ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

іменем україни

29 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_7

суддів ОСОБА_8., ОСОБА_9

ознайомившись з касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком місцевого суду засуджено

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, не судимого, уродженця села Путрівка Васильківського району Київської області, мешканця міста Василькова Київської області,

- за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 80 000 грн на відшкодування моральної шкоди, та на користь ОСОБА_4 811 грн щомісячно на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 17.12.2014 і до досягнення останнім повноліття.

Згідно вироку, ОСОБА_2 25.09.2014 о 17:00, керуючи автомобілем «ЗАЗ Таврія» на вул. Декабристів в м. Василькові Київської області, здійснив розворот, порушивши п/п «б» п. 2.3, пп. 1.5, 10.1, 10.2 Правил дорожнього руху, та зіткнувся з попутним мотоциклом «Suzuki» під керуванням ОСОБА_6, що спричинило смерть останнього.

Апеляційний суд Київської області 17.09.2015 скасував цей вирок в частині залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 щодо стягнення збитків за проведення відновлювального ремонту мотоцикла та проведення автотоварознавчого дослідження, призначивши новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, а в решті вирок залишив без змін.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок суворості, просить скасувати вказані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

При розгляді справи у суді першої інстанції учасники судового провадження не заперечували фактичні обставини справи, у зв'язку із чим кримінальне провадження розглядалося у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів. Розгляд справи за вказаною процедурою відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України позбавив їх права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а перегляду в касаційному порядку вони не підлягають відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України.

До того ж, неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на що посилається захисник у касаційній скарзі, самі по собі можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду, згідно до вимог ст. ст. 409, 410 КПК України, апеляційним судом.

Отже, в касаційній скарзі захисника відсутні посилання на підстави для зміни чи скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачені ч. 1 ст. 438 КПК України.

Призначаючи покарання суд дотримався загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, оскільки врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття та дані про особу засудженого, який є не судимим, характеризується позитивно, частково відшкодував завдану шкоду. Врахував суд й вік засудженого та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Отже, призначене ОСОБА_2 покарання є справедливим.

Цивільний позов вирішений судом у відповідності до вимог ст.ст. 127-129 КПК України.

Апеляційний суд, у відповідності до вимог ст. 419 КПК України, вмотивувавши свої висновки, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції в цій частині.

У касаційній скарзі відсутні переконливі доводи, які б були достатніми для спростування вищезазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.

Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою захисника ОСОБА_1 на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 квітня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 17 вересня 2015 року щодо ОСОБА_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9