Дата документу Справа № 11-сс-56/13
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№ провадження 11сс/778/56/13

06 лютого 2013 року суддя Апеляційного суду Запорізької області Незола І.М., розглянувши матеріали справи за апеляцією ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого ройонного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запорожжжя з 30 листопада 2012 року знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187 та п.6 ч.2 ст. 115 КК України, за якою підсудний утримується під вартою на підставі судового рішення від 03 жовтня 2012 року, яким йому було обрано цей запобіжний захід.

В межах розгляду вказаної кримінальної справи по суті Жовтневий районний суд м. Запоріжжя ухвалою від 29 січня 2013 року продовжив підсудному ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 березня 2013 року.

В своїй апеляції на цю ухвалу ОСОБА_1 вказує на її незаконність і відсутність підстав для його утримання під вартою, ставить питання про її скасування і заміну йому виду запобіжного заходу на менш суворий.

Вважаю, что апеляція ОСОБА_1 не може бути прийнята до апеляційного розгляду за таких підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2012 року ОСОБА_1 був затриманий за підозрою у скоєнні вищевказаних злочинів, 03 жовтня 2012 року Жовтневим районним судом м. Запорожжя щодо нього був обраний запобіжний захід у вигляді утримання його під вартою, де він перебуває до теперішнього часу, з 30 листопада 2012 року кримінальна справа щодо ОСОБА_1 знаходиться у провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя і розглядається по суті.

Отже, на день набрання чинності новим КПК України обвинувачений ОСОБА_1 утримувався під вартою на підставі судового рішення, винесеного у встановленому законом порядку.

Як зазначено у роз'ясненнях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.11.2012 року "Про деякі питання застосування розділу ХІ "Перехідних положень" Кримінального процесуального кодексу України", відповідно до положень п.9 розділу ХІ "Перехідних положень" КПК, запобіжні заходи, що були обрані до 19 листопада включно, продовжують свою дію до моменту їх припинення і можуть бути змінені або скасовані лише в порядку, передбаченому КПК 1960 року.

Таким чином, оскільки кримінальна справа щодо ОСОБА_1 знаходиться на стадії судового розгляду, питяння про продовження йому строку тримання під вартою або про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання підсудного під вартою на інший, не пов'язанний з ізоляцією його від суспільства, може вирішуваться на цій стадії судом, який розглядає справу по суті, проте винесені ним рішення окремому оскарженню не підлягають і можуть бути оскаржені лише разом з вироком, який буде винесений за наслідками розгляду справи.

За таких обставин підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляцією підсудного ОСОБА_1 на даній стадії судового процесу відсутні, апеляція не підлягає розгляду по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 359 КПК України,

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 відмовити в прийнятті до апеляційного розгляду його апеляціі на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2013 року про продовження щодо нього строку запобіжного заходу у вигляді утримання його під вартою.

Суддя Апеляційного суду

Запорізької області І.М.Незола