Справа № 699/1052/15-к
Номер провадження 1-кп/699/16/16
УХВАЛА
20.01.2016 м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь - Шевченківський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку письмового провадження клопотання потерпілого ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000348, дані за яке внесено до ЄРДР 18.08.2015, обвинувальний акт у якому затверджено заступником начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 , щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого водієм у СТОВ «Злагода»,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України;

суд
ВСТАНОВИВ:
З 11.12.2015 у провадженні Корсунь-Шевченківського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, розгляд якого відкладено на 25.01.2016 на 13.00.

19.01.2016 головуючому у справі передано канцелярією суду клопотання потерпілого ОСОБА_3 про вжиття судом заходів для встановлення належного обвинуваченому ОСОБА_5 на праві власності майна, а після цього постановити ухвалу про арешт відшуканого майна обвинуваченого, з метою забезпечення поданого потерпілим цивільного позову.

Дане клопотання потерпілим мотивоване тим, що ним подано до суду у даному кримінальному провадженні цивільний позов на стягнення з обвинуваченого 6840 грн. матеріальної шкоди та 485 384 грн. моральної шкоди, а тому, з метою забезпечення даного позову і подано до суду дане клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається судом за участю прокурора, цивільного позивача, за наявності захисника також і захисника, обвинуваченого. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

На 20.01.2016 особи, вказані в ухвалі при призначення клопотання до судового розгляду , які були належно повідомлені про день, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилися, а саме: процесуальний прокурор, а потерпілий ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 направили до суду заяву про слухання клопотання у їх відсутність. Обвинувачений, відповідно до ч.2 ст.172 КПК Укераїни, у судове засідання не викликався.

Суд, розглянувши клопотання в порядку письмового провадження, вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити на підставі наступного.

Судом встановлено, що дійсно у вказаному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_3 13.01.2015 заявлено цивільний позов на стягнення з обвинуваченого 6840 грн. матеріальної та 485 384 грн. моральної шкоди.

18.01.2016 до суду поступила заява потерпілого ОСОБА_3 , яка передана головуючому 19.01.2016 о 12.00, в якій потерпілий просить суд вжити заходів по розшуку майна обвинуваченого . а після відшукання, накласти на таке арешт.

Суд вважає, що потерпілий та його адвокат не надали суду належних доказів для задоволення вказаного клопотання.

Так, відповідно до абзацу другого частини 1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховання, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є в т.ч. забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається обвинувачений.

Відповідно до ч.4 вказаного Закону вартість майна, яке належить арештувати, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.

Відповідно до частин 6,7 зазначеної статті арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в т.ч. кошти і цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах , видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, пересування, відчуження майна.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст.171 КПК у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна обвинуваченого для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням повинно бути зазначено:

1)розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

А відповідно до ч.5 ст.131 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Крім того, під час розгляду клопотання про арешт майна суд має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна ( показання, речові докази, документи, висновки експертів), або заслухати будь-якого свідка ( ч.4ст.172 КПК).

Відповідно до ч.5. ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна суд, який повинен провести розгляд клопотання в межах 2-х днів, повинен зазначити перелік майна, яке підлягає арешту, зазначити заборону відчужувати, розпоряджатися або користуватися та вказівку на таке конкретне майно.

Таким чином, з урахуванням вказаних вимог закону, та з урахуванням того, що потерпілий та його захисник не надали суду жодних доказів за майно обвинуваченого, хоча адвокат має право звернутися до будь - якого органу, установи, організації, тощо із запитами про надання йому необхідних даних і такі повинні бути надані, в т.ч. і за майно обвинуваченого, а суд не наділений повноваженнями збирання доказів у кримінальному провадженні, оскільки це обов`язок учасників судового провадження збирати та відшукувати докази та надавати такі суду, з дотриманням вимог КПК України, тому суд відмовляє у задоволенні такого клопотання, як необґрунтованого, ні чим не доведеного, що не позбавляє потерпілого при наданні відповідних доказів таке заявити повторно.

Відповідно до ч.7 ст.173 КПК України, в редакції Закону № 769-УІІІ від 10.11.2015, ухвала про відмову щодо арешту майна оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170 173 КПК України,

суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 про вжиття судом заходів по розшуку майна, належного обвинуваченому за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пр. у с. Сухини Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, а після виявлення судом такого накласти арешт, у межах кримінального провадження №0000348, дані за яке внесено до ЄРДР 18.08.2015, у зв`язку з ненаданням заявником та його адвокатом доказів про наявність такого майна.

Копію ухвали направити ОСОБА_3 , його захиснику ОСОБА_6 , процесуальному прокурору та обвинуваченому, для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1