Дата документу 09.04.2015 Справа № 554/3489/15-к
Справа № 554/3489/15-к
Провадження № 1кс/554/1811/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.04.2015 м.Полтава

Слідча суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
скаржника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу голови Правління ПАТ «Полтава банк» ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження бездіяльність прокурора, -
в с т а н о в и л а :
11.12.2014 до суду надійшла вище вказана скарга, яка мотивована тим, що 30.10 скаржник звернувся із заявою до Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області з приводу незаконних дій ОСОБА_6 , яка реалізувала заставне майно з метою уникнення відповідальності за борговими зобов`язаннями. Дані відомості було внесено до ЄРД із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.388 КК України. Однак, 18.02.2015 за результатами проведеного досудового розслідування слідчим ОСОБА_7 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КК України. У зв`язку з тим, що досудове розслідування проведено неповно, необ`єктивно, ініціатор скарги просить слідчого суддю скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 19.02.2015 року, винесену слідчим Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 .
Слідчий у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду, у зв`язку із чим вважаю за необхідне провести розгляд за його відсутності.
У судове засідання з`явився скаржник, який просить скаргу задовольнити з підстав, викладених у ній.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:
19.02.2015 слідчим Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0002836 від 30.10.2014 року із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 388 КК України за фактом реалізації транспортного засобу ОСОБА_6 , який був переданий у заставу з метою забезпечення кредитного договору на суму 100 000 гривень.
Підставою для прийняття даного рішення явилося те, що суб`єктом даного злочину являється особа, якій ввірено майно, на яке накладено арешт або яке описано (спеціальний суб`єкт), а у зв`язку з тим, що вказаний транспортний засіб, що знаходився у заставі відповідно до кредитного договору належить ОСОБА_6 на праві приватної власності та на час відчуження не існувало рішення судів або інших державних органів чи посадових осіб, яке в свою чергу зобов`язувало б ОСОБА_6 до виконання передбачених даною статтею КК України обов`язків, чим самим остання набула б статусу спеціального суб`єкта, що є необхідною складовою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 цієї статті, а в даному випадку слідством не отримано достатніх даних щодо наявності складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 388 КК України.
Диспозиція частини 1 ст. 388 КК України полягає у розтраті, відчуженні, приховуванні, підміні, пошкодженні, знищенні майна або інших незаконних дій з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з коштами, на які накладено арешт.
Однак, слідчий не звернув увагу на те, що Законом України Законом України № 3795-VI від 22.09.2001 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг у Кримінальному кодексі України назву та абзац перший частини першої статті 388 викладено такій редакції «як розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, із заставленим майном або майном, яке описано, чи порушення обмеження (обтяження) права користуватися таким майном, здійснене особою, якій це майно ввірено, а також здійснення представником банку або іншої фінансової установи банківських операцій з
коштами, на які накладено арешт".
Таким чином, застава майна - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду і нею може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди, перевезення вантажу тощо. Предметом застави можуть бути майнові права, а також майно, яке відповідно до законодавства України може бути відчужено заставодавцем та на яке може бути звернено стягнення (статті 1, 3, 4 Закону України «Про заставу» від 2 жовтня 1992р.
Особа, яка володіє предметом застави, також зобов`язана вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави. Тому обов`язковою умовою відповідальності за ст. 388 КК є наявність оформленого у встановленому законом порядку попередження про відповідальність за ці діяння.
Таким чином, суб`єкт злочину - спеціальний, тобто приватна особа, які ввірено заставне майно.
Таким чином, твердження слідчого про те, що на час відчуження майна не існувало рішення судів або інших державних органів чи посадових осіб, яке в свою чергу зобов`язувало б ОСОБА_6 до виконання передбачених даною статтею КК України обов`язків, чим самим остання набула б статусу спеціального суб`єкта, що є необхідною складовою за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 цієї статті є незаконними, оскільки статусу спеціального суб`єкта ОСОБА_6 набула б як приватна особа, якій майно ввірено на збереження.
Таким чином, в ході проведення досудового розслідування слідчий не допитав як свідків працівників ПАТ «Полтава Банк» по обставинах укладення договору застави, відповідно до якого заставне мане передавалося на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
З цих підстав не встановлено місцезнаходження ОСОБА_6 , однак із тверджень скаржників остання являється приватним підприємцем, зареєстрована у відповідному органі податкової інспекції, являється засновником ПП «Еталон сервіс», а тому твердження органу досудового слідства є безпідставними, оскільки всі необхідні дії, направлені на місце встановлення даної особи не проведені та вона не допитана.
На підставі викладеного, приходжу до висновку, що скарга підлягає до задоволення,-
Керуючись п.4 ч.1 ст.303, 306, п.1 ч.2 ст. 307 КПК України,-
у х в а л и л а:
скаргу голови Правління ПАТ «Полтава банк» ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження бездіяльність прокурора задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження № 0002836 від 30.10.2014 року.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1