печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2015 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

в присутності підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_4 , погоджене заступником начальника управління - начальником відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, працюючого на посаді заступника начальника Переяслав-Хмельницької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Київській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вигляді тримання під вартою.

ВСТАНОВИВ:
Згідно висунутої підозри, в період з 14.07.2013 року по 11.01.2014 року ОСОБА_7 , обіймаючи згідно наказу Міністерства доходів і зборів України від 05.07.2013 № 1706-о, посаду заступника начальника Переяслав-Хмельницької ОДПІ ГУ Міндоходів у Київській області, на виконання протиправних вказівок заступника начальника ГУ Міндоходів у Київській області ОСОБА_9 , начальника управління податкового контролю та митного аудиту вказаного Головного управління ОСОБА_10 і начальника Переяслав-Хмельницької ОДПІ ОСОБА_11 , за попередньою змовою з останнім, перевищуючи свої службові повноваження, вчинив умисні дії, спрямовані на здійснення незаконного адміністративного тиску на ТОВ «Розподільчий центр «Плюс» і ТОВ «Кондитер-транс» з метою унеможливлення подальшого ведення ними господарської діяльності, які виразились в організації та забезпеченні призначення по формальних підставах позапланової документальної перевірки ТОВ «Кондитер-транс» з подальшим внесеннямдо акту перевірки указаного товариства від 02.10.2013 № 922/22-0/31101268, а також актів документальних перевірок ТОВ «Розподільчий центр «Плюс» від 24.09.2013 № 855/22-0/32395764 і від 18.12.2013 № 1511/22-0/32395764 завідомо неправдивих відомостей, і прийняття на їх підставі незаконних з внесеними завідомо неправдивими відомостями податкових повідомлень-рішень за формою «Р» від 14.10.2013 № , від 11.01.2014 № та від 17.10.2013 № на загальну суму донарахованих грошових зобов`язань і штрафних санкцій 36 540 122, 56 грн., яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, що мало спричинити тяжкі наслідки інтересам юридичних осіб, однак не довів свого умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі скасування рішень податкового органу у судовому порядку.
Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління МВС України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавляння волі строком до 10 років, а аналіз матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи свідчить про те, що він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення істини у справі, незаконно впливати на свідків, експертів в цьому же кримінальному провадженні, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недоцільним.

Заслухавши пояснення слідчого та прокурора в обґрунтування поданого клопотання, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників, які заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на безпідставність висунутої ОСОБА_7 підозри у вчиненні злочинів, передбачених 15 ч. 2, 28 ч. 2, 365 ч. 3 та 28 ч. 2, 366 ч. 1 КК України, позитивні дані про особу підозрюваного та відсутність в кримінальному провадженні об`єктивно підтверджених ризиків, з якими закон пов`язує доцільність застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вивчивши клопотання та дослідивши додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що ГСУ МВС України здійснюється досудове розслдівання в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000164 від 24.03.2014, за фактами вчинення у період 2013-2014 років службовими особами Міністерства доходів і зборів України кримінальних правопорушень, передбачених статями 364 ч. 1, 365 ч. 3, 15 ч. 2, 28 ч. 2, 365 ч. 3 та 28 ч. 2, 366 ч. 1 КК України.

В ході досудового розслідування 28.07.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених 15 ч. 2, 28 ч. 2, 365 ч. 3 та 28 ч. 2, 366 ч. 1 КК України.

Виходячи з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про ймовірну причетність ОСОБА_7 до вчинення злочинів за викладених у клопотанні обставин. Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті. Отже, посилання захисників на необґрунтованість висунутої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованих злочинів слідчим суддею до уваги не приймається.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно з ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені.

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, володіє вищою освітою та високими моральними якостями, працює, одружений, має утриманців та міцні соціальні зв`язки, за місцем роботи та постійного проживання характеризується позитивно.

Враховуючи характер висунутої підозри, який не містить посилання на заподіяння тяжких наслідків від вчинення інкримінованих злочинів, позитивні дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , а також відсутність даних про наявність з його сторони спроб ухилитися від органу досудового розслідування та перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, про що в тому числі свідчить його систематична явка за викликом органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, а відтак відмовляє задоволенні клопотання.

Оцінивши в сукупності всі вищезгадані обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_7 та тяжкості висунутої йому підозри і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, працюючого на посаді заступника начальника Переяслав-Хмельницької ОДПІ Головного управління Міндоходів у Київській області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши у період доби з 22-00 год. до 07-00 год. наступної доби не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на неї обов`язків.

Покласти на ОСОБА_7 наступні передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (групи слідчих у кримінальному проваджені), прокурора, слідчого судді та суду;

2) утримуватися від спілкування з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 ;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання слідчому, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали визначити до 30.09.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1