Справа № 183/4458/15
№ 1-кп/183/565/15
В И Р О К
іменем України
18 вересня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сурсько-Литовське Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 410 КК України,-

в с т а н о в и в:
З 17 квітня 2013 року солдат ОСОБА_4 на посаді механіка водія 2 зенітної ракетної батареї проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.

В смт.Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області розташований парк бойових машин військової частини НОМЕР_1 , де серед іншої військової техніки розташована пересувна електрична станція (ПЕС-1) з силовим електричним кабелем.

26 січня 2015 року близько 18.00 години солдат ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на викрадення іншого військового майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, викрав з пересувної електричної станції (ПЕС-1) 40 метрів електричного кабелю 385 ЖГ4.853.164 Сп (КГЗх10х1х6), залишкова вартість якого складає 1711, 60 грн.

Викрадений кабель солдат ОСОБА_4 виніс за територію парку бойових машин та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши державі в особі військової частини НОМЕР_1 збитки у розмірі 1711,60 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.1 ст. 410 КК України, як викрадення військовослужбовцем іншого військового майна.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 410 КК України, визнав повністю та показав, що 26 січня 2015 року він перебував у добовому наряді по охороні парку бойових машин військової частини НОМЕР_1 , що розташований в АДРЕСА_2 . Йому було достовірно відомо, що серед бойових машин знаходиться пересувна електрична станція, в якій знаходяться електричні кабелі. Перед цим у нього відбувся конфлікт з одним із офіцерів у військовій частині, тому він хотів йому помститися. Разом з ним проходили службу також солдати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які і підбурили його на викрадення кабелю з пересувної електричної станції. Близько 18.00 години 26.01.2015 року він зняв з пересувної електричної станції кабель довжиною 40 метрів, зняв з нього ізоляційну обмотку, а сам металевий дріт виніс за межі парку бойових машин, залишивши його під деревом. Вранці 27.01.2015 року було виявлено відсутність електричного кабелю в ПЕС-1, у крадіжці він одразу зізнався, за власні кошти придбав кабель та полагодив пересувну електричну станцію. У скоєному обвинувачений кається.

Представник потерпілого військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні надала показання з приводу вартості викраденого майна, а також підтвердила той факт, що ОСОБА_4 придбав електричний кабель, після чого було полагоджено пересувну електричну станцію.

В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч.3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

На підтвердження встановлених обставин, судом були досліджені матеріали кримінального провадження, а саме:

-Протокол огляду місця події території парку бойових машин військової частини НОМЕР_1 , в ході якого було встановлено пересувну електричну станцію, в якій були відсутні силові кабелі (а.к.п. 21-23);

-Постова відомість № 189 від 26.01.2015 року, у відповідності до якої солдат ОСОБА_4 перебував серед осіб особового складу по охороні об`єктів військової частини (а.к.п. 32-35);

-Висновок судової товарознавчої експертизи № 309/38 від 06.04.2015 року, у відповідності до якого залишкова вартість електричного кабелю 385 ЖГ4.853.164 Сп (КГЗх10х1х6) довжиною 40 метрів станом на 26.01.2015 року складає 1711 грн. 60 коп. (а.к.п. 55-64);.

-матеріали, що підтверджують статус військовослужбовця ОСОБА_4 , а саме: копія військового квитка на ім`я ОСОБА_4 (а.к.п. 84-86)., витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування солдата ОСОБА_4 до писків особового складу частини та призначення його на посаду механіка - водія 2 зенітної ракетної батареї (а.к.п. 31).

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 є встановленою, його дії належить кваліфікувати за ч.1 ст. 410 КК України, як викрадення військовослужбовцем іншого військового майна.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.65 КК України враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше не був судимий, за місцем служби характеризується позитивно, безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької області.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання, визнаються щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

При цьому суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній конкретній ситуації ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини з самого початку досудового розслідування, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

У відповідності до ст. 50 КК України щодо поняття покарання та його цілей, реальне позбавлення волі обвинуваченого на певний термін буде достатнім для його виправлення, і не потребує покарання в межах найбільшої санкції ч.1 ст. 410 КК України.

Між тим, з урахуванням характеру скоєного злочину та його наслідків, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винного, його ставлення до скоєного та реального усвідомлення про наслідки скоєного кримінального правопорушення, суд дійшов до переконання, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання у виді позбавленні волі, ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 75 КК України, може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 410 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Суддя ОСОБА_1