Єдиний унікальний номер 722/1673/15-к
Номер провадження 1-кп/722/97/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 жовтня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
судді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
та обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 від 21.09.2015 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , в липні 2015 року, перебуваючи біля ставка на окраїні села Олексіївка Сокирянського району Чернівецької області, виявив два кущі дикорослої рослини коноплі, які незаконно придбав без мети збуту шляхом їх зривання.
В подальшому, ОСОБА_5 , зберігаючи при собі вказані рослини коноплі без мети збуту, незаконно переніс до власного помешкання по місцю проживання в АДРЕСА_1 , де висушив, подрібнив та зберігав наркотичні засоби частинами в різних кімнатах та підсобному приміщенні свого будинку, без мети збуту.
12.09.2015 року, близько 07 год. 30 хв., працівниками міліції, під час проведення санкціонованого обшуку в господарстві ОСОБА_5 , в присутності понятих було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка згідно висновку експерта №491-X від 01.10.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, загальна маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 76,647 грама, який ОСОБА_5 незаконно придбав, виготовив, та зберігав без мети збуту.
Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України визнав в повному об`ємі.

09.10.2015 року від прокурора Сокирянського району Чернівецької області ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні та угода про визнання винуватості, яка укладена 08.10.2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , яку учасники судового процесу просили затвердити.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з чим сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Прокурор ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості, вважаючи, що остання відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.309 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Враховуючи положення ч.3 ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, класифікується як злочин середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання обвинуваченим ОСОБА_5 можуть бути реально виконані, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, ухваливши відносно ОСОБА_5 обвинувальний вирок та призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, у відповідності до вимог ст.100 ч.9 п.3 КПК України, підлягають знищенню. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст.368-371, 374, 474-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 08.10.2015 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445 від 21.09.2015 року, яка укладена між прокурором прокуратури Сокирянського району Чернівецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , на користь держави (Сокирянське УК/Сокирянський район/21081100) на р/р 0204, одержувач: ГУДКСУ у Чернівецькій області, код за , МФО 856135, процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1075 (одна тисяча сімдесят п`ять) грн. 20 коп.

Речові докази, а саме:

-наркотичний засіб канабіс, загальною масою 76,647 грама;
-екстракт канабісу масою 0,021 грама, які згідно квитанції №143 зберігаються в камері речових доказів Сокирянського РВ УМВС України в Чернівецькій області знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України, до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги через Сокирянський районний суд протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Суддя: