АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11/490/349/12 Головуючий у 1 й інстанції - Живоглядов
Доповідач - Косенко Л.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Косенка Л.М.

суддів Капелюхи В.М., Стуковенкової Т.Г.

з участю прокурора Харів Н.А.

потерпілої ОСОБА_1

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2011 року.

Цим вироком засуджені:

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимий 20 червня 2008 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК на три роки позбавлення волі і на підставі ст.104 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,-

за ч.4 ст.187 КК України до покарання у вигляді девяти років позбавлення волі; за пунктами 6 і 13 ч.2 ст.115 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотирнадцять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено чотирнадцять років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначено ОСОБА_2 покарання пятнадцять років позбавлення волі.

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2,

раніше судимий 20 червня 2008 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК на три роки позбавлення волі і на підставі ст.104 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік,-

за ч.4 ст.187 КК України до покарання у вигляді девяти років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначено ОСОБА_3 покарання десять років позбавлення волі.

Як установив суд, злочини засудженими особами були вчинені за таких обставин.

Неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, 15 березня 2009 року запропонував своєму молодшому брату ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 вчинити розбійний напад на знайомого ОСОБА_4 з метою заволодіння його грошима.

Згідно з розробленим планом вони мають покликати ОСОБА_4 з дому і шляхом обману заманити його в безлюдне місце, де ОСОБА_2 вчинить напад на ОСОБА_4, а ОСОБА_3, знаходячись поблизу, спостерігатиме за навколишньою обстановкою.

Реалізуючи цей злочинний намір, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 15 березня 2009 року близько 20 години прийшли до будинку № 1 на вул. Першотравневій в с. Пролетарське Магдалинівського району Дніпропетровської області, в якому мешкав ОСОБА_4, де на подвірї ОСОБА_2 взяв фрагмент металевої труби, а потім покликав останнього на вулицю і запропонував йому піти з ним нібито для надання допомоги жінці.

По дорозі поблизу будинку № 28 на вул. Новій в той час, як ОСОБА_3 спостерігав за навколишньою обстановкою, ОСОБА_2 напав на ОСОБА_4 і завдав йому численні удари фрагментом труби в область голови. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_4 упав на асфальт проїзної частини дороги.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_2 заволодів грошима у сумі 252 грн. та документами, що належали ОСОБА_4 Після цього ОСОБА_5 покликав свого брата ОСОБА_3 і в його присутності з метою умисного вбивства завдав потерпілому декілька ударів вказаною трубою в область хребта. Від сумісної тупої травми голови і грудної клітки, яка супроводжувалась множинними переломами кісток основи і склепіння черепа, множинними переломами ребер, крововиливом у речовину мозку та під оболонки мозку, набряком мозку смерть ОСОБА_4 настала на місці події. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відтягли труп ОСОБА_4 з дороги і залишили його біля будинку № 28 на вул. Новій в с. Пролетарське.

Далі засуджені пішли за місцем проживання потерпілого, де незаконно проникли в будинок № 1 на вул. Першотравневій, викрали там належні ОСОБА_4 сигарети на суму 15 грн., заволодівши таким чином майном потерпілого на загальну суму 267 грн. Після цього ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з місця події зникли.

25 березня 2009 року приблизно о 20 годині в с. Деконка Магдалинівського району Дніпропетровської області ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою купівлі спиртних напоїв прийшов додому до ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5, яка самотньо проживала ІНФОРМАЦІЯ_6 на вул. Центральній.

Однак ОСОБА_6 відмовила продати спиртні напої, тоді ОСОБА_2 з метою вбивства та заволодіння майном останньої напав на неї і завдав їй множинні удари ногами в область голови та тулуба. Коли ОСОБА_6 від завданих ударів упала на підлогу, ОСОБА_2 взяв ніж і наніс ним потерпілій не менше 10 ударів в шию і тулуб. Від колото різаної рани шиї та проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів ОСОБА_6 померла на місці події.

Вбивши ОСОБА_6, ОСОБА_2 заволодів її майном вартістю 759 грн., грошима в сумі 240 грн. та документами потерпілої і з будинку зник.

В апеляційній скарзі з доповненнями до неї засуджений ОСОБА_3 просив вирок скасувати і справу направити на новий судовий розгляд, мотивуючи це тим, що він не вчиняв злочин, за який його засуджено. Він вважає, що у справі немає доказів його вини в злочині. Вказує ОСОБА_3 і на фальсифікацію матеріалів справи та на численні порушення кримінально-процесуального закону, які, на його думку, допустили слідчі та суд при розслідуванні справи та її розгляді в судовому засіданні. Скаржиться він також на необєктивність та упередженість слідства та суду по його справі, а також на однобічність і неповноту досудового і судового слідства.

В апеляції з доповненнями до неї засуджений ОСОБА_2 посилався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що потягло необгрунтоване його засудження, та на неповноту й однобічність досудового і судового слідства, оскільки, на його думку, не були досліджені обставини, які мають значення при розгляді справи.

ОСОБА_2 зазначає, що до нього та його брата ОСОБА_3 чинився тиск з метою отримання показань, які були потрібні слідчим, а його заяви про перевірку цих обставин належним чином не були розглянутими і суд не дав цим обставинам ніякої оцінки.

Вказує ОСОБА_2 і на те, що на досудовому слідстві, зокрема під час відтворення обстановки і обставин події, порушувалося його право на захист. Він також стверджує, що даний вирок не грунтується на достовірних доказах, а висновки суду побудовані на припущеннях та суперечливих доказах. Вважає, що у справі немає доказів його вини в названих злочинах. На його думку у справі в деяких випадках була допущена фальсифікація матеріалів з боку слідчих. Посилається ОСОБА_2, крім того, на допущені у справі численні порушення кримінально-процесуального закону. Стверджує він також і про те, що судовий розгляд справи проведено необєктивно, з обвинувальним ухилом.

Виходячи з цього ОСОБА_2 просить, як це видно з його апеляційної скарги та доповнення до неї, про скасування вироку і направлення справи на додаткове розслідування.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення засудженого ОСОБА_2, який просив задовольнити його скарги, пояснення засудженого ОСОБА_3, який підтримав свої апеляційні вимоги про скасування вироку, а також відкликав раніше подане ним клопотання про відсторонення захисника, що здійснював його захист у суді першої інстанції, та призначення йому нового захисника, зокрема адвоката ОСОБА_7, показання потерпілої ОСОБА_1 про залишення апеляцій засуджених без задоволення, а вироку без зміни, думку прокурора Харів Н.А., яка вважала залишити вирок щодо засуджених без зміни, а подані ними скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції засуджених на вирок суду задоволенню не підлягають з таких підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_2 і ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, підтверджується дослідженими судом доказами, яким він дав належну оцінку.

З викладеними в апеляційних скаргах засуджених доводами про безпідставність їх засудження за названі злочини колегія суддів не може погодитися.

Так, з огляду на матеріали справи висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_2 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_4 під час розбійного нападу на нього, а ОСОБА_3 у вчиненні розбою на ту саму особу за попередньою змовою з ОСОБА_2 за встановлених судом обставин, що викладені у вироку, є обгрунтованим та правильним і стверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

З пояснень потерпілої ОСОБА_8 видно, що брати ОСОБА_2 і ОСОБА_3 часто бували дома в її брата ОСОБА_4 Вона заявила про викрадення в загиблого брата майна, в тому числі сигарет і документів.

Згідно з даними, що є у протоколі огляду місця події та трупа, на місці події поблизу будинку № 28 на вул. Новій в с. Пролетарське Магдалинівського району Дніпропетровської області виявлено труп ОСОБА_4 зі слідами тілесних ушкоджень в області голови. Крім того, під час огляду місця події виявлено сліди волочіння трупа з проїзної частини дороги до будівлі гуртожитку.

Як убачається з висновку судово-медичної експертизи на трупі ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у виді множинних переломів кісток основи і склепіння черепа, множинних забитих ран голови, множинних свіжих крововиливів у мякі тканини голови та під оболонки і речовину мозку, набряку мозку, а також у виді численних переломів ребер, переломів обох щелеп, гематоми мяких тканин попереку. Усі виявлені ушкодження виникли незадовго до настання смерті через дію з великою силою тупих твердих предметів або при ударі об них, що підтверджується характером та локалізацією пошкоджень. Встановлена також причина смерті ОСОБА_4, що настала від сумісної тупої травми голови і грудної клітини, яка супроводжувалась множинними переломами кісток основи і склепіння черепа, множинними переломами ребер, крововиливом у речовину мозку та під оболонки мозку, набряком мозку.

