Справа № 694/2402/14-к Провадження №1-кп/694/21/15
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
17.12.2015 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Звенигородка Черкаської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, який проходить військову службу за конрактом у В/Ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Приблизно о 20 год. 00 хв. 15 червня 2014 року, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , засудженим вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 14 листопада 2014 року, впевнившись у відсутності сторонніх осіб та власника, таємно, умисно, з метою викрадення чужого майна, через відчинену браму, проникли всередину приміщення підприємства «Агросвіт Р», яке належить приватному підприємцю ОСОБА_6 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрали 100 кг пшеничного борошна вартістю 4,20 грн. за один кілограм на суму 420 грн., 140 кг пшеничної висівки вартістю 2 грн. за один кілограм на суму 280 грн. та 7 поліпропіленових мішків вартістю 2,50 грн. за один на суму 17,50 грн. Після скоєного ОСОБА_3 з викраденим майном зник, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 717 грн. 50 коп.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Дав показання про те, що ввечері 15 червня 2014 року він разом з ОСОБА_5 пішли на олійню в м. Звенигородка, щоб викрасти борошно. Вони зайшли до приміщення олійні через двері та викрали два мішки борошна та сім мішків висівки. Потім продали ці мішки своєму знайомому. Збитки потерпілому відшкодував в повному обсязі. В скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Вказав на те, що завдані збитки обвинувачений ОСОБА_3 повністю відшкодував. Просив врахувати молодий вік обвинуваченого та не карати його суворо.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злоччину доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в інше приміщення.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має молодий вік, за місцем проживання характеризується добре, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та повне відшкодування завданих злочином збитків.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України суд не встановив.
Враховуючи наявність двох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , його молодий вік та те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного в санкції частини статті за вчинений ним злочин. Суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, однак з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та думки потерпілого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання та вважає за доцільне призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи в сумі 196 грн. 56 коп. з ОСОБА_3 не стягуються, оскільки були стягнуті вироком Звенигородсько районного суду від 14.11.2014 року з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 солідарно на користь держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речові докази 2 повні мішки пшеничного борошна, 1 частково заповнений мішок пшеничного борошна, 1 повний мішок пшеничних висівок, навісний замок - які були передані під розписку на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 , залишити останньому, як законному володільцю.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1