Справа № 495/6754/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2015 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області капітана міліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного:
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Одеської області, українця, громадянина України, не одруженомго, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає тимчасово за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :
17.09.2015 року слідчий СВ Білгород-Дністровського МВ ГУ МВС України в Одеській області капітан міліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Білгород-дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим старшим прокурором Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2015 року, приблизно о 06 годині 00 хвилин, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з прямим умислом та корисливою метою, направленою на таємне викрадення чужого майна, підійшли до бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_3 .

Скориставшись тим, що їх дії залишаться непоміченими, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 , перелізли через паркан та проникли до приміщення кімнат АДРЕСА_4 , 9, 10 бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », звідки таємно, навмисно, з корисливих мотивів викрали майно ТОВ «НАКАТ», а саме: телевізори «ALPARI» в кількості 3-х шт., б/в, вартістю за один 2 200 грн, на загальну суму 6 600 грн.

В процесі таємного викрадення майна їх протиправні дії були помічені охоронцем ОСОБА_8 , який намагався їх припинити шляхом зауважень. Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на зауваження не відреагували, розуміючи що їх дії носять відкритий характер через огорожу перемістили викрадене майно, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов ?язаний з позбавленням волі. Зазначив, що вину визнає та зобов ?язується не покидати постійне місце мешкання та співпрацювати зі слідством.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 15.09.2015 року Білгород-Дністровським МВ ГУ МВС України в Одеський області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002665 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: результатами огляду місця події, показаннями свідків та потерпілого ОСОБА_9 .

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за фактом відкритого викрадення чужого майна, поєднаним з проникненням у житло, визнав повністю та розповів при яких обставинах він викрав майно з бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив тяжке кримінальне правопорушення, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групи осіб, поєднаний з проникненням у житло, яке відповідно до ч. 3 ст. 186 КК України, карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а також запобігання скоєння інших кримінальних правопорушень.

За твердженням слідчого, існує вірогідність того, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Все це свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; до підозрюваного раніше не застосовувались запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Судом встановлено, що досудовим слідством не надано достатніх доказів того, що є наявність вважати, що існує хоча б один із ризиків, коли підозрюваний ОСОБА_5 намагався вчинити якусь дію, передбачену ч.1 ст. 177 КПК України, як на це вказує досудове слідство, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 судом береться до уваги вагомість доказів, що обґрунтовують відповідні обставини; тяжкість покарання; його вік; він має місце проживання.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 під час досудового розслідування та у суді.

Керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який визначити за місцем його теперішнього проживання: АДРЕСА_2 , заборонивши залишати житло цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора;

2) не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якими особами, які є свідками, потерпілими, експертами, спеціалістами у цьому кримінальному провадженні;

5) носити електронний засіб контролю, у разі його встановлення.

Встановити строк дії ухвали терміном на один місяць з моменту постановлення ухвали.
Обов`язок по контролю за виконанням ухвали покласти на начальника Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1