Справа № 190/1586/15-к
Провадження №1-кс/190/123/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 жовтня 2015 року м.П`ятихатки

Слідчий суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - особи, відносно якої подано клопотання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000924 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Жовте П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, одруженого, не працюючого, військовонезобовязаного, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 20.03.2013 року П`ятихатським районним судом за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.05.2015 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скорочено невідбутий строк покарання 3 роки 10 місяців 1 день на 1 рік 11 місяців (до відбування 3 роки 29 днів), а 31.07.2015 року по ухвалі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2015 року звільнений умовно-достроково на 07 місяців 26 днів у відповідності ст. 81 КК України, якому повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:

06.10.2015 р. захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 подав до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_8 з тримання під вартою на домашній арешт, обґрунтовуючи його тим, що 04.09.2015 р. П`ятихатським районним судом постановлено ухвалу про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак вважає, що такий захід занадто суворий, адже його підзахисний не має на меті уникнути від кримінальної відповідальності, так як вину у вчиненні злочинів не визнає, підозра є недостатньо обґрунтованою і немає підстав вважати, що ОСОБА_8 буде продовжувати злочинну діяльність, так як злочинів він не вчиняв. Підозрюваний має постійне місце проживання. Хоча раніше і був судимий, та нових злочинів не вчиняв і до цього часу його не підозрювали у вчиненні злочину. За раніше вчинений злочин ОСОБА_8 поніс покарання. Він не намагатиметься переховуватися, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин провадження.

Доповнення до цього клопотання від 07.10.2015 р. подав і захисник ОСОБА_7 та вважає, що ризики у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 відсутні, а домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, посилається на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. та «Єлоєв проти України».

Відповідно до наданих органом досудового розслідування матеріалів ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 10.08.2015 р. близько 03.00 год. в стані алкогольного сп`яніння на автомобілі ВАЗ-2109 під керуванням свого сина ОСОБА_9 прибули до садиби АДРЕСА_2 для встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 , яка являється онукою потерпілого ОСОБА_4 .. Діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю та використовуючи малозначний привід ОСОБА_8 , тримаючи два предмети, схожих на ножі, з лезом та рукоятками, в лівій руці мисливський ніж довжиною леза близько 10 см., в правій - ніж з довжиною леза близько 40 см., шириною близько 3 см штик ніж, які були заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень, застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя потерпілого, витягнув під руки ОСОБА_4 з території домоволодіння, вивів його до автомобільної дороги напроти будинку, довів його до вказаного автомобіля та зупинився неподалік нього обличчям один до одного, та так, що за його діями спостерігали з автомобіля ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи з явно малозначним приводом задля встановлення місцезнаходження ОСОБА_10 , підставив ніж до живота потерпілого, а другим ножем почав наносити удари пласкою частиною леза, потім ріжучою частиною леза почав різати шкіру потерпілого в області живота, супроводжуючи погрозами заподіяти більш тяжкі тілесні пошкодження та випустити внутрішні органи, які ОСОБА_4 сприймав як реальні, та постійно вимагаючи сказати, де знаходиться ОСОБА_10 .. Крім того, ОСОБА_8 безпідставно почав наносити тілесні ушкодження заздалегідь заготовленим ножем ОСОБА_4 в область тулуба, рук та ніг, наносячи періодично то пласкою частиною леза, то ріжучою. Загальна кількість нанесених ударів пласкою частиною леза ножа становить близько трьох, ріжучою частиною близько 10 ударів. Після цього він наніс один удар пласкою частиною леза ножа в область лівої частини голови ОСОБА_4 , від якого останній втратив свідомість та повалився на трав`яне покриття біля дороги. Прийшовши до тями ОСОБА_4 помітив, що ОСОБА_8 повернувся обличчям до автомобіля, і зрозумів, що у нього з`явилася можливість втекти від подальших знущань ОСОБА_8 , та скориставшись можливістю здійснив втечу.

У судовому засіданні ОСОБА_8 клопотання підтримав, вказавши, що не визнає обставини нанесення будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому чи іншим особам, від органів досудового розслідування не переховувався і приходив на їх виклики. Запевняв суд, що і надалі сприятиме слідству, злочинів не вчинятиме, як не вчиняв їх досі.

Захисник ОСОБА_6 підтримав своє клопотання, пославшись на обставини, викладені в ньому, вказавши на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутність належних та допустимих доказів щодо вини особи.

Прокурор і слідчий заперечили проти клопотання, пославшись кожен окремо на те, що кримінальне правопорушення вчинено раніше неодноразово судимою особою, в теперішній час судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, протягом невідбутої частини покарання, до якої застосовано умовно-дострокове звільнення, за місцем проживання підозрюваний характеризується негативно, вчинене ним правопорушення є тяжким злочином. Оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не дають змогу органу досудового розслідування забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд та іншим шляхом неможливо запобігти ризикам, слідчий та прокурор вважають, що згідно положень ч. 1 ст. 177 КПК України існують поважні ризики, тому ОСОБА_8 має і надалі утримуватися під вартою.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , які показали, що у серпні 2015 р. бачили ОСОБА_8 за місцем проживання по АДРЕСА_1 щонайменше два рази на тиждень, потерпілого, який висловив заперечення і вказав на те, що він та його сім`я побоюються за своє життя і здоров`я з боку ОСОБА_8 , дослідивши матеріали поданого клопотання, судом встановлено наступне.

На підставі заяви ОСОБА_4 10.08.2015 р. внесено відомості до ЄРДР за № 0000924 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно протоколу затримання 02.09.2015 р. о 10.25 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

17.08.2015 р. слідчим СВ П`ятихатського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Ухвалою П`ятихатського районного суду від 04.09.2015 р. у справі № 190/1454/15-к (провадження № 1-кс/190/110/15) до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 31 жовтня 2015 р., а ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 р. апеляційну скаргу захисників ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді П`ятихатського районного суду від 04.09.2015 р. щодо міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 без змін.

Слід зазначити, що як в ухвалі слідчого судді П`ятихатського районного суду від 04.09.2015 р., так і в ухвалі апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 р. вказано на те, що існують достатні підстави та наявні докази про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого злочину, а також на те, що той, опинившись на волі, зашкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, що на думку слідчого судді вказує характер протиправних дій, в яких ОСОБА_8 підозрюється.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також окрім іншого запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Суд, перевіривши обґрунтованість висунутих ризиків, як то: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, бере до уваги дані про особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, в спілкуванні не стриманий, не має постійного місця роботи, що в свою чергу може вплинути на вчинення ним нових злочинів, що може ухилитися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, суд приймає до уваги обставини вчиненого кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується підозра і те, що ОСОБА_8 є особою, раніше неодноразово судимою, вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення, що встановлено ухвалою слідчого судді від 04.09.2015 р. і з чим погодилася апеляційна інстанція. При цьому суд звертає увагу на спосіб та мотив скоєння злочину, який ОСОБА_8 вчинив умисно, з винятковим цинізмом, а свої дії супроводжував погрозами в адресу потерпілого, застосовував насильство з застосуванням такого знаряддя злочину, як ножі, що на думку суду свідчить про існування ризиків життю та здоров`ю потерпілого і свідків під час проведення досудового розслідування.

Доводи захисту щодо суворості застосованого запобіжного заходу і можливість застосування більш м`якого, недостатньої обґрунтованості пред`явленої підозри у вчиненні злочину і твердження про те, що ОСОБА_8 взагалі не вчиняв злочину, у тому числі в період умовно-дострокового звільнення, є безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами кримінального провадження. Доводи захисту про позитивні дані про особу підозрюваного, а саме, добровільну явку до міліції, наявність постійного місця проживання за місцем реєстрації, ведення звичайного способу життя, не є підставами для зміни запобіжного заходу і враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що у даному провадженні існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, враховуючи наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу віднесено до категорії тяжких, дані про особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відсутні, оскільки саме такий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, що випливають зі ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 21, 131, 177, 178, 183, 201, 309 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 , про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000924 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1