В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/278/2015 (130/2891/15-к), обвинувальний акт по якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000666 від 24.07.2015 р. відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка Вінницької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, судимого:
- 26.01.2015 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 180 годин;
- 25.06.2015 р. Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 407 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в :

26.01.2015 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області ОСОБА_4 було засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 180 годин громадських робіт, однак останній покарання не відбув. Так, відповідно до направлення Жмеринського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області директору КП «Жмеринкакомунсервіс» ОСОБА_4 зобов`язаний приступити до відбування покарання з 10.03.2015 р. Однак згідно повідомлення КП «Жмеринкакомунсервіс» від 11.03.2015 р. засуджений ОСОБА_4 у вказаний строк не приступив до відбування покарання без поважних причин. 17.04.2015 р. інспектором Жмеринського МРВ КВІ УДПтС України у Вінницькій області ОСОБА_5 було винесено письмове попередження, згідно якого ОСОБА_4 попереджено, що у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання, невиконання встановлених обов`язків, не вихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності. 26.06.2015 р. за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 винесено повторне застереження у виді письмового попередження про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності. Станом на 21.07.2015 р. по теперішній час ОСОБА_4 від виконання громадських робіт умисно ухиляється та на реєстрацію до органів КВІ не з`являється, чим порушує порядок та умови відбування покарання.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. Пояснив, що дійсно був засуджений Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за вчинення крадіжки 26.01.2015 року до 180 годин громадських робіт. Йому було роз`яснено порядок та умови відбування даного виду покарання, надано направлення до КП «Жмеринкакомунсервіс», де він мав приступити до виконання робіт з 10.03.2015 року. Він з`явився на підприємство раніше, але до виконання робіт не приступив, через різноманітні сімейні обставини, хвороби дітей, які документально підтвердити не може. Потім його двічі попереджали про кримінальну відповідальність за можливе ухилення від виконання громадських робіт, та після вироку від 25.06.2015 року він відпрацював 32 години громадських робіт, а надалі на роботу не з`являвся через сімейні обставини, хоча мав таку можливість. У вчиненому розкаявся, просив його суворо не карати, врахувати, що він проживає із дружиною та утримує двох малолітніх дітей, обставини, що викладені в обвинувальному акті не оспорив.
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку присутніх учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю.
Прокурор не оспорив фактичні обставини справи.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочину був повнолітнім, раніше судимий: 26.01.2015 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком 180 годин; 25.06.2015 р. Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 407 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік (а.с. 46, 47, 52-53), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с.49, 50), за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, проживає із дружиною та двома неповнолітніми дітьми (а.с. 48, 51), є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.54-55), не є інвалідом першої-другої груп, невідбута кількість громадських робіт 148 годин (а.с.56).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ст. 389 ч. 2 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, оскільки останнім допущено невиконання встановлених вироком суду від 26.01.2015 року обов`язків, порушено порядок та умови відбування покарання без поважних причин. Даний злочин ним вчинено після двох письмових попереджень про можливість притягнення до кримінальної відповідальності, відомості до ЄДРДР внесено 24.07.2015 року.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, характер вчиненого злочину, відсутність важких наслідків злочину, та особу винного, його молодий вік, те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, а саме те, що він добровільно з`являвся на виклики, дав правдиві покази.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе виключно із ізоляцією його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді арешту в межах санкції інкримінованої статті, виходячи із принципу індивідуалізації покарання та із застосуванням правил складання покарань за сукупністю вироків, відповідно до ст. 71, ст. 72 КК України, оскільки новий злочин ним вчинено після постановлення попередніх вироків, але до повного відбуття покарання за ними.
Цивільний позов не заявлявся. Наявності процесуальних витрат, речових доказів у кримінальному провадженні не встановлено.
Запобіжний захід обвинуваченого у виді особистого зобов`язання, що обраний ухвалою від 16.12.2015 року до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін. (а.с. 37)
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.06.2015 р. призначити ОСОБА_4 покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 26.01.2015 року і обрати ОСОБА_4 остаточну міру покарання у виді двох років одного місяця та десяти днів позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 відраховувати з часу звернення вироку до виконання.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя

Секретар