В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
секретаря: ОСОБА_2 ,
з участю сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/34/2016 (справа 130/3180/15-к), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2015 за №0000791 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Жмеринка Вінницької області, з професійно-технічною освітою, не працюючої, не заміжньої, проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, з професійно-технічною освітою, не працюючої, не заміжньої, проживаючої в АДРЕСА_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_4 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

10.09.2015 р. приблизно о 01-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кафе «Мобі-Дік», що по вул. Одеській, 21-а в м. Жмеринка Вінницької області, діючи умисно, таємно, з корисливого мотиву, вчинила крадіжку чоловічої куртки темно-синього кольору, належної ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 , вийшовши із приміщення кафе «Мобі-Дік» до ОСОБА_5 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, із якою за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи мету на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, узгодивши свої дії, запропонувавши останній піти із даною курткою за приміщення кафе «Мобі-Дік», вчинили крадіжку майна потерпілого ОСОБА_6 : чоловічої куртки темно-синього кольору, чохла до мобільного телефону, гаманця, банківської картки «Ощадбанк», які для потерпілого не становлять матеріальної цінності, а також мобільного телефону «Lenovo A369i», вартістю 1000 грн. згідно довідки НВФ КМТ "Сервіс", грошових коштів в сумі 56 грн., 3 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України згідно курсу НБУ становить 65,88 грн. Після чого з викраденими речами з місця події зникли, чим завдали ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1121,88 грн. Викраденим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядились на власний розсуд.
Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України визнала повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаялась. Вказала, що восени 2015 року, можливо і 10.09.2015 року, приблизно о 01.00 год. вони із ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки напередодні вживали алкогольні напої в останньої вдома, прийшли в кафе «Мобі-Дік», де придбали пиво та вживали його. Поруч сидів ОСОБА_7 . Коли ОСОБА_5 вийшла на вулицю, ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 свою шкіряну курточку темного кольору та сказав, що повернеться. ОСОБА_4 взяла куртку та винесла її із приміщення кафе, де стояла ОСОБА_5 та запропонувала останній оглянути куртку із метою виявлення цінних речей. Обвинувачені пішли в двори за приміщення кафе, щоб їх ніхто не бачив. Оглянувши куртку вони виявили чохол до мобільного телефону, гаманець, у якому були, банківська картка, мобільний телефон "Lenovo A369i" грошові кошти в сумі 56 грн., 3 долари США. Із усіх речей вони забрали 56 грн., які розділили порівну, взяли собі по одному долару, третій долар розміняли на гривні та розділили порівну. Телефон ОСОБА_4 залишила собі, так як мала його продати чи здати в ломбард та гроші розділити порівну за домовленістю із ОСОБА_5 . Все решта вони викинули. Наступного дня обвинувачена поїхала в м.Вінницю та викрадені кошти потратила на дорогу, а коли повернулась, то до неї прийшли працівники міліції, яким вона повернула телефон та один долар, що у неї зберігся. З кількістю та вартістю викраденого погодилась, щиро розкаялась, При призначенні виду і міри покарання погодилась із прокурором вказала, що вона не вагітна, не є інвалідом, дітей не має. ОСОБА_6 їй куртку не дарував та не віддавав, мав намір забрати її назад. На даний час вона не повернула потерпілому близько 28 грн., що зробить найближчим часом.
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України визнала повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаялась. Вказала, що восени 2015 року, можливо і 10.09.2015 року, приблизно о 01.00 год. вони із ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, оскільки напередодні вживали алкогольні напої в вдома, прийшли в кафе «Мобі-Дік», де придбали пиво та вживали його. ОСОБА_5 вийшла на вулицю курити. Через кілька хвилин до неї вийшла ОСОБА_4 в руках із чужою курткою та запропонувала оглянути куртку із метою виявлення цінних речей. Обвинувачені пішли в двори за приміщення кафе, щоб їх ніхто не бачив. Оглянувши куртку вони виявили чохол до мобільного телефону, гаманець, у якому були, банківська картка, мобільний телефон "Lenovo A369i" грошові кошти в сумі 56 грн., 3 долари США. Із усіх речей вони забрали 56 грн., які розділили порівну, взяли собі по одному долару, третій долар розміняли на гривні та розділили порівну. Телефон ОСОБА_4 залишила собі, так як мала його продати чи здати в ломбард та гроші розділити порівну за домовленістю із ОСОБА_5 . Решту речей викинули, куртку заховали під лавкою в дворі. Наступного дня обвинувачена потратила викрадені кошти на власні потреби. З кількістю та вартістю викраденого погодилась, щиро розкаялась, При призначенні виду і міри покарання погодилась із прокурором вказала, що вона не вагітна, не є інвалідом, дітей не має. На даний час вона не повернула потерпілому близько 28 грн., що зробить найближчим часом.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 , який суду показав, що10.09.2015 року, приблизно о 01.00 год. він перебував в кафе «Мобі-Дік», де відпочивав та вживав алкоголь, як потрапила його куртка до ОСОБА_4 не пам`ятає, однак виявив її пропажу та речей. Всі обставини, що викладені в обвинуваченні та покази обвинувачених відповідають дійсності. Чохол до мобільного телефону, гаманець, у якому були, банківська картка, куртка вартості для нього не мають та на даний час йому повернуто. Мобільний телефон "Lenovo A369i" і один долар США йому повернуто. З кількістю та вартістю викраденого погодився. Претензій до обвинувачених не має. При призначенні виду і міри покарання погодився із прокурором, поклався на розсуд суду.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченими, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинувачених. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченими не є складним, не є багатоепізодним, обвинувачені не мають будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміють суть пред`явленого обвинувачення, розуміють зміст фактичних обставин справи, які не оспорюють, усвідомлюють неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявили у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинувачених з цього питання. Обвинувачені визнають свою вину повністю, цивільні позови по справі не заявлялись.
Прокурор та потерпілий не оспорили фактичні обставини справи.
Щодо особи обвинуваченої ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.
Обвинувачена ОСОБА_4 на час вчинення злочину була повнолітньою (а.с. 58), раніше не судима (а.с. 59) , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 62-63), не заміжня, не працююча, за місцем проживання характеризується з позитивно (а.с. 61), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає, не є вагітною жінкою, до складу її сім`ї входять батько ОСОБА_8 , дід ОСОБА_9 , баба ОСОБА_10 , дядько ОСОБА_11 (а.с.60)
Таким чином, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред"явленого обвинувачення, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила злочин, що вірно кваліфікований за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Щодо особи обвинуваченої ОСОБА_5 судом встановлено наступне.
Обвинувачена ОСОБА_5 на час вчинення злочину була повнолітньою (а.с. 64), раніше не судима (а.с. 67) , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с. 68-69), не заміжня, не працююча, за місцем тимчасового проживання характеризується з позитивно (а.с. 66), не є інвалідом першої-другої груп, неповнолітніх, малолітніх осіб на утриманні немає, не є вагітною жінкою, до складу її сім`ї за місцем реєстрації в АДРЕСА_4 входять мати ОСОБА_12 , вітчим ОСОБА_13 , сестра ОСОБА_14 (а.с.65).
Таким чином, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред"явленого обвинувачення, суд приходить до висновку, що обвинувачена ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинила злочин, що вірно кваліфікований за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченими злочину, які, згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особи обвинувачених, а саме, що обвинувачені раніше не судимі, те, що шкода, завдана злочином потерпілому ОСОБА_6 відшкодована частково, те, що обвинувачені не мають стабільного заробітку, офіційно не працюють, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_6 , про те, що він претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не заявив, просив їх суворо не карати.
З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можливе без ізоляції їх від суспільства, та вважає за можливе призначити їм покарання, що буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів у виді обмеження волі в межах санкції інкримінованої статті та звільнити їх від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України та покласти на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК України для контролю за їх поведінкою, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатнім для досягнення мети покарання за вчинений злочин. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.
Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
Речові докази: куртку чоловічу темно-синього кольору, шкіряний чохол чорного кольору, мобільний телефон «Lenovo A369i», однодоларову купюру США В51877961D, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.с. 53-57) залишити в його розпорядженні.
Запобіжний захід обвинуваченим не обирався. (а.с. 6)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді двох років обмеження волі .
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Визнати винуватою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді двох років обмеження волі .
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази куртку чоловічу темно-синього кольору, шкіряний чохол чорного кольору, мобільний телефон «Lenovo A369i», однодоларову купюру США В51877961D, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в його розпорядженні.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя