справа № 216/7139/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року року
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Балівка, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , оператора-топогеодезиста гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдата,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, -
З 07 серпня 2014 року солдат ОСОБА_6 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 (наразі польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де займає посаду оператора-топогеодезиста гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону.
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів), зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом з тим, солдат ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, 18 листопада 2014 року самовільно залишив військову частину, нез`явившись з лікувального закладу.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на самовільне залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, солдат ОСОБА_6 18 листопада 2014 року самовільно залишив військову частину з метою ухилення від військової служби та продовжує ухилятися від військової служби до 26 серпня 2015 року.
Таким чином, солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та проходячи військову службу на посаді оператора-топогеодезиста гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону, на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення військової частини з метою ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, 18 листопада 2014 року самовільно залишив військову частину з метою ухилення від військової служби та продовжує ухилятися від військової служби до 26 серпня 2015 року, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що в вересні 2014 року він будучи військовослужбовцем знаходився в зоні АТО, потратив в полон, де перебував до 17 листопада 2014 року. З 17 листопада 2014 року на 18 листопада 2014 полонених військовослужбовців ЗСУ, в тому ж числі і його обміняли на військовослужбовців ДНР. В той же день їх привезли на прес-конференцію в м. Дніпропетровськ, після чого їх відвезли до медичного шпиталю, надали медичну допомогу, після чого він поїхав додому, так як не хотів більше проходити службу. У вчиненому злочині розкаявся, в нього на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2014 № 1378 про призначення службового розслідування по факту залишення місця розташування 2 батальйону тактичної групи солдатом ОСОБА_6 а.с.9;
- актом службового розслідування по факту залишення місця розташування 2 батальйону тактичної групи оператора-топогеодезиста гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону солдата ОСОБА_6 а.с.10-12;
- наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16.04.2014 № 1483 про результати службового розслідування по факту залишення місця розташування 2 батальйону тактичної групи солдатом ОСОБА_6 а.с.13-14.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.408 ч.1 КК України за ознаками самовільного залишення військової частини з метою ухилення від військової служби.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно та вважає, можливим призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, із звільненням від відбуття покарання з випробувальним терміном.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст. 408 КК України та призначити покарання та призначити покарання у вигляді 2 /двох/ років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 від покарання звільнити з випробувальним терміном на 1 /один/ рік.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід особисте зобов`язання залишити засудженому до набрання вироком законної сили, після набрання вироком законної сили запобіжний захід відмінити.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.
СУДДЯ: