АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №11кп/796/1105/2015 Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ВАТ НАСК «Оранта» - ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
предст. потерпілого ОСОБА_9 ,
предст. цивільного відпов. ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року, ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
На підставі ст. 76 КК України, зобов`язано ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги 586 грн. 83 коп., та 4050 грн. 00 коп. на користь Державної установи «Інститут травматології та ортопедії НАМН України», як витрат на лікування потерпілої.
Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» на користь ОСОБА_11 77 218,13 грн. матеріальної шкоди та 3 860,91 грн. моральної шкоди.
Стягнуто з ФОП « ОСОБА_12 » на користь ОСОБА_11 30 000 грн. моральної шкоди.
По справі вирішено питання речових доказів.
Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_7 , 10.10.2014, приблизно о 17 годині 25 хвилин, керуючи технічно справним автобусом «Богдан-091», д.н.з. НОМЕР_1 , (маршрутне таксі маршруту №542), знаходячись на зупинці громадського транспорту «Парк Позняки» в м. Києві, допустив порушення вимог п.п.2.3.б., 21.4 Правил дорожнього руху України.
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_7 виразились в тому, що він керуючи технічно справним автобусом «Богдан-091», д.н.з. НОМЕР_1 , не стежив за дорожньою обстановкою, проявив власну неуважність, а також розпочав рух до повного зачинення дверей автобуса.
Дані порушення знаходяться у причинному зв`язку з наставшими наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме заподіянню пасажиру ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесних ушкоджень. Згідно висновків судово-медичних експертиз №2070/Е та №225/Е ОСОБА_11 отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження, а саме закриту травму лівого стегна у вигляді перелому шийки лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків.
На вказаний вирок суду, представник цивільного відповідача ВАТ НАСК «Оранта» - ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дарницького районного суду м. Києва №753/4045/15-к від 23 квітня 2015 року змінити, в частині цивільного позову в кримінальному провадженні, відмовити в задоволенні позовних вимог цивільному позивачеві в частині стягнення 21392,26 грн. матеріальної шкоди та 1069,62 моральної шкоди, в іншій частині залишити без змін. При цьому за зазначає, що рішення суду прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права в частині вирішення цивільного позову. Висновки суду не відповідають вимогам Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме щодо відшкодування обґрунтованих витрат потерпілому у зв`язку з лікуванням. Копії документів наданих позивачем на підтвердження лікування та придбання лікарських засобів не відносяться до даного кримінального провадження, оскільки заявка на переказ готівки в сумі 2375,73 грн. та комісія банку 14,25 грн. в обґрунтування витрат по чеку №3410008 від 14.10.2014 року свідчить, що замовлення системи для ауто-гемотрансфузії відбулося 23.09.2014, а ДТП сталася 10.10.2014, що свідчить про замовлення системи до настання ДТП, а отже не може відноситись до витрат на лікування за даним страховим випадком. Крім того, оплата благодійного внеску в розмірі 4950,00 грн. та комісія банку 325,80 грн., не може вважатися витратами на лікування, оскільки відповідно до Конституції України, у державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно. Незаконним та необґрунтованим є стягнення судом втраченого заробітку в розмірі 13 726, 48 грн., оскільки судом не досліджено, що відповідно до листків непрацездатності в період з 13.10.2014 по 02.12.2014 позивачка мала тимчасову непрацездатність будучи дільничним терапевтом КЗ «Лохвицький центр первинної медико-санітарної допомоги», а отже ніякої втрати заробітку позивачкою не відбулося, а їй заробіток компенсований роботодавцем та Фондом застрахованим особам по тимчасовій непрацездатності. За таких обставин, моральна шкода, що підлягає стягненню з НАСК «Оранта» повинна становити 55825,87 грн. Х5% = 2791,29 грн.
Представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу представника цивільного відповідача - без задоволення, посилаючись на законність і обґрунтованість вироку суду.
Заслухавши доповідь судді, доводи представника цивільного відповідача ВАТ НАСК «Оранта» - ОСОБА_10 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу в повному обсязі з наведених у ній доводів та підстав, представника потерпілої та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції, щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і, докази стосовно яких, не досліджувались.

З матеріалів справи вбачається, що вирок суду, щодо ОСОБА_7 в частині доведеності вини, кваліфікації його дій, призначення покарання, вирішення цивільних позовів потерпілої до ФОП « ОСОБА_12 » та прокурора в інтересах Київської міської клінічної лікарні швидкої допомоги до ОСОБА_7 , учасниками кримінального провадження не оскаржується, тому апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції, в цій частині, та вважає, що дії останнього за ст.286 ч.2 КК України кваліфіковані вірно, покарання призначено, відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог, щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Ці вимоги закону суд першої інстанції, при постановленні вироку, в частині вирішенні цивільного позову потерпілої до ВАТ НАСК «Оранта», не виконав.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що цивільний позивач (потерпіла) ОСОБА_11 звернулася з позовом до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення 77218,13 грн. матеріальної та 3860,91 грн. моральної шкоди.

Суд, приймаючи рішення про задоволення цивільного позову ОСОБА_11 , а саме стягнення на її користь з ВАТ НАСК «Оранта» 77218,13 грн. матеріальної та 3860,91 грн. моральної шкоди не врахував положення ст.ст.1172, 1187 ЦК України та роз`яснень, які містяться в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» №13 від 02.07.2004 року.

Відповідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» №13 від 02.07.2004 року, не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення,

Оскільки страхова компанія, в даному кримінальному провадженні, не є особою, дії якої випливають з пред`явленого обвинувачення, а вона є лише страхувальником транспортного засобу, який належить ФОП « ОСОБА_12 », тому відповідно до діючого законодавства, заявлений до неї позов не міг розглядатися у кримінальному провадження.

Відповідно до положень, які містяться у п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» №13 від 02.07.2004 року, при виникненні такої ситуації, суд повинен роз`яснити потерпілому можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства. Суд першої інстанції на зазначені вище вимоги закону уваги не звернув та ухвалив вирок, який, в частині вирішення цивільного позову, до ВАТ НАСК «Оранта» не можна визнати законним.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок суду, в частині вирішення цивільного позову, підлягає скасуванню, з
направленням, в цій частині, до Дарницького районного суду м. Києва для розгляду, в порядку цивільного провадження, оскільки заявлений цивільним позивачем (потерпілою) ОСОБА_11 позов до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення 77218.13 грн. матеріальної та 3860.91 грн. моральної шкоди не може бути вирішений у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ВАТ НАСК «Оранта» - ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 23 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_7 , в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_13 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної і моральної шкоди скасувати з направленням справи, в цій частині, до Дарницького районного суду м. Києва, для розгляду, в порядку цивільного судочинства.

В решті цей же вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
С У Д Д І:

_________________ ________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4