Справа № 359/6339/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/942/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 09.09.2015

УХВАЛА
іменем України
09 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Києві апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2014 року засуджено ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців з покладенням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

10 липня 2015 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло подання старшого інспектора Бориспільського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 .. В обґрунтування подання інспектор послався на те, що ОСОБА_7 не виконує покладені судом на нього обов`язки, а саме 12 разів без поважних причин не з`являвся для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, що свідчить про те, що він не став на шлях виправлення.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2014 року, скасовано та направлено ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання у виді 3 років позбавлення волі. Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 , будучи попередженим про відповідальність за порушення порядку відбування покарання з випробуванням, умисно та без поважних причин 12 разів не з`явився для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні подання відмовити. В обґрунтування вимог зазначає, засуджений не з`являвся на реєстрацію, оскільки перебував на підрядній роботі, і неявка на роботу позбавляла його можливості заробити грошові кошти на прожиття. Окрім цього, у зв`язку із захворюванням він перебував на обстеженні та лікуванні у Київському ендокринологічному центрі, і не мав можливості прибувати до КВІ.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу останнього та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 166 КВК України суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання, може прийняти рішення про направлення засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом, а відповідно до ч. 4 цієї статті систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців з покладенням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

05.05.2014 року ОСОБА_7 поставлений на облік в Бориспільський МРВ КВІ.

11.07.2014 року ОСОБА_7 роз`яснено положення ч. 3 ст. 164 КВК України про зобов`язання виконувати обов`язки, покладені на нього судом, про що свідчать підписка та пояснення.

Постановою інспектора Бориспільського МРВ КВІ, затвердженою начальником Бориспільського МРВ КВІ, ОСОБА_7 встановлені дні явки для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, а саме перший та третій вівторок кожного місяця з 09.00 год. до 18.00 год.

З листка реєстрації вбачається, що 05.08.2014 року ОСОБА_7 на реєстрацію не з`явився, за що 07.08.2014 року в інспекції було винесено офіційне застереження у вигляді письмового попередження за неявку на реєстрацію без поважної причини.

02.09.2014 року та 16.09.2014 року ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до інспекції та за викликом на 11.09.2014 рік, у зв`язку з чим 17.09.2014 року до Бориспільського МВ ГУ МВС направлено подання на привід стосовно ОСОБА_7 ..

26.09.2014 року ОСОБА_7 доставлено до Бориспільського РП КВІ і в цей же день винесено йому офіційне застереження у виді письмового попередження за неявку на реєстрацію 02.09.2014 року та 16.09.2014 року без поважної причин, а також повторно були роз`яснені порядок та умови відбування покарання та наслідки їх порушення.

З 17.02.2015 року ОСОБА_7 не з`являвся для реєстрації до КВІ. Не зважаючи на вручення ОСОБА_7 викликів на 27.02.2015 року та 17.03.2015 року для з`ясування причини неявки на реєстрацію, останній без поважних причин ухилився від явки до інспекції, у зв`язку з чим 20.03.2015 року до Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області було направлено подання на привід ОСОБА_7 , який було не виконано у зв`язку з відсутністю його за місцем свого проживання та місцезнаходження якого невідоме.

18.05.2015 року ОСОБА_7 , який самостійно з`явився до Бориспільського РП КВІ, винесено офіційне застереження у виді письмового попередження за неявку на реєстрацію 17.02.2015 року, 03.03.2015 року, 17.03.2015 року, 07.04.2015 року, 21.04.2015 року та 05.05.2015 року без поважної причини. Як пояснював засуджений ОСОБА_7 , 17.02.2015 року, 03.03.2015 року та 17.03.2015 року він перебував на тимчасових заробітках в м. Борисполі, а з 03.04.2015р. по 06.05.2015 рік перебував на лікуванні в інфекційному відділенні Бориспільської ЦРЛ.

Але, згідно довідки Бориспільської ЦРЛ № 805 від 03.06.2015 року ОСОБА_7 з 03.04.2015 року по 06.05.2015 року на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Бориспільської ЦРЛ не перебував.

19.05.2015 року, 02.06.2015року та 16.06.2015 року засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до інспекції,

03.07.2015 року ОСОБА_7 з`явився до Бориспільського РП КВІ та під час бесіди повідомив, що поважних причин неявок на реєстрації у нього не було, у зв`язку з чим ОСОБА_7 винесено офіційне застереження у вигляді письмового попередження.

За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується посередньо.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_7 не виконував покладені судом на нього обов`язки, а саме: без поважних причин не з`являвся для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, що свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення, а тому обґрунтовано скасував засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням і направив ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2014 року.

Колегія суддів вважає надуманими посилання захисника засудженого ОСОБА_7 , зазначені в апеляційній скарзі на те, що останній з поважних причин не з`являвся для реєстрації у КВІ, оскільки перебував на підрядній роботі та на лікуванні.

Так, матеріали справи не містять даних про те, що засуджений ОСОБА_7 17.02.2015 року, 03.03.2015 року та 17.03.2015 року перебував на підрядних роботах і у визначений КВІ час мав поважні причини не з`явитися для реєстрації.

Також суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги як правдиві показання засудженого ОСОБА_7 про те, що той перебував на лікування в інфекційному відділенні Бориспільської ЦРЛ, оскільки згідно довідки Бориспільської ЦРЛ № 805 від 03.06.2015 року ОСОБА_7 з 03.04.2015 року по 06.05.2015 року на стаціонарному лікуванні в інфекційному відділенні Бориспільської ЦРЛ не перебував.

Посилання захисника засудженого в апеляційній скарзі на консультативній висновок лікаря не свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 не міг у визначені дні та час з`явитися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Крім того, як вбачається з повідомлення за № 2-566 від 31.08.2015 року Київського міського клінічного ендокринологічного центру ОСОБА_7 в період часу з 02.04.2015 року 06.07.2015 року на лікування не перебував.

Колегія суддів вважає, що підстави для скасування чи зміни ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 липня 2015 року про скасування звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_7 , призначеного вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 березня 2014 року, та направлення його для відбування призначеного покарання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом трьох місяців з дня проголошення може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий

Судді