Справа № 1-91/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2010 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Стрільця Я.С.

при секретарі Кулька О.М.,

за участю прокурора Данко А.В.,

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, раніше судимого:

-25.11.2002 року Заставнівським районним судом Чернівецької області за ст.. 15, 185 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

-10.03.2006 року Першотравневим районним судом м.Чернівці за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнений 06.03.2009 року постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області на підставі ЗУ «Про амністію»,

за ст.185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 09 березня 2010 року біля 12-00 години перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в житловому будинку ОСОБА_3 переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок чужого майна, таємно викрав мобільний телефон неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 марки «Самсунг Л-700» вартістю 1400 гривень із сім карткою мобільного оператора «Діджус», вартістю 25 гривень, на балансовому рахунку якого знаходилося 25 гривень та флеш карту додаткової памяті, вартістю 70 гривень. Після скоєного підсудний ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями потерпілому ОСОБА_4 спричинив шкоду на загальну суму 1520 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину визнав повністю та показав, що на початку березня 2010 року близько 11-30 години він прийшов в гості до ОСОБА_3 Разом з господарем він сів за стіл та вони поминали тестя, похорон якого відбувся на передодні. В той час коли нікого не було поруч він взяв зі стола мобільний телефон марки «Самсунг Л-700», вимкнув його та поклав до себе в кишеню куртки. Вийшовши на вулицю він витягнув з телефону сім картку та викинув її. Того ж дня викрадений ним телефон він передав ОСОБА_5 для тимчасового користування, однак останній телефон йому не повернув.

В скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що в кінці 2008 року його батьки придбали йому мобільний телефон марки «Самсунг Л-700» за 1400 грн., стартовий пакет «Діджус» за 25 грн. та флеш карту додаткової памяті мобільного телефону за 70 грн. 09.03.2010р. в обідній час він виявив відсутність вказаного мобільного телефону та повідомив про дану обставину батьків. Після безрезультатних пошуків телефону зрозумів, що його вкрали. Згодом, батьки звернулися до працівників міліції з заявою про крадіжку телефону. Зазначив, що на даний момент, шкода йому відшкодована, просив суворо підсудного ОСОБА_2 не карати.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, його вина повністю підтверджується належно зібраними по справі доказами, що знаходяться в кримінальній справі, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. Дані підсудним покази повністю підтверджують зміст обвинувачення.

Суд, вислухавши пояснення підсудного, який відповідно до ст.299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно обставин, які він не оспорює, зясувавши, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції, прийшов до висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена, а його дії за ст.185 ч.2 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, кваліфіковані правильно.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують покарання, а саме щире каяття, те, що підсудний свою вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, зявився із зізнанням.

Суд також враховує те, що злочин підсудним вчинено в стані алкогольного спяніння, що є обставиною яка обтяжує покарання у відповідності до ст. 67 КК України.

З урахуванням всіх цих обставин, зважаючи на те, що підсудній щиро розкаявся у вчиненому, про це свідчить відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу вчиненого, думку потерпілого, який просив його суворо не карати, те, що він добровільно відшкодував завданий збиток, по місцю проживання характеризується задовільно. Всі ці обставини помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з врахуванням особи винного дають підстави суду перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини КК України із застосуванням ст. 69 КК України. Це покарання є необхідним та достатнім для його виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2, визнати винним за ст.185 ч.2 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити обраний підписку про невиїзд.

Речові докази по справі мобільний телефон марки «Самсунг Л-700», ІМЕІ: 79280 та флеш картку додаткової памяті, які передані ОСОБА_4 на зберігання, залишити йому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області, протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Суддя Стрілець Я.С.