Справа № 297/162/14-к
УХВАЛА
про зміну запобіжного заходу

24 січня 2014 року м. Берегово
Слідчий суддя Берегівського районного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Берегово винесене по кримінальному провадженню № 0001337 від 28.11.2013 року, зареєстрованому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КК України, клопотання заступника начальника СВ Берегівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Берегівської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на особисте зобов`язання відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою освітою, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

29 листопада 2013 року ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів. Підставами для обрання такого запобіжного заходу були наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України замаху на вбивство.

24.01.2014 року в кримінальному провадження підозрюваному ОСОБА_4 змінено підозру на кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 124 КК України.

28 листопада 2013 року, біля 03.30 год. ОСОБА_4 , знаходився на робочому місці в приміщенні сільсько-фермерського господарства "Шітєв", яке розташоване в Берегівському районі, с.Попово, по вул. Головна, бн, перебуваючи в стані уявної оборони, перевищуючи заходи необхідні для самозахисту від нападника, з перевищенням меж необхідної оборони виконуючи обов`язки охоронця, будучи в нетверезому стані, не оцінюючи виниклу обстановку та не впізнавши потерпілого ОСОБА_8 , який з піднятими руками вгору та викрикуванням незрозумілого змісту, рухався в сторону ОСОБА_4 , який в свою чергу схопив найближчий предмет, а саме господарські вили, якими умисно наніс потерпілому ОСОБА_8 невстановлену кількість проникаючих та непроникаючих колотих ран в область тулубу та кінцівок від яких потерпілий впав на землю. В результаті нанесення ударів вістрями господарських вил, ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді множинних колотих ран грудної клітки, шиї, верхніх кінцівок, проникаючої колотої рани черевної стінки з множинними пошкодженнями печінки, шлунка, кишківника, діафрагми, тонкого кишківника, перелому 8-го ребра зліва, внутрішньочеревної кровотечі, травматичного шоку ІІІ ступеню, колотої рани нижньої щелепи зліва, які по степені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент виникнення, що підтверджується висновком експерта №9 від 22.01.2014 року.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: вилученими в ході огляду місця події та додаткового огляду місця події від 28.11.2013 року речових доказів, а саме: господарськими вилами, якими було спричинені тілесні ушкодження, одяг потерпілого ОСОБА_8 в якому останній знаходився при нанесенні тілесних ушкоджень, порожніми пластмасовими пляшками ємністю 1,5 літра із різким запахом алкоголю (домашнього вина); висновком, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №309 від 28.11.2013 року згідно якого ОСОБА_4 знаходився в стані алкогольного сп`яніння; довідкою чергового лікаря приймального відділення від 28.11.2013 року про попередній діагноз потерпілого ОСОБА_8 , який поступив на лікування із множинними колото-різаними непроникаючими ранами, тулуба, шиї та голови, перелому VIII ребра зліва, травматичний шок; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , який показав, що 28.11.2013 року біля 03.00 год. він зайшов до вівчарні маючи на меті попросити від ОСОБА_4 цигарку, та побачив, як останній витягував вили із тулуба потерпілого ОСОБА_8 , який в цей час лежав на підлозі перед кімнатою відпочинку охорони; ОСОБА_10 , який показав, що 28.11.2013 року біля 03.30 год. він надавав медичну допомогу ОСОБА_8 який знаходився у приміщенні вівчарні із колото-різаними ранами, якому ОСОБА_4 пояснив, що випадково спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження господарськими вилами, так як почув що хтось ходить у вівчарні та сильно злякався. Висновком медичної експертизи №9 від 22.01.2014 року згідно якої встановлена кількість тілесних ушкоджень, їх тяжкість; висновком психіатричної експертизи №6 від 16.04.2014 року, згідно якої ОСОБА_4 під час скоєння злочину усвідомлював своїми діями, міг ними керуватися та психічним захворюванням не страждає та не страждав; слідчим експериментом від 13.01.2014 року в ході якого ОСОБА_4 показав як спричиняв тілесні ушкодження ОСОБА_8 ; одночасним допитом осіб між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в ході якого, потерпілий підтвердив покази підозрюваного.

Таким чином, наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 124 ч.1 КК України умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, а не замаху на вбивство.

Беручи до уваги наявні ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликого ступеню тяжкості та враховуючи те, що останній може ухилитися від слідства та суду, з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, слідчий подала клопотання про замінити запобіжний захід із тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід - особистого зобов`язання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 не заперечили проти клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Виходячи із змісту ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим кодексом.

Прокурором доведено, що наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, а також те, що він може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду та вчинити інше правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 29 листопада 2013 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обгрунтованою підозрою у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та наявністю відповідних ризиків. Однак згодом підозра була змінена на ч.1 ст. 124 КК України. Таким чином, відпала необхідність та можливість у триманні підозрюваного під вартою.

Відповідно до ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зміни підозрюваному запобіжного заходу на особисте зобов`язання, так як тримання під вартою є занадто жорстким заходом за наявних умов, а обрання особистого зобов`язання сприятиме запобіганню вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень, унеможливить його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 КПК України, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, звільняється з-під варти негайно.

При цьому, слідчий суддя погоджується з пропозицією слідчого щодо покладення на підозрюваного декількох обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 179, 184, 193, 194, 200, 202, 205, 309, 370-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний 29 листопада 2013 року ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду, на особисте зобов`язання.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із с. М. Попово, Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду на час проведення кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи.

Повідомити підозрюваного, що у разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала діє по 23 березня 2014 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, ОСОБА_7 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1