АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: №11-кп/790/1506/15 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: №646/7137/15-к
Категорія: питання виконання вироку
Іменем України
08 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8 ,
представника ВК (№12) - ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові в режимі відео конференції апеляційну скаргу засудженого на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 липня 2014 року, якою заява ОСОБА_7 про застосування амністії залишена без задоволення.
Приймаючи таке рішення суд у своїй ухвалі зазначив, що згідно з п. «в» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинила умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Вважаючи, що засуджений ОСОБА_7 відноситься до осіб цієї категорії, суд залишив його заяву про застосування амністії без задоволення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, зазначаючи по суті, що підстави для застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році» є і постановити нову ухвалу якою застосувати щодо нього цей Закон.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який, на підтримку апеляційної скарги, просив застосувати до нього ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнити від відбування покарання, його захисника, який підтримав апеляційну скаргу засудженого, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Суд першої інстанції, пославшись на положення п. «в» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» дійшов висновку, що оскільки засуджений ОСОБА_7 до закінчення іспитового строку знов вчинив умисний тяжкий злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, то підстав для застосування до нього Закону України «Про амністію у 2014 році» немає. Такий висновок суду є помилковим.
Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, ОСОБА_7 раніше, 31.05.2012 року був засуджений Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та, в силу ст. 75 КК України, був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, а злочин за який засуджений відбуває покарання до тяжких злочинів. Обидва злочини є умисними.
Відповідно до вимог п. «в» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.
Формулювання «знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин» з огляду на його семантичне тлумачення свідчить, що попередньо вчинений злочин особою, яка до закінчення визначеного судом іспитового строку внаслідок звільнення від відбування покарання з випробуванням знову вчинила умисний злочин не будь якої тяжкості, а саме умисний тяжкий чи особово тяжкий.
Вчинення попередньо або умисного злочину невеликої або середньої тяжкості не є підставою для незастосування Закону України « Про амністію у 2014 році».
Оскільки злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України від відбування покарання за який ОСОБА_7 було звільнено з випробуванням, є злочином середньої тяжкості, то з огляду на вимоги зазначеної вище норми Закону, будь-яких перешкод в застосуванні амністії щодо ОСОБА_7 , передбачених як ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», так і ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», немає.
Положення ст. 2 Закону забовязують звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не повязанних з позбавленням волі, осіб крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1 цього Закону, засуджених за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менш однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Перевіряючи можливість застосування ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року, як про це просить засуджений, колегія суддів зазначає наступне.
Засуджений ОСОБА_7 будучи судимим за злочин середньої тяжкості та звільниним від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, до закінчення визначеного судом іспитового строку, вчинив тяжкий злочин, який не поєднаний з насильством і на день набрання чинності цим Законом (на 19 квітня 2014 р.) відбув 1 рік 10 місяців і 6 днів позбавлення волі, тобто більш однієї чверті призначеного строку основного покарання, а тому він підлягає звільненню від покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 підлягає задоволенню, а тому суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду першої інстанції і ухвалює нову ухвалу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14 липня 2014 року щодо ОСОБА_7 , якою залишено без задоволення його заява про застосування амністії скасувати.
Заяву ОСОБА_7 задовольнити.
На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10.10.2012 року звільнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії цієї ухвали.

Головуючий-

Судді: