Єдиний унікальний номер 235/5103/15-к Номер провадження 11-кп/775/95/2016

ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2016 року м. Артемівськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Донецької області ОСОБА_7 на вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Красноармійськ Донецької області, громадянина України, раніше судимого: 1) 27.01.2012 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнено від покарання з випробуванням на 2 роки; 2) 30.05.2012 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 03 липня 2014 року звільнено від покарання на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08 квітня 2015 року за ухвалою Микитівського районного суду м. Горлівки від 25.06.2014 року

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі, у відповідності зі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_8 , який визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. У відповідності зі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням 1 рік. Вирок відносно ОСОБА_8 не оскаржується.

ВСТАНОВИВ:

Згідно вироку, 06 квітня 2015 року, приблизно о 12 годині ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , знаходячись на території парку «Ювілейний» м. Красноармійська Донецької області, що знаходиться на балансі комунального підприємства «Міський парк культури та відпочинку», а саме на ділянці місцевості між приміщенням металевого боксу та будівлею туалету, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до вказаного металевого боксу, де діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, переслідуючи корисливі мотиви, а ОСОБА_6 повторно, таємно викрали металеві ворота від металевого боксу, яке не були закріплені, а лежали рядом з туалетом, вартістю 684 гривні, які належать КП «Міський парк культури та відпочинку», після чого з викраденим майном з місця події втекли, спричинивши своїми злочинними діями потерпілому матеріальні збитки на суму 684 гривень.

Крім того, 02 липня 2015 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , знаходячись біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , побачивши на території домоволодіння металеві труби, скориставшись тією обставиною, що на території домоволодіння нікого не має, та за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, з корисливого мотиву, переніс із території домоволодіння до воріт 2 металеві труби довжиною по 8 метрів кожна і діаметром 15 мм вартістю 243,36 гривень, тим самим приготувавши їх для вчинення крадіжки. Післячого, ОСОБА_6 повернувся на території домоволодіння, маючи намір вчинити крадіжку ще 2-х металевих труб, що залишилися на території домоволодіння, проте довести свої злочинні дії до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки в цей же час був затриманий господарем домоволодіння ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області ОСОБА_7 звернувся з проханням скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 2 років обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляції, доводи обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Донецької області підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню в частині призначення покарання з наступних підстав.

На підставі ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 та призначивши покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, суд першої інстанції не надав належної оцінки ступеню тяжкості вчинених злочинів, обставинам вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

Так, судом належним чином не враховано того факту, що ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, які на підставі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості. ОСОБА_6 будучи раніше засуджений за вчинення аналогічного злочину, відповідних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знов скоїв корисливий злочин.

Поза увагою суду також залишилось те, що ОСОБА_6 веде паразитичний спосіб життя. Будучи особою працездатного віку, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується задовільно.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст.75 КК України, не відповідає тяжкості скоєних злочинів і особі обвинуваченого та не буде сприяти його виправленню й попередженню скоєння нових злочинів.

З огляду на вищевикладене, відповідно до вимог ч.3 ст. 409 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 скасувати в частині призначення покарання та поставити в цій частині новий вирок. Призначаючи ОСОБА_6 покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 15 КК України, колегія суддів бере до уваги вимоги ст.ст. 50, 65 КК України.

При визначенні розміру покарання, колегія суддів бере до уваги конкретні обставини вчиненого, ступінь тяжкості скоєних злочинів, який на підставі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_6 раніше судимий, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття у скоєному злочині.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає рецидив скоєння злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умови реального відбуття покарання у виді обмеження волі.

З обліком викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню в частині призначення ОСОБА_6 покарання з постановою в цій частині нового вироку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити частково.

Вирок Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 23 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років обмеження волі;

- за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді двох років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді трьох років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня його прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Вирок може бути оскаржений учасниками судового засідання в касаційному порядку шляхом подачі касаційних скарг у Вищий спеціалізований суд України по розгляду цивільних і кримінальних справ через апеляційний суд Донецької області протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Судді