АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження №11-сс/790/1389/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Категорія: ст. 194 КПК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.10.2014 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за матеріалами кримінального провадження № 0000201 від 09.08.2013 року на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а:

26.09.2014 до Київського районного суду м. Харкова разом із клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, в якому слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО Управління ДПС України в Харківській області у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, маючого малолітнього сина 2010 р.н., не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_2 .
У клопотання слідчий просив при визначенні застави в порядку ч. 3 ст. 183 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки прибувати до слідчого кожного вівторка о 12 год. 00 хвилин за Київським часом; не відлучатися з місця мешкання без дозволу слідчого; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; здати до відповідних органів документи, які дають право на виїзд з України.
Ухвалою слідчого судді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу було задоволено та застосовано відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО УДДУ з ПВП України в Харківській області в межах досудового розслідування строком на 60(шістдесят) днів до 11.11.2014 року з визначення застави у розмірі 200 мінімальних заробітних плат в сумі 243600 ( двісті сорок три шістсот) гривень.

Приймаючи таке рішення слідчий судді вважав доведеним існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення, і неможливість запобігти заявленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З таким рішенням не погодився захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 , який подав апеляційну скаргу і обґрунтовує її тим, що на його думку судом не зазначено у чому полягають зазначені ризики, вважає, що не існує навіть гіпотетичної можливості того, що ОСОБА_8 буде ухилятись від правосуддя або перешкоджання правосуддю.

Крім того, автор апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при постановлені рішення враховано лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, але поза увагою суду залишилась відсутність доказів, які підтверджують його вину.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.10.2014 року, у задоволені клопотання слідчого відмовити, та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід або взагалі його не застосовувати.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвали яка оскаржується, ОСОБА_8 підозрюється у тому що разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_12 створили групу, яка складається з чотирьох громадян України для готування та вчинення тяжкого злочину, спрямованого на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом усунення перешкод.
ОСОБА_8 здійснюючи сприяння шляхом надання засобів вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, своїми діями сприяв незаконному переправленню особи через державний кордон України за наступних обставин:
Наприкінці липня 2014 року ОСОБА_14 , з яким було встановлено конфіденційне співробітництво на підставі постанови прокурора про проведення негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину - спеціальний слідчий експеримент, здійснив дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_12 , з метою отримання Шенгенської візи, що надасть йому можливість незаконного перетину через державний кордон України.
ОСОБА_12 , будучи активним учасником організованої групи, яка. здійснювала сприяння у наданні засобів для вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон України, маючи бажання продовжити здійснення протиправної, злочинної діяльності, зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_11 , який у свою чергу, порадившись з ОСОБА_13 щодо пропозиції ОСОБА_14 , відповів згодою та повідомив, що може організувати переправлення останнього через державний кордон на територію Республіки Польща за грошову винагороду. Отримавши згоду від ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_14 про надання можливості отримання візи за грошову винагороду у розмірі 6500 гривень.
З метою організації незаконного переправлення ОСОБА_14 через державний кордон України на територію Республіки Польща ОСОБА_11 та ОСОБА_13 доручили ОСОБА_12 надіслати на електронну пошту скановану копію закордонного паспорту ОСОБА_14 .
ОСОБА_13 діючи умисно, у телефонній розмові звернувся по допомогу у отриманні запрошення на роботу на ім`я ОСОБА_14 до ОСОБА_8 . Останній усвідомлюючи протиправність своїх дій, за грошову винагороду у сумі 450 гривень, а також будучи обізнаним про дійсні наміри ОСОБА_14 отримав запрошення на роботу на ім`я останнього від невстановленої в ході досудового розслідування особи.
31.07.2014 року ОСОБА_12 , діючи умисно на виконання спільного з ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та іншими учасниками організованої групи злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, знаходячись у м. Харкові, отримав від ОСОБА_14 попередню грошову винагороду у розмірі 1000 гривень.
02.08.2014 року ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , перебуваючи у м. Львові, через невстановлену органом досудового розслідування особи, яка слідувала потягом сполученням Львів-Харків, передали ОСОБА_12 заздалегідь підготовлений ОСОБА_8 документ, який містив неправдиві дані, а саме запрошення на роботу від ОСОБА_15 , що мешкає: АДРЕСА_3 , в якому останній звертається з проханням надати ОСОБА_14 візу з 11.08.2014 року до 09.11.2014 року для роботи в якості садівника.
ОСОБА_12 продовжуючи заздалегідь узгоджені дії, після отримання документів, що були підготовлені ОСОБА_8 та передані ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , 04.08.2014 разом із ОСОБА_14 подали їх до ПП «Візовий сервіс центр» для отримання Шенгенських віз. Таким чином, ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 створили всі необхідні умови, що надали ОСОБА_14 можливість незаконного перетину державного кордону України.
Усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи по заздалегідь розробленій схемі ОСОБА_12 12 серпня 2014 року о 13 годині біля будинку за місцем розташування ПП «Візовий сервіс центр», зустрівся зі ОСОБА_14 , де останній отримав закордонний паспорт, в якому містилась незаконно одержана, тобто отримана за відсутності законних підстав Шенгенська віза, що надає право на перетин державного кордону України.
Того ж дня, ОСОБА_12 отримав від ОСОБА_14 залишок грошових коштів у сумі 5500 гривень, частину яких у розмірі 3000 гривень ОСОБА_12 перерахував на банківську карту, якою користуються ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , а залишок у розмірі 2500 гривень залишив собі. Після цього він був затриманий співробітниками УСБУ в Харківській області.
З вивчених апеляційним судом матеріалів вбачається, що 09.08.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідування внесені дані про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст.332 КК України за № 0000201.

29 серпня 2014 року повідомлення про підозру ОСОБА_8 разом з повісткою про виклик на 01.09.2014 року листом на замовлення були направлені слідчим житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання останнього у зв`язку з його відсутністю за місцем проживання, та отримано 04.09.2014 року.
Постановою слідчого в особливо важливих справах 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_9 від 24.09.2014 підозрюваного ОСОБА_8 оголошено розшук.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2014 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 , з метою приводу до Київського районного суду м. Харкова для розгляду слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .
Постановою слідчого в особливо важливих справах 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області майора юстиції ОСОБА_9 від 01.10.2014 досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000201 від 09.08.2013 зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваних осіб.
ОСОБА_8 фактично був затриманий 14.10.2014 року о 12 год. в м. Львові, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 26.09.2014 року та доставлений в приміщення Київського районного суду м. Харкова в межах 36 годин.
15.10.2014 року о 19-40 год. ОСОБА_8 згідно вимог ст. ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
16.10.2014 року ОСОБА_8 був допитаний в якості підозрюваного.
Слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку, що органом слідства доведена вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_8 . Наявність обгурнтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК України підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за скоєння якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 9 років. Слідчий суддя обґрунтовано вважає доведеним існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про обґрунтованість такої підозри свідчать протокол допиту свідка ОСОБА_17 , протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії.

У клопотанні слідчого та ухвалі, яка оскаржується вказано, що ОСОБА_8 неодноразово викликався для проведення слідчих дій до СВ УСБУ в Харківській області, а саме на 25.08.2014 року та на 29.08.2014 року. Однак жодного разу до слідчого відділу він не з`явився. У телефонній розмові 26.08.2014 року ОСОБА_8 було нагадано про необхідність явки до слідчого відділу УСБУ в Харківській області для оголошення підозри на 29.08.2014 року о 17.00 годині. Останній відповів згодою та повідомив, що 29.08.2014 року він прибуде до СВ УСБУ в Харківській області. Станом на 29.08.2014 року мобільний зв`язок з ОСОБА_8 був відсутній у зв`язку з тим, що останній вимкнув свій мобільний телефон. Вказані обставини підтверджується матеріалами справи.
При наявності таких відомостей, відсутності у підозрюваного постійного місця проживання на території, де проводиться досудове розслідування, колегія суддів не знаходить підстав вважати необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про існування зазначених в судовій ухвалі ризиків, а з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 вказаного кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, або не застосування запобіжного заходу взагалі.

Тому апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

постановила

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2014 року про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0000201 від 09.08.2013 року залишити без змін.

Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.

Головуючий

Судді