Славутицький міський суд Київської області
В И Р О К

І м е н е м У К Р А Ї НИ

Справа номер 1-90/2010р.

25 листопада 2010 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого Малишенко Т.О., при секретарі Брагіда А.А.,

за участі прокурора Котяша А.І., адвоката ОСОБА_1, підсудних: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, потерпілого ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за звинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Комі АССР Сосногорського району м.Н.Одес, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, дітей не має, працюючого «ПАК-Експо», укладальником, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, не одруженого, має неповнолітню дитину, з сім'єю не проживає, працюючого «ПАК-Експо», пакувальником - укладальником, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_9 -7, Росія, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_10, не одруженого, дітей не має, працюючого «ПАК-Експо», пакувальником, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_11, буд.№ 29, кв.№ 37, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

-у скоєнні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України

В с т а н о в и в :

ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, вчинили хуліганство в групі осіб.

Злочин скоєно при таких обставинах: 22.06.2010 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись разом з ОСОБА_3, та ОСОБА_4, біля будинку №18 Добринінського кварталу м. Славутича Київської області, побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_5, і у нього виник умисел на вчинення хуліганських дій по відношенню до останнього. Реалізуючи свій умисел ОСОБА_2, почав висловлюватись на адресу ОСОБА_5, грубою нецензурною лайкою, після чого підійшов до потерпілого та грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, яка виразилась у особливій нахабності, наніс один удар кулаком руки ОСОБА_5, в область лівого ока. Продовжуючи свої дії ОСОБА_2, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, яка виразилась у особливій жорстокості, наніс потерпілому ОСОБА_5, не менше ніж 6 ударів кулаками рук в обличчя та 2 удари ногою взутою в тверде взуття, по тулубу потерпілого.

Бачачи це, ОСОБА_3, маючи намір на вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_5, приєднався до дій ОСОБА_2, та діючи з останнім в узгодженій групі осіб, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, яка виразилась в особливій нахабності, наніс потерпілому ОСОБА_5, не менше ніж 3 удари кулаками рук в його обличчя.

ОСОБА_6, ставши свідком вчинення хуліганських дій ОСОБА_2, та ОСОБА_3, відносно раніше не знайомого йому ОСОБА_5, а саме в завданні ударів руками та ногами потерпілому, і у нього виник намір на вчинення хуліганських дій відносно останнього. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 приєднався до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підійшов до ОСОБА_5, та діючи з останніми в групі осіб, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, яка виразилась в особливій нахабності, наніс один удар кулаком руки в обличчя потерпілого. Бажаючи уникнути побиття ОСОБА_5, звільнився від ОСОБА_2, ОСОБА_3, та ОСОБА_4, і відійшов до під'їзду №1 будинку №18 Добринінського кварталу м. Славутича. Вперто не бажаючи припинити свої хуліганські дії, ОСОБА_2, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, яка виразилась в особливій жорстокості, взяв бетонну урну, та нею наніс один удар потерпілому ОСОБА_5, по лівій руці та лівій частині тулубу. В цей же час, ОСОБА_3, вперто не бажаючи припинити свої хуліганські дії, підійшов до ОСОБА_5, та грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи в узгодженій групі осіб з ОСОБА_2, з особливою зухвалістю, яка виразилась в особливій жорстокості, наніс не менше ніж: два удари кулаками рук в обличчя потерпілого.

В результаті дій ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_5, були спричинені тілесні ушкодження у вигляді наскрізної рани нижньої губи, рани четвертого пальця правої кісті, синців та забиття м'яких тканин обличчя, лівої половини грудної клітки, лівої верхньої кінцівки, саден на обличчі, лівій верхній кінцівці, подряпини на лівій верхній кінцівці, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №1112 від 19.07.2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Крім того, діями ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, було пошкоджено майно ОСОБА_5, а саме майку ВДВ (тільник) вартістю 28 гривен 00 копійок та чоловічий наручний годинник марки «ХWEI» вартістю 35 гривень 20 копійок, всього на загальну суму 63 гривень 20 копійок, в результаті чого потерпілому було завдано матеріальної шкоди на зазначену суму.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_2, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду дав правдиві пояснення з приводу вчинення злочину, повідомив, що злочин ним вчинено без причини, на час розгляду справи у суді у вчиненому розкаюється, просив не застосовувати до нього сувору міру покарання.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_3, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду дав правдиві пояснення з приводу вчинення злочину, повідомив, що злочин ним вчинено без причини, на час розгляду справи у суді у вчиненому розкаюється, просив не застосовувати до нього сувору міру покарання.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_4,свою вину у скоєнні злочину визнав повністю. Суду дав правдиві пояснення з приводу вчинення злочину, повідомив, що злочин ним вчинено без причини, на час розгляду справи у суді у вчиненому розкаюється, просив не застосовувати до нього сувору міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_5, в судовому засіданні повідомив, що раніше з підсудними був незнайомий, підсудні безпричинно до нього пристали і в результаті їх дій йому були спричинені тілесні ушкодження, на даний час до підсудних претензій немає, вони попросили вибачення, тому просив міру покарання до підсудних сувору не застосувати.

