Справа № 621/2115/15-к
Провадження № 1-кс/621/194/15
УХВАЛА

іменем України

11.09.2015 року Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , заявника - ОСОБА_3 , представника заявника - адвоката ОСОБА_4 , слідчого - ОСОБА_5 , прокурора - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківської області ОСОБА_5 від 14.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000029 від 12.07.2013 року,

в с т а н о в и в:

20.08.2015 року до суду із заявою на постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківської області ОСОБА_5 від 14.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000029 звернувся ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги вказано, що він звертався до Зміївського РВ ГУ МВС України в Харківській області із заявою про вчинення посадовими особами його роботодавця злочину оскільки ним отримано травму на виробництві.

За відсутності даних про рух кримінального провадження він звернувся на урядову гарячу лінію, після чого 13.08.2015 року поштою отримав постанову слідчого Зміївського РВ ГУ МВС України в Харківській області від 14.04.2015 року про закриття кримінального провадження у зв"язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.271 КК України.

Не погодившись із рішенням слідчого, заявник зазначив, що досудовим розслідуванням не встановлено, чи була отримана ним травма під час виконання ним трудових обов"язків, не перевірив, чи звертався він до лікарні з приводу отримання тілесних ушкоджень та чи було складено акт про нещасний випадок на виробництві.

В ході надання пояснень слідчому, він зазначав, що працівниками лікарні було виправлено час його доставки після травмування, а також не з"ясовано автора заяви від його імені про отримання тілесного ушкодження поза робочим часом, а в побуті.

ОСОБА_3 вказав про наявність в діях посадових осіб ознак інших злочинів.

Слідчим вказані факти які не були перевірені, що потягло за собою передчасне закриття кримінального провадження.

Заявник вважає, що після перевірки всіх обставин можна зробити висновок про наявність чи відсутність в діях посадових осіб ознак ст.271 КК України, чи все ж таки тілесне ушкодження отримано ним за власної недбалості.

ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого Зміївського РВ ГУ МВС України в Харківській області від 14.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000029 та направити матеріали для проведення досудового розслідування.

У судовому засіданні ОСОБА_3 наполягав на задоволенні скарги із зазначених вище підстав. Він пояснив, що травмувався на виробництві. Посадовими особами Зміївського РЕМ АК « Харківобленерго» неправомірно складено акт №282 від 05.07.2010 року про нещасний випадок невиробничого характеру, в якому без його відома зазначили, що він, начебто, отримав травму внаслідок падіння з велосипеду коли направлявся після роботи додому, що не відповідає дійсності. В ході проведення слідчого експерименту було надано автовишку, де кошик, в якому він знаходився з бензопилою по обрізанню гілок, по технічним параметрам не відповідав тому кошику, який був станом на 04.06.2010 року. Крім того, за несправності автовишки, цей кошик автоматично рухався вниз під час роботи.

Представник потерпілого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 наполягав на задоволенні скарги.

Він пояснив, що досудовим слідством не усунено протиріччя в частині показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про травмування ОСОБА_3 саме на виробництві під час виконання ним трудових обов`язків.

Крім того, на думку представника потерпілого, слідчий закриваючи кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 за відсутність складу злочину за ч.1 ст.271 КК України не встановив, яка саме службова особа АК « Харківобленерго» відповідала за дотримання вимог законодавства та інших нормативно-правових актів про охорону праці заявника, який працював електромонтером та мав доступ на роботу з бензопилою, не допитав цю собу чи осіб.

Належним чином не перевірена версія працівників Зміївського РЕМ АК « Харківобленерго» про отримання ОСОБА_3 тілесного ушкодження - рвано-забиту рану в правій підколінній області, з ушкодженням м`язів згибателей внаслідок падіння з велосипеду.

Слідчий СВ Зміївського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_5 вважав скаргу ОСОБА_3 необгрунтованою. Він зазначив, що повністю виконав ухвалу слідчого судді від 20.10.2014 року.

Прокурор ОСОБА_6 просив суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження, ознайомившись зі змістом скарги, копією постанови від 14.04.2015 року, матеріалами кримінального провадження №0000029, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2)винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3)вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4)обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 , 17.07.2013 року звернувся до Зміївського РВ ГУМВС України з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення за ч.1 ст.271 КК України.

