Справа №678/1/15-к
Провадження №1-кп-678-6/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2015 року смт. Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

потерпілих: ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

обвинувачених: ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Летичів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000111 від 27 березня 2014 року відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павликівці Волочиського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

- за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмельницький, жителя АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого:

19 червня 2009 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді трьох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк терміном 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ст. 76 КК України;

03 серпня 2010 року Летичівським районним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, 70 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ч. 5 ст. 71 КК України до призначеного покарання за новим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Летичівського районного суду від 19 червня 2009 року за ч. 1 ст. 296 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки і призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 6 місяців обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2014 року близько 11 год. 40 хв. до чергової частини Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області надійшло телефонне повідомлення від директора Голосківського професійного аграрного ліцею ОСОБА_13 про те, що близько 11 год. 30 хв. в приміщенні ліцею, який знаходиться по вул. Центральна, 6 в с. Голосків Летичівського району, дві невідомі йому особи чоловічої статі, ймовірно перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинили дрібне хуліганство, яке виражалось у публічних висловлюваннях нецензурною лайкою, після чого сіли у автомобіль «VOLKSWАGEN CADDY», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому поїхали в невідомому напрямку.

З метою проведення перевірки зазначеного повідомлення по телефону передано інформацію працівникам ВДАІ Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області, які несли службу по нагляду за дорожнім рухом та пішоходами в смт. Летичів і Летичівському районі Хмельницької області.

Близько 12 год. 27 березня 2014 року працівники ВДАІ Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , спільно з активістами самооборони ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , отримавши повідомлення від оперативного чергового Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області, одразу виїхали в сторону с. Голосків Летичівського району та рухаючись по автодорозі Стрий-Кіровоград-Знам`янка, поблизу с. Головчинці Летичівського району помітили автомобіль марки «VOLKSWАGEN CADDY», д.н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_12 . З метою встановлення особи водія працівники ДАІ на службовому автомобілі ВА3 21099, н.з. НОМЕР_3 , наздогнавши вказаний автомобіль поблизу с. Подільське Летичівського району, увімкнули проблискові маячки синього та червоного кольору, а також звукову сирену, проте водій автомобіля «VOLKSWАGEN CADDY» вимоги про зупинку не виконав, а навпаки збільшив швидкість та став тікати, створюючи аварійні ситуації, як працівникам ДАІ, так і іншим учасникам дорожнього руху. В подальшому працівники ДАІ наздогнали даний автомобіль біля кафе «Ні пуху ні пера», що по вул. Б.Хмельницького, 23 в смт. Летичів Хмельницької області. Для встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_12 , інспектор з дізнання ОСОБА_14 , будучи одягнутим у формений одяг працівника міліції, підійшов до автомобіля, представився, попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яким той керував. У відповідь ОСОБА_18 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, у грубій формі відмовився виконати законну вимогу працівника міліції. Після чого він та його пасажир ОСОБА_11 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, вийшовши із автомобіля, стали чинити опір працівникам міліції. При цьому ОСОБА_11 умисно наніс один удар правим кулаком ОСОБА_19 по обличчю, потім ОСОБА_18 навмисно наніс декілька ударів кулаками ОСОБА_19 по тулубу, а потім державтоінспектору ДАІ ОСОБА_20 в область грудної клітини, завдавши їм фізичного болю. В цей час інспектор ВДАІ ОСОБА_10 , з метою припинення злочинних дій наблизився до ОСОБА_21 однак той несподівано для нього навмисно наніс йому удар лобною частиною голови в ліву вилицю, завдавши цим фізичного болю. Надалі, коли ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , правомірно застосувавши заходи фізичного впливу, намагалися одіти на зап`ястки ОСОБА_11 спецзасіб - наручники, ОСОБА_18 , продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, підбіг до ОСОБА_22 та навмисно наніс йому ще один удар правою ногою в голову, завадивши тим самим законному затриманню свого брата ОСОБА_11 . Від вказаного удару ОСОБА_14 впав лівим боком на тверде дорожнє покриття.

Внаслідок вказаних умисних неправомірних дій ОСОБА_11 та ОСОБА_12 інспектору з дізнання ВДАІ Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_19 заподіяно тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки (осадження шкіри тильної поверхні вказівного пальця лівої кисті, передньої поверхні лівого колінного суглобу, передньої поверхні середньої третини лівої гомілки, передньої поверхні верхньої третини лівої гомілки), тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби) (осадження шкіри лівої виличної ділянки та струс головного мозку), а державтоінспектору ВДАІ ОСОБА_20 та інспектору ВДАІ ОСОБА_10 завдано фізичного болю.

Обвинувачений ОСОБА_11 вказав, що в його діях мав місце опір працівникам міліції, тобто злочин за ч. 2 ст. 342 КК України, однак він їм тілесних ушкоджень не завдавав у зв`язку з чим свою вину за ч. 2 ст. 345 КК України не визнає. У вчиненому щиро кається, усвідомлює суспільну-небезпечність вчиненого, потерпілі до нього не мають претензій, тому просить суворо не карати та призначати покарання, що не пов`язане із позбавленням волі.

Показав, що в кінці березня 2014 року він, його брат ОСОБА_12 та товариш ОСОБА_23 автомобілем VOLKSWАGEN CADDY поїхали у м. Хмельницький, де відпочивали у кафе і вживали спиртне, переночували у тітки. Наступного дня вранці виїхали додому, при цьому ОСОБА_23 придбав 2 пива і він трішки випив. ОСОБА_12 , який керував автомобілем, спиртне не вживав. По дорозі заїхали до Голосківського ПАЛ, однак там з керівництвом ліцею виникла суперечка щодо паркування автомобіля. В подальшому вони поїхали в напрямку смт. Летичів. Біля заправки WOG, що поряд з в`їздом до смт. Летичів, брат повідомив про працівників ДАІ, в цей момент і почув звук сирени. ОСОБА_12 зупинив авто через 300-400 м. поряд з кафе Ні пуху, ні пера, де хороший заїзд. Поряд з їх авто зупинився й автомобіль працівників ДАІ. Коли брат вийшов з автомобіля працівник ДАІ ОСОБА_9 підвищеним голосом почав вимагати у нього посвідчення водія, але брат в свою чергу попросив його надати своє службове посвідчення. Під час цієї розмови разом з ОСОБА_23 вийшов з автомобіля, а його брат пішов у середину кафе, де перебував приблизно 5-7 хв., а потім вийшов і пішов до продавців рибного ринку з якими розмовляв. В цей час ОСОБА_9 сказав йому стояти поряд, брав його за комір одягу, поводив себе грубо. На ці дії працівника ДАІ відреагував, оскільки не розумів чому має стояти біля ОСОБА_9 та спочатку звільнив руку, а потім повністю вирвався і почав тікати, при цьому ОСОБА_9 поранив руку об замок його зовнішнього одягу. Поряд з шиномонтажем його ОСОБА_9 наздогнав, повалив на землю, заломив руку за спину і тримав, тримати йому допомагав також ОСОБА_8 . В подальшому підійшов брат і вони почали сваритися з ОСОБА_9 , брат не міг зрозуміти причину його затримання. Можливо комусь і неумисно наніс удар, однак мети це робити умисно не мав, його брат нікому удари не наносив. В подальшому приїхав наряд міліції, які й надягнули йому наручники, посадили в службовий автомобіль. Через деякий час в автомобіль самостійно сів і ОСОБА_12 , їх повезли в лікарню проводити експертизу. В лікарні лікар пропонував взяти кров, однак на це відмовився, хотів, щоб було надано захисника, огляд лікар провів по зовнішніх ознаках, не знає, що написав в документах. Не заперечує, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. В подальшому знайомий ОСОБА_24 забрав їх з лікарні та завіз додому.

Під час цих подій дії працівників ДАІ не були правомірними, бо підстав для затримання не було, зокрема їх грубе ставлення, розмова на підвищених, зверхніх тонах, однак без нецензурної лексики, їм не погрожував фізичною розправою.

Разом з тим вважає, що безпосередньо при його затриманні працівники міліції діяли законно, він їм дійсно вчиняв опір.

Обвинувачений ОСОБА_12 вказав, що в його діях мав місце опір працівникам міліції, тобто злочин за ч. 2 ст. 342 КК України, однак він їм тілесних ушкоджень не завдавав у зв`язку з чим свою вину за ч. 2 ст. 345 КК України не визнає. У вчиненому щиро кається, усвідомлює суспільну-небезпечність вчиненого, потерпілі до нього не мають претензій, тому просить суворо не карати та призначати покарання, що не пов`язане із позбавленням волі.

Показав, що в кінці березня 2014 року він, його брат ОСОБА_11 та товариш ОСОБА_23 автомобілем VOLKSWАGEN CADDY поїхали у м. Хмельницький, де відпочивали у кафе і вживали спиртне, переночували у тітки. Наступного дня близько 09 год. вони виїхали в напрямку смт. Летичів. По дорозі заїхали на територію Голосківського ПАЛ провідати родича, де між ним та працівником ліцею виникла суперечка з приводу паркування автомобіля. Його брат знаходився в приміщенні ліцею приблизно 10-15 хв. В подальшому вони поїхали. Під час руху ОСОБА_23 вживав пиво. В зв`язку з тим, що був за кермом, спиртне не вживав. Біля с. Подільське Летичівського району, рухаючись зі швидкістю приблизно 90 км./год., побачив автомобіль ДАІ, який рухався без проблискових маячків. Проїхавши ще деякий час побачив, що на автомобілі ДАІ увімкнені проблискові маячки, лунала сирена, в цей час був на горбі перед смт. Летичів. У зв`язку із швидкістю автомобіля та поганою дорогою на узбіччі не міг негайно зупинитись, тому авто зупинив через 300-400 м. поряд з кафе Ні пуху, ні пера, де хороший заїзд. Поряд з його авто зупинився автомобіль працівників ДАІ. Коли вийшов з автомобіля працівник ДАІ ОСОБА_9 підвищеним голосом в грубій формі, але без нецензурної лексики, почав вимагати посвідчення водія. На його такі дії попросив надати службове посвідчення, проте ОСОБА_9 в грубій формі, однак без погроз, відмовив, тому в свою чергу йому відмовився надати свої документи і пішов у кафе, де перебував орієнтовно 7-15 хв. У кафе придбав пляшку безалкогольного пива, півпляшки якого випив у самому кафе, а коли виходив, то можливо вже допивав його на вулиці. У кафе та після виходу з кафе його ніхто не затримував. Вийшовши побачив, що поряд з пасажирською дверкою автомобіля стоїть його брат ОСОБА_11 , поряд з ним на відстані 3-4 м перебували працівники ДАІ ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_9 тримав його брата, вимагав від нього, щоб був поряд, вони смикались. Підійшовши до них почав з ними розмовляти, в процесі розмови відійшов в сторону з ОСОБА_8 . Поряд з рибним ринком також розмовляв приблизно 10 хв. з одним із продавців, який просив його не втручатись у конфлікт з його братом. В подальшому підійшов до працівника ДАІ ОСОБА_10 і спитав за що затримують його брата, бо не розумів причину конфлікту брата з працівниками ДАІ, однак той його також намагався затримати, тримав за руки. Не розуміє чому його затримували, адже ні від кого не тікав, не ховався. Його брат в цей момент вже лежав на землі, рука вже була заламана за спину, а на ньому зверху був ОСОБА_9 , який намагався надягти брату наручники, в цьому йому допомагав ОСОБА_8 . Брат кричав, просив відпустити, був весь червоний. В зв`язку з цим вирвався у того працівника міліції, що його тримав, штовхнувши його, але не наносячи йому ударів, від чого той присів, та підбіг до брата, бо хотів його звільнити від того, щоб на нього не надягли наручники, взяв ОСОБА_9 за плечі і намагався його стягнути з брата, відпихнути його. Ударів умисно ОСОБА_9 чи ОСОБА_8 не наносив, чи наносив їм удари не навмисно не пам`ятає. Під час цих подій нецензурна лайка дійсно була, однак з боку працівників ДАІ була некоректна поведінка. В цей момент приїхав наряд працівників міліції, які разом з працівниками ДАІ забрали брата, що вже був у наручниках, та посадили в службове авто. Побачивши це сам добровільно підійшов до службового автомобіля, відкрив двері і сів, хоча його ніхто не затримував. Вони поїхали в лікарню, де відбулась словесна суперечка, оскільки бажав мати адвоката, відмовлявся від експертизи. Лікар, що оглядав, нав`язував думку про необхідність підпису документа, однак на документі написав, що вимагає адвоката, не знає чи міг лікар встановити те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, адже вживав лише безалкогольне пиво. В подальшому знайомий ОСОБА_24 забрав їх з лікарні та завіз додому. Вважає, що працівники міліції при затриманні брата діяли законно.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що вина обвинувачених є доведеною.

Так, потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 показали, що 27 березня 2014 року несли службу по нагляду за дорожнім рухом та пішоходами в смт. Летичів та Летичівському районі разом з активістами самооборони ОСОБА_16 і ОСОБА_17 . Приблизно в 11 год. 45 хв. отримали повідомлення від чергового Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області про невідомих осіб, які на території Голосківського ПАЛ вчинили хуліганські дії та в стані алкогольного сп`яніння сіли в автомобіль VOLKSWАGEN CADDY і рухаються в напрямку смт. Летичів. З метою перехоплення вказаних осіб поїхали їм назустріч і поряд з с. Головчинці Летичівського району побачили вказане авто, розвернулись та почали його наздоганяти. Наздогнали поблизу с. Подільське Летичівського району, включили проблискові маячки синього та червоного кольору і звукову сирену, що є вимогою про зупинку. Однак водій автомобіля побачивши, що їх наздоганяють, не зупинився, а пришвидшив свій рух, неодноразово створюючи аварійні ситуації собі та іншим учасникам дорожнього руху. Лише біля кафе «Ні пуху, ні пера» на території смт. Летичів вдалось наздогнати вказаний автомобіль, який зупинився поряд з входом до кафе. ОСОБА_9 підійшов до автомобіля, водієм якого був ОСОБА_12 , привітався з ним, відрекомендувався, пояснив причину зупинки та попросив у нього пред`явити документи для перевірки, однак у відповідь від нього почув агресивну відмову будь-які документи пред`являти, водій вів себе неадекватно, висловлювався нецензурною лайкою. В цей момент з автомобіля також вийшли ОСОБА_23 та ОСОБА_11 . Вони всі перебували в стані алкогольного сп`яніння, оскільки мали видимі ознаки алкогольного сп`яніння відчувався різкий запах алкоголю, мали нестійку ходу і нерозбірливе мовлення. Під час спілкування ОСОБА_9 з ОСОБА_12 вони підійшли до них, водій авто відмовлявся надати документи, продовжував грубо в нецензурній формі висловлюватися у їх адресу, а потім почав прямувати до входу у кафе, тому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 стали йому на дорозі, щоб не зайшов у кафе. В цей момент ОСОБА_12 почав їх відштовхувати і ОСОБА_11 побачивши, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 стоять на шляху до втечі його брату, підбіг і, нічого не говорячи, наніс ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в обличчя, намагався ще нанести кілька ударів, але той ухилявся. Для ОСОБА_8 ОСОБА_11 наніс удари по тулубу. З метою припинення протиправних дій ОСОБА_11 та перешкоди в подальшому нанесенні ним тілесних ушкоджень будь-кому ОСОБА_9 та ОСОБА_8 схопили його за кисті рук, намагались зробити загин руки за спину та впали. В цей момент ОСОБА_10 почав відводити ОСОБА_12 в сторону та заспокоювати, утримував його, але той почав кричати, нецензурно висловлюватись і несподівано наніс удар головою в область обличчя ОСОБА_10 . Побачивши те, що майже відбулось затримання брата, ОСОБА_12 , з метою не допустити цього, підбіг до ОСОБА_9 і наніс йому удар правою ногою в голову. Внаслідок удару той впав, а коли встав, то ОСОБА_12 наніс йому ще декілька ударів руками і ногами по тулубу в грудну клітину та в область живота. Потім ОСОБА_12 взяв ОСОБА_8 за формений одяг і стягнув його з брата на землю. Внаслідок таких дій ОСОБА_12 не вдалось затримати ОСОБА_11 . У зв`язку з цим змушені були викликати підмогу, тому передзвонили в чергову частину. Після цього обвинувачені ніби трохи заспокоїлись. ОСОБА_12 забіг в кафе і вибіг з пляшкою пива, демонстративно почав її пити біля входу, дав пляшку ще й брату і той також трохи випив. Після приїзду підмоги ОСОБА_11 почав бігти в сторону рибного базару, але ті працівники міліції, що приїхали, наздогнали його і застосували до нього спецзасіб «наручники», таким чином затримавши його, підвели до службового автомобіля, при цьому він висловлювався нецензурною лайкою. ОСОБА_12 побачивши, що працівників міліції вже більше, не чинив спротив, самостійно підійшов до службового автомобіля і сів у нього. Потім усі поїхали в лікарню, де Глуховські також поводились агресивно, висловлювались нецензурно, ОСОБА_12 намагався втекти, проте це йому не вдалось, його затримали. В результаті проведення експертизи лікарем було встановлено, що Глуховські перебувають в стані алкогольного сп`яніння.

В ході даної події обвинувачених неодноразово було попереджено, що у разі не припинення ними своїх протиправних дій до них у відповідності до ст.ст. 12, 13 Закону України «Про міліцію» будуть застосовані заходи фізичного впливу. Але на неодноразові прохання з боку працівників міліції, так і з боку продавців рибного ринку, свого товариша ОСОБА_23 заспокоїтись, припинити протиправні дії вони не реагували, кричали, висловлювались нецензурною лайкою, погрожували вбивством, фізичною розправою, звільненням з органів внутрішніх справ. З боку працівників міліції удари для обвинувачених не наносились, заходи фізичного впливу були застосовані з метою їх затримання, а обвинувачені наносили удари з метою вирватись, уникнути покарання.

Крім прямих ударів - з боку ОСОБА_11 рукою в обличчя для ОСОБА_9 та з боку ОСОБА_12 ногою в обличчя для ОСОБА_9 , удару головою в обличчя ОСОБА_10 з боку ОСОБА_12 , обвинувачені наносили ОСОБА_9 , а також ОСОБА_8 ще й інші удари руками та ногами в область тулуба.

ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 тілесні ушкодження внаслідок події спричинені не були.

Формений одяг після події був весь у пилюці, порваний, зокрема у ОСОБА_10 під рукавом куртка була порвана, у ОСОБА_8 порвана маніжка.

Претензій потерпілі до обвинувачених не мають, оскільки через деякий час вони прийшли і вибачились за свою поведінку, пояснивши, що були п`яні.

Покази потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_10 про відсутність у них тілесних ушкоджень підтверджується висновками судово-медичної експертизи №70 від 28 березня 2014 року, №74 від 31 березня 2014 року про відсутність виявлених тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 56, 59).

Свідок ОСОБА_17 показав, що в обідню пору в середині березня 2014 року перебував як активіст самооборони разом з працівниками ДАІ ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 в службовому автомобілі. Було отримано повідомлення про хуліганські дії, тому поїхали у сторону смт. Меджибіж. На одній з ділянок дороги побачили орієнтований автомобіль VOLKSWАGEN CADDY, розвернулись і поїхали за ним. Цей автомобіль рухався з перевищенням швидкості, працівники ДАІ вмикали проблискові маячки, сирену, але водій не зупинився. Догнали автомобіль біля кафе «Ні пуху, ні пера», ним керував ОСОБА_12 . Поряд з кафе у ОСОБА_12 відбувся конфлікт з ОСОБА_9 , вони сварилися, кричали, було пошарпування. Зібралось багато людей, ОСОБА_12 на порозі кафе пив пиво. ОСОБА_11 працівниками міліції було повалено на землю і застосовано спец прийом загин руки за спину, надягнуто наручники та посаджено у службовий автомобіль. Той спочатку виривався, намагався звільнитись, не хотів бути затриманим, однак потім заспокоївся. ОСОБА_12 намагався звільнити брата, проте потім також заспокоївся і самостійно сів в автомобіль. Після цього поїхали у лікарню проводити їх освідування. Під час конфлікту погроз ні від кого не чув, не бачив, щоб хтось комусь наносив тілесні ушкодження. Глуховським працівники міліції висували законні вимоги, вимагали припинити їх дії, не чинити опір, їх не били. Було помітно, що Глуховські перебували в стані алкогольного сп`яніння, оскільки їх мова та хода були нечіткими. Порваного одягу на працівниках ДАІ не бачив, однак в ОСОБА_9 була пошкоджена долоня руки.

Свідки ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 показали, що виїжджали у складі слідчо-оперативної групи в обідній час 27 березня 2014 року до кафе «Ні пуху, ні пера», де перебували працівники ДАІ ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а поряд з ними були брати ОСОБА_29 . Працівники ДАІ їм пропонували присісти в службовий автомобіль і поїхати на освідування в лікарню, оскільки мали підозру, що хтось з них керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, проте ОСОБА_29 розмахували до них руками та ногами, намагались їх вдарити, шарпали за одяг, вели себе агресивно, неадекватно. У ОСОБА_9 на обличчі була подряпина. У працівників ДАІ був пошкоджений формений одяг. Не бачили, щоб працівники міліції наносили тілесні ушкодження ОСОБА_29 . По зовнішньому вигляду було видно, що ОСОБА_29 перебувають в стані алкогольного сп`яніння, вони висловлювались нецензурною лайкою, мали почервоніння обличчя, нестійку ходу, відчувався різкий запах алкоголю. Вони погрожували фізичною розправою, звільненням з органів внутрішніх справ, намагались битись, не виконували законних вимог працівників ДАІ, проявляли неповагу, хоча їх просили припинити свою зухвалу поведінку. ОСОБА_11 намагався втекти, однак його наздогнали і попередили про можливість застосування спецзасобів, проте він пручався та намагався вдарити працівників міліції при затриманні, тому й було здійснено спец прийом загин руки за спину і на нього надягли наручники та посадили в службовий автомобіль. Після цього ОСОБА_12 заспокоївся і самостійно сів в автомобіль, поїхали в лікарню, де лікар провів їх освідування і встановив стан алкогольного сп`яніння. В лікарні вони також нецензурно лаялись, поводили себе зухвало, погрожували фізичною розправою, однак тілесних ушкоджень не наносили, ОСОБА_12 намагався втекти, коли його зловили, то також застосували до нього спецзасіб наручники.

Свідок ОСОБА_30 показав, що є продавцем на рибному ринку. В обідню пору весною 2014 року біля кафе «Ні пуху, ні пера» почув крики, шум, там зібралась велика кількість людей. ОСОБА_12 знаходився на сходинках кафе, був збуджений, кричав про неправомірні дії працівників ДАІ, а ОСОБА_11 був біля машини і його ОСОБА_9 тримав за верхній одяг, але той виривався. Підійшов до ОСОБА_12 і сказав йому заспокоїтись, відійшов з ним в сторону і почав розмовляти, розмова тривала приблизно 10-15 хв., після цього пішов. Не бачив, щоб брати ОСОБА_29 або працівники міліції один одному наносили удари, штовханина була, проте бійки не було. Потім приїхали ще працівники міліції, які ОСОБА_11 затримали, він лежав на землі і його забрали в машину, при цьому він кричав про неправомірність дій. Не бачив чи комусь з братів ОСОБА_29 одягали наручники. Бачив як ОСОБА_9 тримався за голову, але зовнішніх ушкоджень на ньому не бачив.

Свідок ОСОБА_23 показав, що за кермом автомобіля був ОСОБА_12 , який спиртне не вживав. Спиртне в машині пив тільки він та ОСОБА_11 . Перед в`їздом до смт. Летичів вони побачили автомобіль працівників ДАІ, тому зупинились через 300-400 м поряд з кафе «Ні пуху, ні пера», правил дорожнього руху не порушували, швидкість становила 60-90 км./год. На вимогу ОСОБА_9 надати документи ОСОБА_12 відмовився та попросив того надати своє посвідчення після чого пішов у кафе, де перебував 5-10 хв. Коли він вийшов, то його брата ОСОБА_11 вже почали затримувати працівники ДАІ, яким той не чинив спротиву, тому ОСОБА_12 , з метою допомогти брату, підійшов до них, однак інший працівник ДАІ відвів ОСОБА_12 в сторону. ОСОБА_11 лежав на землі, йому було зроблено загин руки за спину, просив відпустити його, не виривався, удари не міг нанести працівникам ДАІ, не знає за що його затримували. Працівники ДАІ вели себе некоректно, грубо висловлювались в адресу ОСОБА_29 . Під час конфлікту не бачив чи наносив хтось комусь удари. Під час затримання брати ОСОБА_29 опору не чинили.

Вина обвинувачених також підтверджується даними:

протоколу огляду місця події від 27 березня 2014 року, складеного в період з 12 год. 30 хв. по 13 год. 10 хв., фототаблицями до протоколу, згідно якого об`єктом огляду являється територія, прилегла до кафе «Ні пуху - Ні пера», яке розташоване по вул. Б.Хмельницького в смт. Летичів Хмельницької області. Зліва від кафе розташована територія АЗС ОККО, справа знаходиться ринок «Дари природи». Територія має покриття із бетонних плит (бруківка). На момент огляду перед центральним входом у кафе розташований службовий автомобіль Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_3 , біля якого справа на відстані 1,4 м. знаходиться автомобіль VOLKSWАGEN CADDY, д.н.з. НОМЕР_1 . Біля автомобілів знаходяться працівники ВДАІ Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у яких пошкоджено формений одяг, та ОСОБА_12 , ОСОБА_11 і ОСОБА_23 , які на вигляд перебувають в стані алкогольного сп`яніння, поводять себе агресивно, висловлюються нецензурною лайкою (т. 2 а.с. 29-34);

висновку №316 Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області від 28 березня 2014 року згідно якого 27 березня 2014 року до Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_13 про те, що близько 11 год. 30 хв. в с. Голосків на території ПАЛ двоє невідомих осіб виражалися нецензурною лайкою, вели себе зухвало, після чого ймовірно в п`яному вигляді сіли в автомобіль д.н.з. НОМЕР_4 та поїхали в невідомому напрямку. Під час перевірки встановлено, що на території ліцею знаходились ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 19-28);

висновками судово-медичної експертизи №71 від 01 квітня 2014 року, №125 від 16 квітня 2014 року «додатково», №126 від 16 квітня 2014 року «додатково» згідно яких у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, що могли утворитись від травмуючої дії тупих твердих предметів. За строком давності виявлені тілесні ушкодження відповідають 24 годинному терміну утворення до початку проведення обстеження та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», які затверджені Наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року відносяться до категорії: тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що мають незначні скороминущі наслідки (осадження шкіри тильної поверхні вказівного пальця лівої кисті, передньої поверхні лівого колінного суглобу, передньої поверхні середньої третини лівої гомілки, передньої поверхні верхньої третини лівої гомілки); тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (не більше 21 доби) (осаджень шкіри лівої виличної ділянки та струс головного мозку). При падінні з висоти власного зросту могли утворитись тілесні ушкодження у вигляді осаджень шкіри тильної поверхні вказівного пальця лівої кисті передньої поверхні лівого колінного суглобу, передньої поверхні середньої третини лівої гомілки, передньої поверхні верхньої третини лівої гомілки. А от утворення таких тілесних ушкоджень як осаджень шкіри лівої виличної ділянки та струс головного мозку є маловірогідним, так як при цьому механізмі локалізація та характер тілесних ушкоджень були б дещо іншими. За обставин, на які вказує ОСОБА_9 у рапорті на його тілі могли утворитись тілесні ушкодження у вигляді осадження шкіри лівої виличної ділянки та струс головного мозку, а от утворення інших тілесних ушкоджень при вище вказаних обставинах виключається. В мотивувальній частині висновку вказується, що в рапорті ОСОБА_9 зазначив, серед іншого те, що один із пасажирів зупиненого автомобіля ОСОБА_11 , наніс удар правою рукою йому в обличчя. Далі за пасажиром кинувся у бійку і водій ОСОБА_12 , який спочатку наніс йому декілька ударів, а потім ОСОБА_8 в область грудної клітки. Після чого ОСОБА_9 з ОСОБА_8 до пасажира ОСОБА_11 застосували заходи фізичного впливу та намагались одіти на нього спецзасіб «наручники». В цей час ОСОБА_10 , намагаючись заспокоїти водія, отримав від нього удар головою в обличчя та, підбігши до них ззаду, вдарив ногою ОСОБА_9 в голову та ОСОБА_8 по тулубу, таким чином звільнив свого брата (т.2 а.с. 57-58, 64-65, 66-67);

протоколом огляду предмету від 29 березня 2014 року згідно якого предметом огляду є добровільно надана потерпілим ОСОБА_10 формена куртка працівника міліції темно-синього кольору, на рукавах якої пришиті шеврони синього кольору, справа - з надписом «Державна автомобільна інспекція», зліва «Україна, МВС». На рукавах та грудях куртки наявний світло відбиваючий матеріал сірого кольору. В місці зшиву лівого рукава спостерігається розрив тканини по шву максимальними розмірами 14*9 см. Інших пошкоджень при огляді не виявлено. Також оглядом встановлено, що куртка має сліди зношеності експлуатаційного характеру (т. 2 а.с. 68-69);

протоколом огляду предмету від 29 березня 2014 року згідно якого предметом огляду є добровільно надана потерпілим ОСОБА_8 маніжка лимонного кольору виготовлена із світло відбиваючого матеріалу. В задній частині даної маніжки спостерігається надпис «ДАІ», який виготовлено із світло відбиваючого матеріалу сірого кольору. При огляді маніжки в лівій передній її частині, на відстані 11 см. від низу спостерігається пошкодження у вигляді розриву тканини, який веде від краю до спини спрямованістю на другу годину умовного циферблату. Довжина даного розриву становить 14 см. Інших пошкоджень при огляді не виявлено. Також оглядом встановлено, що маніжка має сліди зношеності експлуатаційного характеру (т. 2 а.с. 71).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_31 підтвердив висновки проведених ним судово-медичних експертиз.

З висновку службового розслідування про застосування заходів фізичного впливу та спеціальних засобів працівниками ВДАІ Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області від 04 квітня 2014 року вбачається, що застосування заходів фізичного впливу та спецзасіб наручники працівниками ВДАІ Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 стосовно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були застосовані законно на підставі ст.ст. 12, 13, 14 Закону України «Про міліцію» і в діях працівників міліції ознаки дисциплінарного проступку не вбачаються (т. 2 а.с. 94-95).

Під час перегляду відео в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 вказали, що на відео зображені ті події, які й мали місце поряд з кафе «Ні пуху, ні пера» 27 березня 2014 року.

Обвинувачені хоча й впізнали себе на вказаному відео, однак вважають відеозапис неналежним доказом, оскільки такий отримано з порушенням вимог Закону, на ньому місцями пропадають кілька секунд відео зображення.

Суд вважає, що відеозапис є належним та допустимим доказом по кримінальному провадженні, оскільки слідчий ОСОБА_32 , допитаний як свідок, вказав, що усі докази, в тому числі й відеозапис події, були зафіксовані у відповідності до вимог КПК України. Відеозапис допомагав отримати спеціаліст Укртелекому ОСОБА_33 .

Відповідно до протоколу огляду предмету від 29 березня 2014 року в приміщенні кафе «Ні пуху, ні пера» проведено огляд комп`ютера Samsung, на жорсткому диску С даного комп`ютера у папці Program files video зберігається відео файл 29052014 формату МР4, розміром 321 мб на якому зображено події, що відбулися 27 березня 2014 року близько 12 год. поблизу кафе «Ні пуху, ні пера» за участю ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та працівників міліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Вказаний відео файл вилучено для визнання речовим доказом (т. 2 а.с. 74).

Допитаний як свідок ОСОБА_34 показав, що допоміг працівникам міліції зберегти інформацію, що містилась на комп`ютері в кафе «Ні пуху, ні пера». На відео зображено події, які зафіксовані відеокамерою зовнішнього спостереження. Оригінал запису вилучити не вдалось, оскільки не було спеціальної ліцензованої програми, тому відео було зафіксовано шляхом відображення на комп`ютері та одночасно безпосередньої фіксації на відеокамеру. Після цього відео файл і було збережено на жорсткий диск, який наявний в матеріалах справи. Специфіка програми, яка фіксує, полягає у збереженні та фіксації подій, коли є фізичний рух об`єктів у зв`язку з чим посилання обвинувачених на зникнення під час фіксації декількох секунд є технічною особливістю самої програми.

Судом обвинуваченим роз`яснювалось право заявляти клопотання про проведення експертизи щодо встановлення достовірності зафіксованих на вказаному відео обставин та перевірки того чи не було зовнішнього втручання, фальсифікації відеофайлу, однак обвинувачені такого клопотання суду не заявили, інших доказів, які б спростовували відео, суду не надали.

Враховуючи зазначене суд вважає, що хоча при матеріалах справи зберігається не оригінал відеофайла, однак ставити під сумнів вірність наявної копії оригіналу в суду немає, вилучення відео зафіксовано у відповідному протоколі, що складений слідчим, в судовому засіданні свідок ОСОБА_34 роз`яснив технічні особливості відео фіксації пристрою, що наявний у кафе «Ні пуха, ні пера», тому підстав визнавати недопустимим вказаний доказ немає.

Покази свідка ОСОБА_23 в тій частині, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не чинили опору працівникам ДАІ, не наносили їм тілесні ушкодження суд до уваги не приймає, оскільки обвинувачені в судовому засіданні самі визнали, що опір вони чинили, а потерпілі вказали, що обвинувачені їм наносили удари.

Суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченими тієї обставини, що вони не наносили умисно тілесні ушкодження працівникам міліції, оскільки потерпілі чітко і послідовно вказали в судовому засіданні, що удари їм були нанесені, від нанесених ударів потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, а потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 від ударів обвинувачених спричинено фізичний біль.

Суд вважає, що нанесення обвинуваченими тих ударів, на які вказують потерпілі - з боку ОСОБА_11 рукою в обличчя для ОСОБА_9 та з боку ОСОБА_12 ногою в обличчя для ОСОБА_9 , удар головою в обличчя ОСОБА_10 з боку ОСОБА_12 , нанесення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 й інших ударів руками та ногами в область тулуба, свідчать саме про умисність дій обвинувачених, які були спрямовані на уникнення затриманню і виконання законних вимог працівників ДАІ.

Суд, на підставі ч. 4 ст. 67 КК України та у відповідності до роз`яснень абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, виключає з обвинувачення посилання на обтяжуючу покарання обвинувачених обставину вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку, оскільки така є кваліфікуючою по обох інкримінованих кримінальних правопорушеннях.

Крім того, як обтяжуюча покарання обставина обвинуваченим інкримінується вчинення злочину групою осіб.

Разом з тим, у п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України вказано, що при призначенні покарання обставинами, які його обтяжують, визнаються, зокрема, вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою (частина друга або третя статті 28).

Обвинуваченим органом досудового розслідування не інкримінується вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Суд вважає, що обвинувачені вчинили інкриміновані їм злочини групою осіб, однак без попередньої змови між собою (ч. 1 ст. 28 КК України), тому враховувати вказану в обвинуваченні обставину, як обтяжуючу покарання, немає підстав, така не передбачена у п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України.

Таким чином, на підставі всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у опорі працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків, в умисному заподіянні працівникам правоохоронного органу побоїв, легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням ними службових обов`язків доведена повністю і їх дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 342, ч.2 ст. 345 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 342 КК України є злочином невеликої тяжкості, а злочин, передбачений ч.2 ст. 345 КК України є злочином середньої тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 є часткове визнання своєї вини, каяття, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, добровільне відшкодування завданого збитку, те, що попросив вибачення у потерпілих і відсутність матеріальних претензій з їх сторони.

ОСОБА_11 за місцем свого проживання характеризується позитивно, з сусідами та односельчанами перебуває у гарних стосунках, зауважень до його поведінки сільська рада немає, на обліках у лікарів нарколога, психіатра та невролога не перебуває, одружений, має на утриманні малолітню доньку 2010 року народження (т. 2 а.с. 118-120, 122-124, 126, 129-132, 133).

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 є часткове визнання своєї вини, каяття, усвідомлення суспільної небезпечності вчиненого, добровільне відшкодування завданого збитку, те, що попросив вибачення у потерпілих і відсутність матеріальних претензій з їх сторони.

ОСОБА_12 за місцем свого проживання характеризується посередньо, в громадських місцях поводить себе добре, одружений, трудолюбивий, зауважень до його поведінки сільська рада немає, на обліках у лікарів нарколога, психіатра та невролога не перебуває, перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Летичівської районної державної адміністрації та отримує допомогу по догляду за інвалідом І групи або особою, яка досягла 80 років ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 16 лютого 2015 року (т. 1 а.с. 148, т. 2 а.с. 98-101, 104-105, 107, 110-117).

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_11 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи обтяжуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_11 обставиною вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння суд виходить з того, що в судовому засіданні ОСОБА_11 не заперечував факт вживання цього дня спиртних напоїв.

Крім того, у протоколі медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №75, який складено у Летичівській ЦРЛ 27 березня 2014 року лікарем ОСОБА_36 , вказано, що ОСОБА_11 відмовився від обстеження. У графах даного протоколу лікарем вказано, що мова змазана, різкий запах алкоголю (т. 2 а.с. 37).

Допитаний як свідок лікар ОСОБА_37 підтвердив, що під час проведення обстеження ОСОБА_11 повністю відмовився від обстеження, вимагав правозахисника, однак акт огляду із зафіксованими у ньому даними було складено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_12 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи обтяжуючою покарання обвинуваченому ОСОБА_12 обставиною вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння суд виходить з того, що в судовому засіданні про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння вказали як потерпілі, так і свідки.

Крім того, у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №74, який складено у Летичівській ЦРЛ о 12 год. 45 хв. 27 березня 2014 року лікарем ОСОБА_36 , за направленням слідчого ОСОБА_38 , зазначено, що проведено огляд ОСОБА_12 і встановлено, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. У висновку в графі «підпис обстежуваної особи про ознайомлення з результатами огляду» ОСОБА_12 вказав, що просить надати йому правозахисника-адвоката (т. 2 а.с. 35).

Згідно змісту акта №74 до зазначеного висновку щодо результатів медичного огляду лікарем ОСОБА_36 вказано, що у ОСОБА_12 мова змазана, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю, зі слів обстежуваного після зупинки автомобіля вживав алкоголь - 0,5 л пива. Заключний діагноз алкогольне сп`яніння (т. 1 а.с. 105).

Допитаний як свідок лікар ОСОБА_37 вказав, що під час проведення обстеження ОСОБА_12 встановив стан сп`яніння, оскільки зовнішні ознаки були змазана мова, запах алкоголю з ротової порожнини, від лабораторного обстеження він відмовився.

Згідно заяв потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 цивільний позов до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 заявляти не будуть, оскільки завдана їм шкода відшкодована в повному обсязі, будь-яких претензій до обвинувачених не мають, у зв`язку з їх молодим віком вважають за необхідне застосувати до них мінімальну міру покарання без ізоляції від суспільства (т. 1 а.с. 40, 41, 42; т. 2 а.с. 168, 169, 170).

Частиною 2 статті 342 КК України передбачено покарання у виді штрафу від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на строк до двох років.

Частиною 2 статті 345 КК України передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з принципів законності, справедливості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинувачених суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій статтей означеного Закону у виді обмеження волі як необхідне та достатнє для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи обставини вчиненого, тяжкість злочинів, особу винних, дані, які їх характеризують, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, думку потерпілих про призначення покарання обвинуваченим не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинувачених без відбування покарання з прийняттям рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, при цьому вважає за необхідне застосувати і ст. 76 КК України.

Долю речових доказів (т. 2 ст. 70, 73, 74) суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Ухвалами слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 грудня 2014 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням на них визначених обов`язків (т. 2 а.с. 160, 165), який на підставі ст. 203 КПК України припинив свою дію.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , їх дисциплінованість під час судового розгляду, суд вважає, що до набрання вироком законної сили необхідності обирати їм запобіжний захід немає.

Згідно ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 373, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України і призначити покарання:

за ч. 2 ст. 342 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_11 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України і призначити покарання:

за ч. 2 ст. 342 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі;

за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_12 покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину.

Покласти на ОСОБА_11 , ОСОБА_12 наступні обов`язки, передбачені п.п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

формену куртку темно синього кольору потерпілого ОСОБА_10 , яка постановою слідчого Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області від 28 березня 2014 року приєднана до матеріалів кримінального провадження та зберігається при ньому - повернути потерпілому ОСОБА_10 ;

маніжку лимонного кольору потерпілого ОСОБА_8 , яка постановою слідчого Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області від 28 березня 2014 року приєднана до матеріалів кримінального провадження та зберігається при ньому - повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

відео файл «27032014» формату МР4, розміром 321 мб., на якому відображені події, які відбулися 27 березня 2014 року поблизу кафе «Ні пуху, ні пера», який слідчим Летичівського РВ УМВС України в Хмельницькій області вилучено з комп`ютера кафе «Ні пуху, ні пера» та приєднано до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не обирати.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Хмельницької області через Летичівський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя підпис ОСОБА_1 .

Суддя Летичівського

районного суду ОСОБА_1