Прокурором було заявлено клопотання, оскільки підсудні провину визнали повністю, то обмежитись дослідженням фактичних обставин справи, інші учасники судового засідання не заперечували проти даного клопотання, тому суд у відповідності до вимог ч.3 ст.299 КПК України ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і вирішив обмежитись дослідженням фактичних обставин справи. При цьому суд з'ясував, чи правильно розуміють підсудні та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінивши показання підсудних у судовому засіданні та перевіривши матеріали справи, які узгоджуються з ними, суд дійшов висновку про доведеність вини підсудних в інкримінованому злочині.

Органи досудового слідства дії підсудних кваліфікували за ст.296 ч.2 КК України. Проаналізувавши матеріали справи суд вважає, що в судовому засіданні знайшла підтвердження дана кваліфікація, оскільки у суді було встановлено, що підсудні вчинили хуліганство в групі осіб, тобто грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, яка проявилась в спричиненні потерпілому тілесних ушкоджень, пошкодженні майна, вчиненими в групі осіб.

Призначаючи міру покарання підсудним, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, відомості про особу, обставини які обтяжують і пом'якшують покарання.

Обставиною яка обтяжує покарання підсудним, суд вважає, вчинення злочину в стані алкогольного сп,яніння.

Обставини, які пом'якшують відповідальність підсудних, суд вважає, те що вони своїми діями і поясненнями активно сприяли розкриттю злочину, щиро розкаялися у скоєному, попросили вибачення у потерпілого, відшкодували матеріальні претензії потерпілого. Підсудні за місцем проживання ні в чому поганому не були замічені За місцем роботи підсудні характеризуються позитивно.

Санкція ч.2 ст.296 КК України передбачає відповідальність у вигляді обмеження волі до п,яти років або позбавлення волі на строк до чотирьох років. В даному випадку суд вважає, що покарання у вигляді позбавлення волі до підсудних буде доречним, проте з урахуванням скоєного підсудними, характеристик особи підсудних, враховуючи думку потерпілого, також молодого віку підсудних ОСОБА_2, та ОСОБА_4, а також те, що на утриманні у підсудного ОСОБА_3, є неповнолітній утриманець, суд прийшов до висновку, що для їх виправлення і перевиховання до них не доцільно застосовувати покарання у вигляді реального відбуття покарання - позбавлення волі. З урахуванням обставин справи, які пом'якшують покарання підсудних, з урахуванням характеристик особи, щирого каяття підсудних, думки потерпілого, суд приходить до висновку, що їх виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, і до них можливо застосувати ст. 75 КК України, тобто звільнити їх від відбування покарання із застосуванням іспитового строку.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.321,323,324 КПК України, суд

п р и с у д и в :

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч. 2 КК України і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді двох років шести місяців позбавлення волі.

Визнати винним шишмаковА вЯЧЕСЛАВА ГЕННАДІЙОВИЧА у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 ч.2 КК України і призначити покарання у вигляді двох років чотирьох місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_7, звільнити від покарання, якщо він протягом іспитового строку трьох років не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїде за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично буде з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_3, звільнити від покарання, якщо він протягом іспитового строку двох років не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїде за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично буде з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_4, звільнити від покарання, якщо він протягом іспитового строку двох років не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїде за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично буде з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Київської області через Славутицький міський суд протягом 15 діб.

Суддя Т.О.Малишенко