Згідно ч.1 ст.271 КК України, передбачена кримінальна відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці службовою особою підприємства, установи, організації або громадянина - суб`єктом підприємницької діяльності, якщо це порушення заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Сторони не заперечували того факту, що 04.06.2010 року ОСОБА_3 поступив до Зміївської ЦРЛ у зв`язку з травмуванням. У подальшому у нього було встановлені тілесні ушкодження - рвано-забита рана в правій підколінній області, з ушкодженням м`язів сгибателів, що ускладнилися у своїй течії розвитком посттравматичного періартриту в області правого колінного суглоба, посттравматичною нейропатією правого большеберцового нерва, з парезом правої стопи, стійким і вираженим больовим синдромом, порушенням акту ходьби на праву нижню кінцівку, рубець в правій підколінній області.

14.04.2015 року слідчим СВ Зміївського РВ ГУМВС України ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Зміївського РЕМ АК «Харківобленерго» складу кримінального правопорушення.

В обгрунтування свого рішення про закриття кримінального провадження слідчий зазначив, що досудовим слідством встановлено, що 04.06.2010 року під час виконання трудових обов`язків, через порушення правил безпеки ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження.

Слідчий посилався в постанові на показання самого ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , результати слідчого експерименту та висновки додаткової судово-медичної експертизи з урахуванням даних, отриманих в ході слідчого експерименту.

Тобто, слідчий зосередив увагу на встановленні механізму спричинення потерпілому вищевказаних тілесних ушкоджень, не спростовуючи того факту, що вони отримані на робочому місці при виконанні трудових обов`язків.

Об`єктом злочину за ч.1 ст.271 КК України є безпека праці. Об`єктивна сторона цього злочину передбачає наявність діяння у вигляді порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці; наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та причинний зв`язок між порушенням зазначених вимог законодавства та наслідків, які настали.

Суб`єктом цього злочину є службова особа підприємства або громадянин СПД, на яких законом або на підставі наказу, службової інструкції, спеціального розпорядження безпосередньо покладені обов`язки забезпечення дотримання вимог законодавства про охорону праці.

Слідчим на момент прийняття рішення про закриття кримінального провадження не встановлено коло службових осіб, які в АК « Харківобленерго» забезпечували дотримання вимог законодавства про охорону праці. Ці особи не допитувались, що необхідно було зробити для вирішення питання про те, чи ними порушено вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, що потягло наслідки з ОСОБА_3 , чи сам ОСОБА_3 в порушення нормативно-правових актів про охорону праці допустив недбалість, необережність, внаслідок чого травмувався. Слідством досконально не вивчались нормативно-правові акти про охорону праці на підприємстві, обізнаність електромонтера ОСОБА_3 з технікою безпеки на виробництві.

Належним чином не перевірений висновок комісії Зміївського РЕМ про обставини спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_3 внаслідок падіння з велосипеду. ( а.с.127 т.1) Для чого, на думку суду, із залученням членів комісії, судово-медичного експерта, оглянути велосипед про який йдеться в акті, за наслідками огляду ( ланцюга, зірочки велосипеда) доцільно провести судово-медичну експертизу для отримання відповіді на питання, чи могли бути спричиненні ОСОБА_3 встановлені у нього тілесні ушкодження за обставин, вказаних у акті про нещасний випадок невиробничого характеру від 05.07.2010 року, за необхідності призначити комісійну, за участю травматолога судово-медичну експертизу.

Таким чином, постанова про закриття кримінального провадження від 14.04.2015 року прийнята передчасно, оскільки слідчим не було в повному обсязі з`ясовано всі обставини, передбачені ст. 91 КПК України.

Під закриттям провадження розуміють таке закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи наявність сумнівів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови від 14.04.2015 року про закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги ОСОБА_3 .

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303-307, 309 КПК України,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення ( постанову) слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківської області ОСОБА_5 від 14.04.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000029 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 від 14.04.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000029 від 12.07.2013 року скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: