Справа № 128/2656/15-к
Провадження №11-кп/772/80/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8
розглянувши 12 січня 2016 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування до нього ст. 81 КК України та умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування призначеного покарання щодо, -
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиманське Ренійського району
Одеської області, мешканця
АДРЕСА_1 , молдована, громадянина України, з середньою освітою,
одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:
1) 08.07.1983 р. Військовим трибуналом в/ч НОМЕР_1 за ст. 109 ч. 1 КК України до 2 р. позбавлення волі.
2) 17.09.1984 р. Військовим трибуналом гарнізону Ростов на Дону за ст.ст. 244 п. «В», 41 КК України до 4 р. позбавлення волі. Звільнився 02.03.1988 р. по закінченню строку покарання.
3) 18.11.1988 р. Богунівським районним судом Житомирської області за ст.ст. 188-1 ч. 2,189 -1 ч.1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі.
4) 30.04.1992 р. Ренійським районним судом Одеської області за ст. 101 ч. 1 КК України до 4 р. позбавлення волі. Звільнився 02.03.1996 р. по закінченню строку покарання.
5) 10.06.1998 р. Ренійським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 5 р. позбавлення волі. Звільнився 17.04.2003 р. по закінченню строку покарання.
По даній справі засуджений: 17.07.2008 р. Ренійським районним судом Одеської області за ст. 115 ч.1, 263 ч. 1, 70 КК України до 10 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про застосування щодо нього ст. 81 КК України.
Дана заява мотивована тим, що засуджений ОСОБА_7 змінив свою поведінку на краще, переглянув своє життя, та ставлення до скоєного, своїм відношенням до праці довів своє виправлення, тому просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення.
Відмовляючи в задоволенні вказаного подання суд І інстанції мотивував своє рішення тим, що на даний час засуджений відбуває покарання за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, за час відбуття покарання ОСОБА_7 неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності.
В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду І інстанції та постановити нову, якою задовольнити його заяву, пояснюючи це тим, що дана ухвала суду є необґрунтованою і незаконною.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду І інстанції та застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим та безпідставним.
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_8 ; засудженого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які в повному обсязі підтримали вимоги своїх апеляційних скарг, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засудженого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судової справи, суд повністю дотримався вимог ст. 370 КПК України при постановленні зазначеної ухвали.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від призначеного йому покарання, суд у своїй ухвалі вірно послався на те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а саме: за час відбуття покарання ОСОБА_7 15 разів притягався до дисциплінарної відповідальності, зокрема 5 разів притягався до дисциплінарної відповідальності у вигляді ДІЗО, мав сувору догану та догани, а також попередження, зокрема за порушення розпорядку дня, виявлення та виготовлення заборонених предметів, тричі за знаходження у стані алкогольного сп`яніння; у відповідності до рапорту № 429 від 10.04.2015 р. молодшого інспектора ВНіБ, 10.04.2015 р. засуджений порушив правила внутрішнього розпорядку та був відсутній на перевірці у житловій зоні відділення, на зроблене йому зауваження не відреагував, вів себе зухвало, висловлював невдоволення в бік адміністрації, чим грубо порушив режим утримання. Інспектором було запропоновано прийняти до засудженого міри дисциплінарного впливу. Факт вчинення даного порушення режиму було визнано ОСОБА_7 за пояснювальною від 15.04.2015 р.
Тому, з огляду на вищенаведене, Вінницький районний суд вірно прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі вимог ст. 81 КК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, Апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляції засудженого ОСОБА_7 та діючого в його інтересах адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 11 листопада 2015 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі вимог ст. 81 КК України залишити без змін.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з моменту її оголошення.

Судді: