Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 1-60/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2010 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Волощука В.В.

при секретарі Корнєйчук О.В.

з участю прокурора Вінійчук Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Олевську кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей 2001 та 2004 років народження, не працюючого, не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2, обвинувачується в тому, що в період часу з 05.02.2007 року по 31.03.2010 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Так рішенням Яготинського районного суду Київської області від 14.02.2007 року стягнуто з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розміри 1/3 частини всіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 05.02.2007 року і до повноліття сина ОСОБА_4, тобто до 27.10.2001 року, дочки ОСОБА_5, до 19.09.2022 року, чим допустив заборгованість в сумі 12800.50 грн.

Підсудний ОСОБА_2, у судовому засіданні свою винуватість в предявленому обвинуваченні визнав повністю. В ході судового слідства надав суду показання по суті вчиненого ним злочину, підтвердивши, що йому відомо про те, що він повинен сплачувати аліменти на двох своїх дітей. Йому було розяснено про те, що він повинен регулярно сплачувати аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття та повідомляти державного виконавця про працевлаштування. Аліменти не може сплачувати у тих розмірах, які зазначено у виконавчому листі, так як ніде не працює, постійного заробітку не має та хворіє на хворобу в області спинного попереку. Перебуває сам в тяжкому фінансовому і матеріальному становищі та живе на випадкові заробітки. У вчиненому щиро кається.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_2, повністю визнав свою винність у вчиненні інкримінованого йому злочину та враховуючи також те, що учасниками судового розгляду не оспорюються фактичні обставини справи та було встановлено, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин і у звязку з чим у суду відсутні сумніви щодо добровільності га істинності його позицій, а тому вислухавши думку учасників судового процесу та розяснивши їм положення ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, аналізуючи всі зібрані по справі докази, у їх сукупності, а саме: покази потерпілої ОСОБА_3, свідків по справі ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та державного виконавця Окрита С.М., які були надані ними на досудовому слідстві /а.с. 17-23/, копію виконавчого листа про стягнення аліментів, відповідно до якого з підсудного стягуються за рішенням Яготинського районного суду Київської області від 14.02.2007 року, аліменти на користь потерпілої на утримання двох неповнолітніх дітей /а.с.4/, пояснення ОСОБА_2, наданими ним до відділу ДВС Олевського районного управління юстиції у період виконання рішення про стягнення аліментів /а.с.9-10/, заяви потерпілої з приводу ухилення ОСОБА_2, від слати аліментів /а.с.6-8/, довідку-розрахунок про заборгованість по аліментам ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3А./а.с.5/, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_2, повністю та обєктивно знайшла своє підтвердження в ході судового засідання.

Дії підсудного ОСОБА_2, суд кваліфікує за ч.І ст.164 КК України, оскільки він своєю умисною бездіяльністю вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Кваліфікуючи злочинну бездіяльність ОСОБА_2, за ч.І ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішеннями суду коштів на утримання дітей (аліментів), суд прийшов до такого висновку виходячи з того, що ОСОБА_2, будучи зобовязаним рішеннями суду до сплати аліментів умисно не зЯвлявся на виклики до виконавчої служби та не повідомляв державного виконавця про місце своєї роботи. Не зважаючи на відповідні попередження державного виконавця про обовязок, як батька добровільно сплачувати аліменти та погасити виниклу заборгованість по аліментам, не реагував. Являючись фізично здоровою особою продовжував ухилятися від сплати аліментів навіть працюючи у приватних осіб, будь- якої матеріальної допомоги на утримання своїх дітей не надавав, не вчиняв дій щодо офіційного працевлаштування, хоча мав таку можливість, оскільки має відповідний молодий вік і має можливість працевлаштуватися та мати заробіток і сплачувати призначені судом аліменти та виниклу заборгованість по аліментам. Факт ухилення від сплати аліментів на утримання дітей визнав і сам підсудний у судовому засіданні. Крім того те, що ухилення від сплати аліментів має злісних характер, доведено як показаннями потерпілої, свідків наданими ними на досудовому слідстві так і матеріалами справи.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що помЯкшують та обтяжують покарання підсудного.

Обставини, які помЯкшують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Визначаючи міру і вид покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує також і те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин невеликої тяжкості, по місцю проживання характеризується позитивно, враховуючи його вік, щиро розкаявся у вчиненому про, що свідчить його повне визнання своєї винності в інкримінованому йому злочині у судовому засіданні, думку прокурора відносно обрання виду та міри кримінального покарання та те, що він є потерпілим внаслідок аварії на ЧАЕС третьої категорії, має можливість надавати допомогу на утримання своїх дітей, на яких повинен відповідно до рішення суду сплачувати аліменти, але не вжив заходів щодо сплати заборгованості по аліментам, хоча мав таку можливість частково погасити виниклу заборгованість, суд приходить до висновку про можливість обрання йому покарання не повязаного з обмеженням волі, але обранням покарання у виді громадських робіт в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності.

На підставі наведенного та керуючись ст. ст.323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.І ст.164 КК України і призначити покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід у виді зобов»язання, обраний відносно засудженого ОСОБА_2, до набрання вироком чинності змінити на підписку про не виїзд.

Вирок може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_11