"02" жовтня 2015 р. Справа № 363/810/15-к
УХВАЛА

Іменем України

2 жовтня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання прокурора про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000209 щодо ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
27 лютого 2015 року до Вишгородського районного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209 щодо ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України

В ході підготовчого засідання прокурор ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про повернення прокурору даного акту ,оскільки обвинувальний акт вимогам КПК України не відповідає.

Заслухавши сторони, дослідивши обвинувальний акт, суд дійшов до такого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. З даної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному висновку, повинно бути конкретним.

Так, згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт серед іншого повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Разом з тим згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні обов`язковому доказуванню підлягають:

подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

При дослідженні обвинувального акту судом встановлено, що в обвинувальному акті не зазначено, чому дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками повторності, крім того, не зазначено розмір шкоди, заподіяного потерпілому кримінальним правопорушенням.

Водночас зазначені обставини мають істотне значення для правильного встановлення складу кримінального правопорушення.

Зазначена неконкретність обвинувачення свідчить про порушення права обвинуваченого ОСОБА_4 знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Отже, в обвинувальному акті викладено обставини, які містять в собі істотні суперечності, які за своїм змістом вказаним вимогам КПК України не відповідають.

З цих підстав обвинувальний акт до судового розгляду призначений бути не може, який вимогам КПК України не відповідає і підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 314-317, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задовільнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000209 щодо ОСОБА_4 за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК повернути прокурору Вишгородського району Київської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд.

Суддя