 КПК України, суд
з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 15 вересня 2015 року.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 421 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у три роки.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини по місцю проходження військової служби.
Контроль за поведінкою ОСОБА_4 під час проходження військової служби покласти на командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , а у разі його звільнення з військової служби - на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження вироку визначено у ч. 2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1