Справа № 298/476/15-к
Номер провадження 1-кп/298/50/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження( внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000177 від 14 березня 2015 року) та кримінальне провадження ( внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000254 від 24 квітня .2015 року) по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 17 лютого 2010 року вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області за ч.2 ст.186 КК України до 4-х років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.389-1 та ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 26 грудня 2014 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 395 ч.1 КК України, затверджено угоду про визнання винуватості від 02 липня 2014 року та призначено йому покарання у виді громадських робіт тривалістю на 100 ( сто) годин.18 лютого 2015 року ОСОБА_4 було направлено для відбування громадських робіт у КП « Комунал-Сервіс». Однак, він, умисно, без поважних на те причин, маючи можливість виконати укладену з ним угоду, з метою невиконання угоди про визнання винуватості, перебуваючи у КП « Комунал-Сервіс», відмовився виконувати громадські роботи, і в подальшому у період із 18 лютого 2015 року по 10 березня 2015 року без поважних причин не виходив на громадські роботи.

Надалі, 21 квітня 2015 року близько 23 год. 15 хв. ОСОБА_4 , таємно, умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, перелізши через огорожу, зайшов на територію дворогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 . Шляхом вільного доступу через незамкнені двері, ОСОБА_4 зайшов до господарського приміщення даного будинку, де знайшов і викрав дві алюмінієві миски, ванночку дитячу емальовану та ванночку дитячу оцинковану, вартість яких згідно висновку експерта №89/04/15 від 28 квітня 2015 року становить 255 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю та показав, що він дійсно не являвся для виконання громадських робіт у зв`язку з тим, що він проживає один, офіційно ніде не працює, перебуває у важкому матеріальному становищі і в той час, коли були призначені громадські роботи, він йшов заробляти собі гроші на продукти харчування. Щодо викрадення від потерпілого ОСОБА_6 речей, то він також викрав їх з метою продати та купити собі продукти харчування. Щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Враховуючи, що вищезазначені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно зрозумів зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України вирішив обмежитися визнавальними показаннями обвинуваченого, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 в інкримінованих йому злочинах і кваліфікує його дії: - за ч.3 ст.185 КК України як крадіжка, поєднана з проникненням в житло, вчинена повторно; - за ст.389-1 КК України як умисне невиконання угоди про визнання винуватості.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також те, що злочини вчинено внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії, а саме: у виді обмеження волі та позбавлення волі. Однак, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, обставини справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням правил ст.75 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази слід повернути власнику.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 373- 376 КПК України, с у д, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389-1КК України та призначити йому покарання у виді 1(одного) року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитови й строк 1(один) рік.

Речові докази по справі: дві алюмінієві миски, ванночку дитячу емальовану та ванночку дитячу оцинковану повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Великоберезнянський районний суд.

Головуюча ОСОБА_1