Справа №580/1446/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/74/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 на вирок Лебединського районного суду Сумської області, від 22 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Синівка, Липоводолинського р ну, Сумської обл., мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

ст. 296 ч. 3 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;

ст. 296 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки;

ст. 126 ч. 1 КК України з призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 обвинувачений у наступному.

Потерпіла ОСОБА_9 11 червня 2015 року звернулась до Лебединського МВ УМВС України в Сумській області з приводу неправомірної поведінки її колишнього співмешканця ОСОБА_8 , у зв`язку з чим дільничний інспектор вказаного відділу міліції ОСОБА_11 здійснював відповідну перевірку.

ОСОБА_8 о 10 год. 20 хв. 11 червня 2015 року, зустрівши ОСОБА_9 та дільничного інспектора Лебединського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_11 , перебуваючи в коридорі першого поверху адміністративної будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , діючи умисно, під надуманим приводом, звинувативши їх у зв`язку інтимного характеру, влаштував сварку з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , тим самим, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, в ході якої наніс ОСОБА_11 два удари кулаками рук у верхню частину обличчя.

Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, наніс удар долонею лівої руки по обличчю ОСОБА_9 , а коли ОСОБА_11 став припиняти хуліганські дії ОСОБА_8 і з цією метою став між ним та потерпілою, ОСОБА_8 наніс йому не менше двох ударів кулаками рук в обличчя, від яких ОСОБА_11 впав на підлогу, а ОСОБА_8 завдав йому не менше двох ударів кулаками рук по голові.

В цей час ОСОБА_9 стала тікати, проте ОСОБА_8 наздогнав її в коридорі приміщення по АДРЕСА_2 , схопивши її за плечі, вдарив об зачинені дерев`яні двері. Далі ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії, штовхнув ОСОБА_9 до виходу з будівлі та намагався витягти її на вулицю, а оскільки ОСОБА_9 опиралася, схопив її та кинув в напрямку вихідних дверей зі скляними шибками, які розбилися від удару і порізали ОСОБА_9 праву руку та подряпали обличчя.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_8 були пошкоджені двері коридору першого поверху адміністративної будівлі, розташованої по АДРЕСА_2 , порушена робота магазинів та офісів, розташованих в цьому приміщенні, а потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_11 було заподіяно легкі тілесні ушкодження.

Крім того, ОСОБА_8 о 15 год. 50 хв. 13 червня 2015 року, рухаючись велосипедом по м. Лебедин Сумської обл. побачив ОСОБА_9 , яка теж проїздила велосипедом по вул. Перекоп м. Лебедин Сумської обл.

ОСОБА_8 , приєднавшись до останньої, став вимагати від неї поспілкуватись з ним в безлюдному місці, а коли вони приїхали до перехрестя вул. Леніна та вул. Гудимівська в м. Лебедин Сумської обл., діючи проти волі потерпілої став скеровувати її велосипед в бік магазину «Шанс». Коли ж ОСОБА_9 залишила свій велосипед біля магазину і продовжила рух пішки, ОСОБА_12 умисно, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, влаштував з нею сварку, під час якої висловлювався нецензурною лайкою та, діючи проти волі ОСОБА_9 потягнув її за будівлю магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де біля господарства АДРЕСА_3 продовжуючи сварку з ОСОБА_9 , утримуючи її на місці та стискаючи руки останньої, намагаючись відібрати належний їй мобільний телефон, погрожуючи при цьому фізичною розправою.

Не реагуючи на зауваження та вимоги громадянки ОСОБА_13 відпустити ОСОБА_9 , яка в цей час сховалась у відділенні промислових товарів магазину «Шанс», ОСОБА_8 продовжуючти свої хуліганські дії, забіг до приміщення магазину, де в присутності продавця магазину ОСОБА_14 кинув мобільний телефон, відібраний у ОСОБА_9 , в обличчя останній, завдавши фізичного болю, після чого покинув місце події.

Крім того, ОСОБА_8 , о 9 год. 7 липня 2015 року, перебуваючи на перехресті вул. Пилипінської та вул. Вокзальної в м. Лебедин Сумської обл., зустрів потерпілу ОСОБА_9 , яка рухалася на велосипеді по вул. Вокзальна. Скориставшись відсутністю сторонніх осіб, перегородив їй дорогу, став наполягати на спілкуванні з ним, а отримавши відмову, влаштував сварку, під час якої звинувачував ОСОБА_9 у зраді, відібрав у неї мобільний телефон та став перевіряти список адресатів та, не дозволяючи піти, утримував її за руки. Діючи умисно, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків та, бажаючи заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_9 , схопив її ззаду та, викручуючи руки і закриваючи рот рукою, потягнув ОСОБА_9 проти її волі до кущів біля господарства № 125 по вул. Пилипінській в м. Лебедин Сумської обл., де відібрав у неї телефон і електрошокер, відпустивши потерпілу ОСОБА_15 лише тоді, коли на нього стала кричати та кликати на допомогу інших громадян стороння особа.

На вирок суду надійшла апеляційна скарга від потерпілої ОСОБА_9 та захисника адвоката ОСОБА_7 в яких, не оспорюючи висновки суду щодо встановлення судом вини ОСОБА_8 у вчиненому та кваліфікації його дії, ставиться питання про пом`якшення призначеного ОСОБА_8 покарання.

Потерпіла ОСОБА_9 мотивує свої апеляційні вимоги тим, що судом не було враховано, що вона не має претензій до ОСОБА_8 , у неї з обвинуваченим ОСОБА_8 є спільна малолітня дитина яку ОСОБА_8 матеріально утримує. Крім того, потерпіла ОСОБА_9 вказує, що судом не було враховано її думку про призначення ОСОБА_8 покарання не пов`язаного з позбавленням чи обмеженням волі.

Захисник ОСОБА_7 мотивує свої апеляційні вимоги тим, що судом не в повній мірі враховано обставини, що пом`якшують покарання та особу обвинуваченого ОСОБА_8 . Зокрема те, що ОСОБА_8 тривалий час працював у державній службі в системі Міністерства надзвичайних ситуацій України, відшкодував завдану ним шкоду, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, потерпілі не мають жодних претензій до обвинуваченого.

Заслухавши суддю доповідача щодо суті вироку та поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 про заперечення апеляційних скарг, думку захисника ОСОБА_7 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 про підтримку апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження та, піддавши аналізу доводи апеляційних скарг, колегія суддів, розглядаючи матеріали провадження в межах поданих апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення.

Колегія суддів вважає, що суд, розглядаючи матеріли кримінального провадження в межах пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, виходячи з того, що ніхто з учасників судового розгляду не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, обгрунтовано дійшов до висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненому та необхідність кваліфікації його дій за ст. ст. 296 ч. 3; 296 ч. 1; 126 ч. 1 КК України.

Вказані висновки суду не піддаються сумніву сторонами кримінального провадження щодо їх законності.

Колегія суддів вважає, що суд, вирішуючи питання про призначення відносно ОСОБА_8 покарання за вчинене, дотримався вимог ст. 65 КК України, урахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, його особу та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначене судом покарання ОСОБА_8 , як за кожне вчинене кримінальне правопорушення, так і за їх сукупністю, колегія суддів знаходить таким, що буде сприяти виправленню ОСОБА_8 та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

У зв`язку з цим колегія суддів не знаходить підстав для пом`якшення призначеного відносно ОСОБА_8 покарання, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог.

В той же час колегія суддів вважає, що висновок суду про призначення відносно ОСОБА_8 остаточного покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі, як таке, що належить до відбуття реально, є помилковим.

Як було встановлено судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції, ОСОБА_8 позитивно характеризується як за місцем проживання, так і за місцем своєї роботи, має на утримуванні двох неповнолітніх дітей, одне з яких є малолітнім, кримінальні правопорушення вчинив на грунті особистих неприязних взаємостосунків з потерпілою ОСОБА_10 , що виникли внаслідок їх сімейних взаємовідносин, яка просила суд першої інстанції призначити відносно ОСОБА_8 покарання, що не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі.

За наведених обставин та, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, а саме відсутність настання значних суспільно небезпечних наслідків від їх вчинення, колегія суддів вважає можливим виправлення ОСОБА_8 без відбування призначеного відносно нього покарання.

У зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного остаточного покарання з випробуванням на протязі іспитового строку, застосувавши ст. 75 КК України, змінивши тим самим вирок суду та частково задовольнивши апеляційні вимоги.

При цьому колегія суддів вважає необхідним встановити відносно ОСОБА_8 обов`язки, визначені п. п. 2 4 ч. 1 ст. 76 КК України, маючи на меті здійснення контролю над поведінкою ОСОБА_8 під час іспитового строку, як особи, що звільнена від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 404; 405; 407; 408; 418; 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Вирок Лебединського районного суду Сумської області, від 22 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_8 , змінити.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 від відбування призначеного за вироком Лебединського районного суду Сумської області, від 22 жовтня 2015 року, за ст. ст. 296 ч. 3; 296 ч. 1; 126 ч. 1; 70 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, звільнити з випробуванням на протязі 1 року іспитового строку.

На підставі ст. 76 ч. 1 КК України, зобов`язати ОСОБА_8 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

В іншій частині вирок Лебединського районного суду Сумської області, від 22 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_8 , залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4