Обставини вчинення умисного вбивства ОСОБА_4, механізм спричинення йому тілесних ушкоджень та про предмет, що був використаний засудженими під час розбійного нападу на потерпілого, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 пояснили у подробицях під час явок з повинною, на допитах, а також при відтворенні обстановки й обставин події, у тому числі в присутності захисників, прокурора, спеціалістів та понятих на стадії досудового слідства. Під час проведення зазначених слідчих дій засуджені вказали також на місце схову знаряддя вбивства та викраденого майна.

Так, в явці з повинною ОСОБА_2 визнав, що він зі своїм братом ОСОБА_3 домовився вчинити розбійний напад на ОСОБА_4, для чого виманив потерпілого з хати і вдарив його металевою трубою по голові декілька разів (4-6 разів). Після того, як він забрав у потерпілого гроші й документи, разом з ОСОБА_3 відтягнули ОСОБА_4 до будівлі колишнього гуртожитку(т.1 а.с.68).

Під час відтворення обстановки і обставин події 28 березня 2009 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 показали про місце, час і спосіб вчинення розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_4 Засуджений ОСОБА_3 показав, що з метою вбивства його брат ОСОБА_2 завдав два удари фрагментом металевої труби в голову ОСОБА_4, коли той лежав на дорозі, а потім вони удвох відтягли труп ОСОБА_4 з дороги до будівлі колишнього гуртожитку. Згідно з показаннями ОСОБА_2 під час розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_4 саме він викрав належні потерпілому гроші в сумі 252 грн і документи, а потім разом з ОСОБА_3 вони зайшли в будинок, де мешкав ОСОБА_4, і шукали гроші, однак не знайшли їх, тому викрали лише три пачки сигарет «Тобаго». Крім того, ОСОБА_2 розповів, що фрагмент труби, яким завдавав удари по голові і тулубу ОСОБА_4, він у присутності брата ОСОБА_3 викинув в громадський туалет, розташований на території парку. Даний факт підтвердив і ОСОБА_3 Зазначений фрагмент труби було вилучено в указаному засудженими місці, про що свідчать дані протоколу відтворення обстановки та обставин події і протоколу огляду від 28 березня 2009 року(т.1 а.с.167).

В судовому засіданні був відтворений відеозапис відтворення обстановки і обставин події, проведений слідчим у присутності захисників ОСОБА_2 і ОСОБА_3, спеціалістів, з участю понятих. Колегія суддів мала можливість переконатися в тому, що засуджені цілковито вільно, в умовах, які виключали можливість будь-якого тиску на них, докладно розповідали, за яких обставин вони, розподіливши ролі, вчинили розбійний напад на ОСОБА_4, під час якого ОСОБА_2 умисно вбив останнього з корисливих мотивів.

Крім того, згідно з висновком судово-медичної експертизи механізм утворення тілесних ушкоджень в області голови і тулуба потерпілого відповідає показанням ОСОБА_2 і ОСОБА_3 під час відтворення обстановки й обставин події на досудовому слідстві про розбійний напад та спосіб вбивства ОСОБА_4

Про корисливий мотив вчинених злочинів щодо ОСОБА_4, крім визнань самих засуджених, свідчать і дані про вилучення в ОСОБА_2 під час його затримання речей потерпілого, зокрема пластикової картки «Приватбанку»на імя ОСОБА_4

В судовому засіданні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовилися від своїх показань на досудовому слідстві і стали давати інші пояснення щодо причин і обставин нападу на ОСОБА_9, щодо складу учасників нападу, своєї ролі у ньому та ролі інших учасників злочину. При цьому ОСОБА_2, хоч і стверджував про незаконність засудження його за вбивство названого потерпілого, визнав фактично вчинений ним напад на ОСОБА_9, під час якого завдав йому удари фрагментом труби в життєво важливі органи - по голові і тулубу, після чого взяв належні ОСОБА_9 документи. Не заперечував ОСОБА_2 і той факт, що під час заподіяння ним ударів ОСОБА_9 він перебував у стані алкогольного спяніння.

Таким чином, цими показаннями ОСОБА_2 на досудовому слідстві та в судовому засіданні встановлено, що саме він з братом ОСОБА_3 був разом з потерпілим ОСОБА_4 увечері 15 березня 2009 року на вулиці Новій в с. Пролетарське і що саме він вчиняв щодо потерпілого певні дії.

Суд у вироку дав належну оцінку зміні в показаннях засуджених, проаналізував зібрані докази і в сукупності з цими всіма поясненнями обгрунтовано послався у вироку на ті показання, де ОСОБА_2 і ОСОБА_3 визнавали вину у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_4, оскільки ці їх пояснення співпадають між собою і підтверджуються іншими обєктивними доказами.

Так, з висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 видно, що на його тілі, крім тілесних ушкоджень, які явились причиною його смерті, були виявлені інші у вигляді саднин, гематоми і крововиливів.

Як правильно вказав суд, це свідчить про обєктивність показань ОСОБА_2 і ОСОБА_3, що перед вбивством ОСОБА_2 побив ОСОБА_4, вчиняючи разом зі своїм братом ОСОБА_3 розбійний напад на нього. Суд обгрунтовано визнав дане фізичне насильство небезпечним для життя і здоровя ОСОБА_4.

Факт участі вказаних вище осіб у розбійному нападі підтверджується також даними протоколу огляду місця події про те, за яких обставин і де було знайдено труп ОСОБА_4; даними протоколу огляду громадського туалету про вилучення фрагменту металевої труби знаряддя злочину; висновками судово-медичної експертизи про характер і локалізацію тілесних ушкоджень та іншими даними, які відповідають показанням засуджених на досудовому слідстві щодо обставин розбійного нападу на ОСОБА_4, під час якого був застосований фрагмент труби, щодо переміщення трупа ОСОБА_4 з місця нападу до будівлі колишнього гуртожитку, щодо схову знаряддя злочину в туалету.

Що стосується умисного вбивства ОСОБА_4 при обтяжуючих обставинах, то вина в цьому ОСОБА_2 також знайшла своє підтвердження.

Так, в явці з повинною, на допитах, при відтворенні обстановки й обставин події ОСОБА_2 фактично визнав, що під час розбійного нападу на ОСОБА_4, який він вчинив за попередньою змовою з ОСОБА_3, він бив потерпілого фрагментом металевої труби по голові доки не убив його.

ОСОБА_3 під час досудового слідства давав такі ж показання щодо способу вбивства ОСОБА_4 і переміщення трупа з проїзної частини дороги до будинку колишнього гуртожитку, де з огляду на матеріали справи його й було виявлено наступного дня.

Всі пояснення засуджених на досудовому слідстві стосовно вбивства ОСОБА_4 про місце, час і спосіб вчинення цього злочину співпадають між собою та підтверджуються іншими доказами, наведеними у вироку: даними протоколу огляду місця події про виявлення трупа ОСОБА_4; висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4 про те, що його смерть настала від відкритої травми черепа з переломами кісток і пошкодженням головного мозку, а також з переломами ребер.

Оцінивши докази, суд дійшов обгрунтованого висновку, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою з розподіленням ролей вчинили розбійний напад на ОСОБА_4, під час якого ОСОБА_2 умисно вбив потерпілого з корисливих мотивів.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_3 про те, що він взагалі не був на місці вчинення злочину і не брав участі, зокрема в розбійному нападу. Про свою участь у розбійному нападу ОСОБА_3 пояснив на слідстві з участю захисника, розповів він і про роль ОСОБА_2 у вбивстві ОСОБА_4 під час розбою.

Про його участь у цьому злочину на досудовому слідстві пояснював і його брат ОСОБА_2, послідовно розповідаючи, які саме дії вчинив останній. Ці його пояснення співпадають з показаннями самого ОСОБА_3 на досудовому слідстві про те, хто і які дії учиняв під час нападу на ОСОБА_4. Суд правильно визнав ці їх покази з цього приводу обєктивними, співставивши з іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Показання засуджених в судовому засіданні стосовно того, що під час вчинення злочину ОСОБА_3 перебував дома, суперечливі, вони їх змінювали в залежності від встановленого слідством, а тому вони є надуманими.

З цих підстав такими, що не відповідають матеріалам справи є твердження засудженого ОСОБА_3 про відсутність у справі обєктивних доказів його вини у вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_2 Тому доводи ОСОБА_3 про його алібі стосовно розбійного нападу на ОСОБА_4 є безпідставними.

Немає підстав з наведених вище мотивів вважати, що ОСОБА_2 вчинив розбій на ОСОБА_4 сам, тобто без участі ОСОБА_3

По епізоду розбійного нападу на ОСОБА_6 з метою заволодіння її майном і її умисного вбивства при цьому за обтяжуючих обставин винність ОСОБА_2 є доведеною, а його засудження обгрунтованим.

Так, на досудовому слідстві неодноразово допитаний ОСОБА_2 з участю захисника, пояснив, що 25 березня 2009 року приблизно з 18 години в с. Деконка Магдалинівського району разом з ОСОБА_10 і ОСОБА_11 вживав спиртні напої, а потім близько 20 години пішов додому до ОСОБА_6 з метою купити в неї самогону. Однак вона відмовила йому продати самогон, тоді він побив її ногами по голові. Коли потерпіла лежала на підлозі, то знайшов в хаті гроші та забрав їх собі. Побоючись, що ОСОБА_6 розповість в міліції про вчинений злочин, ОСОБА_2, як убачається з його показів, з метою вбивства взяв на столі ніж і наніс ним множинні удари по тілу ОСОБА_6 Визнав, що після вбивства потерпілої заволодів, крім грошей, її документами та деяким майном. Розповів, яким чином розпорядився викраденим.

Під час відтворення обстановки й обставин події ОСОБА_2, визнаючи себе винним в умисному вбивстві ОСОБА_6 та заволодінні її грошима, документами і майном, показав місце, де була вбита потерпіла і де потім він залишив її труп, який був виявлений в указаному ОСОБА_2 місці. Тоді ж засуджений підтвердив свої попередні показання щодо того, в який спосіб він убив ОСОБА_6 та що саме викрав за місцем проживання потерпілої. З огляду на матеріали справи свої визнання у вчиненому злочині ОСОБА_2 підтвердив і під час допиту його прокурором Магдалинівського району 30 березня 2009 року (т.1 а.с.179).

Факт виявлення трупа ОСОБА_6 у вказаному місці зі слідами насильницької смерті підтверджуються даними протоколу огляду місця події.

Про те, що при відтворенні обстановки і обставин події з участю ОСОБА_2 на нього не чинився тиск з боку будь-кого районний суд упевнився під час перегляду відеозапису цієї слідчої дії.

В судовому засіданні ОСОБА_2 відмовився від своїх показів на досудовому слідстві і став стверджувати про свою непричетність до вбивства ОСОБА_6

Між тим, як убачається з його показань в суді, засуджений визнав, що увечері 25 березня 2009 року він дійсно перебував за місцем проживання ОСОБА_6, де внаслідок опяніння завалив потерпілу на підлогу, яка від цього знепритомніла, а він намагався привести її до почуття шляхом заподіяння їй ляпасів. ОСОБА_2 не заперечував, що під час перебування в будинку потерпілої викрав у неї гроші та деякі документи.

Разом з тим, суд обгрунтовано послався у вироку на показання ОСОБА_2 на досудовому слідстві, де він визнавав свою вину у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_6 та заволодіння її грошима, документами та майном, оскільки його показання в судовому засіданні про свою непричетність до вказаних злочинів суперечать як їх попереднім показанням, так і іншим обєктивним доказам.

Так, про причетність ОСОБА_2 до вбивства ОСОБА_6 свідчить висновок судово-медичної експертизи речових доказів, з якого видно, що на взутті засудженого виявлена кров, походження якої від ОСОБА_6 не виключається.

З висновків судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_6 видно, що її смерть настала від колото-різаної рани шиї та проникаючих колото-різаних поранень грудної клітини з пошкодженням внутрішніх органів грудної та черевної порожнин: серця, легень, діафрагми, печінки. Крім того, на тілі потерпілої виявлені й інші тілесні ушкодження у вигляді забитої рани голови, крововиливів у мякі тканини голови і під оболонки та в речовину мозку, саднин, синців і крововиливів, а також переломів ребер і верхнього рога щитовидного хряща праворуч. Виявлені на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження згідно з даними судово-медичних експертиз могли утворитися внаслідок дії і при умовах, вказаних ОСОБА_2 при відтворенні обстановки і обставин події щодо заподіяння потерпілій численних ударів кулаками, ногами та ножем.

З даних протоколу огляду місця події видно, що біля трупа ОСОБА_6 виявлений кухонний ніж, який вилучений і визнаний у справі речовим доказом. Висновок судово-імунологічної експертизи вказує на те, що на клинку зазначеного ножа виявлені сліди крові, виникнення якої від ОСОБА_6 не виключається. Крім того, на цьому ножі встановлена наявність поту, походження якого від ОСОБА_2 не виключено.

Згідно з висновком судово-криміналістичної експертизи виявлені на тілі ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу кухонного ножа.

Про причетність ОСОБА_2 до вказаних у вироку злочинів відносно ОСОБА_6 свідчать і дані про вилучення у засудженого частини викрадених за місцем проживання потерпілої документів й інших речей, а з показань ОСОБА_3 та ОСОБА_10 убачається, що 25 березня 2009 року у вечірній час ОСОБА_2 перебував в с. Деконка і вживав спиртні напої.

Оцінивши докази, суд обгрунтовано вказав у вироку, що умисне вбивство ОСОБА_6 вчинив ОСОБА_2 під час розбійного нападу.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_2 виконав необхідні дії для позбавлення ОСОБА_6 життя, про що він сам дав показання, а суд обгрунтовано в сукупності з іншими доказами визнав їх обєктивними.

З цих підстав такими, що не відповідають матеріалам справи, є посилання ОСОБА_2 на те, що він не брав участі у вбивстві ОСОБА_6 Те ж саме стосується і тверджень засудженого про відсутність у справі обєктивних доказів його вини у вчиненні даних злочинів щодо ОСОБА_6

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що всебічно і повно дослідивши обставини справи щодо вчинення розбійних нападів на потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6, їх умисних вбивств, суд дійшов обгрунтованого висновку про винність:

ОСОБА_2 у вчиненні розбійних нападів з метою заволодіння чужим майном, в тому числі за попереднім зговором групою осіб, з проникненням у житло і з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілим, умисних вбивств з корисливих мотивів, а також особою, що вчинила умисне вбивство раніше. Ці його злочинні дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст.187, пунктами 6 і 13 ч.2 ст.115 КК України.

ОСОБА_3 у вчиненні розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном за попереднім зговором групою осіб, а також з проникненням у житло і з заподіянням потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Ці його дії судом правильно кваліфіковані за ч.4 ст.187 КК України.

З цих підстав є необгрунтованими доводи засуджених про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_3 за епізодом від 15 березня 2009 року щодо потерпілого ОСОБА_4

Суд ретельно перевірив доводи засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про застосування до них незаконних методів слідства і того, що нібито під їх впливом вони вимушені були обмовити себе та один одного у вчиненні злочинів і визнав їх такими, що не відповідають дійсності. При цьому суд навів у вироку мотиви такого рішення та аналіз доказів, які спростовують ці твердження засуджених.

Крім того, як убачається з матеріалів справи ОСОБА_2 визнавав свою вину не тільки під час досудового слідства, яке проводилося з участю захисників, але і в судовому засіданні в 2010 році, яке відбулося вперше (т.3 а.с.52-55). Зокрема, засуджений підтвердив, що увечері 15 березня 2009 року на вул. Новій в с. Пролетарське побив ОСОБА_4, заподіявши йому удари по голові металевою трубою, яку потім викинув в туалет. Визнав ОСОБА_2 і те, що після застосування фізичного насильства заволодів грошима, документами та банківськими картками потерпілого. Що стосується епізоду від 25 березня 2009 року, то ОСОБА_2 також не заперечував факт побиття потерпілої ОСОБА_6 руками і ногами в область голови і тіла та заволодіння її грошима, майном і документами. На другому судовому засіданні в 2011 році він знову змінив показання, нічим не мотивуючи таку їх зміну. Зокрема, стверджував, що ОСОБА_4 загинув під час дорожньо-транспортної пригоди, а відносно ОСОБА_6 заперечував заподіяння їй будь-яких тілесних ушкоджень та заявив про причетність до смерті потерпілої інших осіб.

В судових засіданнях 2010 і 2011 років засуджені змінювали показання і щодо того, чим займався ОСОБА_3 15 березня 2009 року, коли було вчинено злочин відносно ОСОБА_4. Водночас з огляду на їх показання про те, що ОСОБА_2 не розповідав ОСОБА_3 про обставини нападу і вбивства ОСОБА_4, ніхто із засуджених не зміг пояснити, звідки з самого початку ОСОБА_3 знав і розповідав про такі подробиці цього злочину, які не були відомі досудовому слідству і в подальшому при перевірці підтвердилися.

Все це вказує на те, що заяви ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про обмову себе та один одного внаслідок нібито фізичного і психологічного тиску на них працівників міліції та слідчих спрямовані на намагання уникнути відповідальності за вчинені злочини або на зменшення відповідальності.

Необгрунтованими є і доводи засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3 стосовно того, що в справі відсутні обєктивні докази їх вини у вчиненні злочинів, і що вирок побудований нібито на доказах, які отримані незаконним шляхом і є суперечливими.

Як видно з апеляційних скарг засуджених та доповнень до них, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на обгрунтування таких заяв посилалися лише на те, що на досудовому слідстві під час допитів та відтворенні обстановки й обставин події, на яких вони визнавали свою вину у злочинах, не були присутніми їх захисники, а також стверджували, що в протоколах цих слідчих дій їх підписи підроблені.

Суд перевіряв ці обставини і з вироку видно, що ті докази, які були отримані з порушенням норм кримінально-процесуального закону він не брав до уваги і не посилався на них у вироку. Інших посилань суду на такі докази немає.

Не можна погодитися з тим, що у справі була допущена фальсифікація матеріалів справи, яка вплинула на правильність вирішення справи, оскільки суд не посилався у справі на ті докази, які викликали сумніви з точки зору їх отримання у відповідності з вимогами кримінально-процесуального закону.

Вивченням матеріалів справи не виявлено порушень вимог кримінально-процесуального закону під час збирання й закріплення доказів у справі, які б викликали сумніви в їх достовірності. Наявні у справі докази відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності доказів. Тому твердження засуджених у скаргах про те, що зазначену справу сфабриковано, є необгрунтованим.

Посилання в апеляціях засуджених на те, що в протоколах деяких слідчих дій підроблені їх підписи, є безпідставними. Такі посилання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перевірялись як на стадії досудового слідства, так і в судовому засіданні і підтвердження не знайшли, про що обгрунтовано зазначено у вироку.

Суд у вироку навів докази по кожному епізоду обвинувачення засуджених і дав аналіз цим доказам після їх дослідження. Тому доводи засуджених про те, що деякі свідки не були допитані судом, що не була проведена експертиза на предмет виявлення підробок їхніх підписів в протоколах, що до кінця не був встановлений механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, а також про те, що у справі залишилися не усунутими суперечності та сумніви щодо причетності засуджених до вчинення зазначених злочинів, є безпідставними, оскільки на підставах тих доказів, які були предметом перевірки в судовому засіданні, з достатньою повнотою зясовано всі обставини нападу на потерпілих, їх вбивства, причину смерті потерпілих, а також механізм заподіяння їм тілесних ушкоджень.

Отже, немає підстав додатково зясовувати ще якісь обставини, які не мають значення для встановлення істини у справі, про що необгрунтовано зазначають в скаргах засуджені.

За таких обставин відсутні підстави для скасування вироку з мотивів неповноти досудового і судового слідства.

Не можна погодитися з твердженнями засуджених і стосовно того, що розгляд справи і досудове слідство відносно них велися упереджено, з обвинувальним ухилом. Так, з матеріалів справи видно, що як органами досудового слідства, так і судом були досліджені всі докази, як ті, що підтверджували вину ОСОБА_2 і ОСОБА_3, так і ті, що їх виправдовували, і кожному з цих доказів дана належна оцінка. Вивченням матеріалів справи не встановлено даних про необєктивність слідства та суду. Та обставина, що органи досудового слідства і суд не так оцінюють докази в порівнянні з оцінкою їх засудженими, не свідчить про їх упередженість та необєктивність.

Посилання в апеляційних скаргах засуджених на те, що під час слідства були порушені їх права на захист, оскільки за їх твердженням захисники не були присутніми на допитах і при відтворенні обстановки й обставин події, є безпідставними.

Як це вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 під час досудового слідства і в судовому засіданні були забезпечені захисниками з моменту їх затримання, які були присутніми на слідчих діях, коли досліджувалися обставини справи, повязані з їх обвинуваченням. З огляду на матеріали справи немає підстав вважати, що при відтворенні обстановки й обставин події з участю засуджених, не були присутніми їхні захисники, які за твердженням ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в апеляціях несумлінно ставилися до виконання своїх обовязків, зокрема не брали участь в слідчих діях, а лише ставили свої підписи в протоколах, оскільки з протоколів цих слідчих дій, протоколу судового засідання, дослідження всіх матеріалів справи, в тому числі й даних про перегляд відеозапису відтворення обстановки і обставин події з участю засуджених, видно, що адвокати брали участь у розгляді справи і дослідженні доказів, в тому числі при відтворенні обстановки та обставин події, ставили з цього приводу запитання. Все це свідчить про належне виконання ними обовязків по захисту ОСОБА_2 і ОСОБА_3

Отже, при вивченні матеріалів справи будь-яких порушень кримінально-процесуального закону, які б призводили до скасування вироку при порушенні вказаної кримінальної справи, її розслідуванні, допитах ОСОБА_2 і ОСОБА_3, проведенні судово-медичних й інших експертиз та під час розгляду справи в суді першої інстанції, не встановлено.

За даними проведеної щодо ОСОБА_2 судово-психіатричної експертизи він хронічним психічним захворюванням не страждав і не страждає, є осудним.

Призначене засудженим покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк відповідає вимогам ст.65 КК України і воно є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 і ОСОБА_3, суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, дані про особи винних, обставини, що помякшують і обтяжують покарання. ОСОБА_2 вчинив злочини у стані алкогольного спяніння, один з яких щодо особи похилого віку, а ще він, як і ОСОБА_3, вчинив злочини у період іспитового строку, що є обставинами, які обтяжують покарання. Тому підстав для помякшення призначеного судом покарання засудженим за мотивами, наведеними в апеляціях, колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, вирок щодо обох засуджених у порядку ст.365 КПК України підлягає зміні з таких підстав.

Як убачається з матеріалів справи, вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2008 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були засуджені за ч.3 ст.185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із застосуванням ст.104 КК з іспитовим строком на один рік (т.2 а.с.210-211). Проте призначаючи винним особам покарання за сукупністю вироків (від 20 червня 2008 р. і 24 жовтня 2011 р.) на підставі ст.71 КК суд в резолютивній частині вироку помилково зазначив дату попереднього вироку, за яким були засуджені ОСОБА_2 і ОСОБА_3, 25 листопада 2008 р.

Крім того, органом досудового слідства ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було предявлено обвинувачення у вчиненні зазначених у вироку злочинів, у такому обсязі воно щодо названих осіб було підтримано державним обвинувачем і постановлено судом вирок. Однак правильно визнаючи названих осіб винними в цих злочинах, суд в резолютивній частині вироку помилково зазначив засудженими не ОСОБА_2 і ОСОБА_3, як це встановлено матеріалами справи і що знайшло своє відображення у вироку, а ОСОБА_12 і ОСОБА_13.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що в резолютивну частину вироку мають бути внесені відповідні уточнення щодо дати попереднього вироку, яким були засуджені ОСОБА_2 і ОСОБА_3, та зазначення їх імен по батькові.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

Ухвалила:

Апеляції засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в порядку ст.365 КПК України змінити.

Цей вирок в резолютивній частині уточнити:

а) слова «Купка Миколу Васильовича»і «Купка Сергія Васильовича»замінити словами «Купку Миколу Володимировича»і «Купку Сергія Володимировича»;

б) в частині призначення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків слова «На підставі ст.71 КК України частково до даного вироку приєднати невідбуту частину покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2008 року»замінити словами «На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 20 червня 2008 року».

В решті вирок щодо ОСОБА_2 і ОСОБА_3 залишити без зміни.

Судді