Справа № 473/3428/15-к
ВИРОК
іменем України
"04" лютого 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
представників потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
законного представника ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представника служби в справах дітей Вознесенської міськой ради ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0000860 за обвинуваченням
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, який навчається на 3-му курсі Вознесенського професійного аграрного ліцеї, не одруженого, який проживає в АДРЕСА_1 , не судимого,
- у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, студента 3-го курсу Вознесенського коледжу МДАУ, не одруженого, який проживає в АДРЕСА_2 , не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає в АДРЕСА_3 , не судимого,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, суд,
ВСТАНОВИВ:
На початку квітня 2015 року, більш точний час встановити не виявилось можливим, у вечірній час доби, неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проходячи повз будівлю котельні, яка розташована в АДРЕСА_4 , помітив, що на території котельні знаходяться металеві ворота. Після чого в останнього виник умисел на таємне викрадення вищевказаних воріт.
Наступного дня, приблизно о 15.00 год., реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. ОСОБА_11 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , шляхом вільного доступу проникли на не охоронювану територію котельні, де маючи прямий умисел та корисливий мотив на заволодіння металевими воротами розміром 3,15х3,50 метрів, винесли їх з території котельної та завантаживши до автомобіля Мерседес 313 державний номер НОМЕР_1 , перевезли до пункту прийому металобрухту, що розташований по вул. Леніна в м. Вознесенську, де реалізували зазначені ворота за 1100 грн. Даною крадіжкою Приватному сільськогосподарському підприємству Відродження спричинено матеріальні збитки на суму 12 172 грн.
Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_11 виним себе в скоєні злочину не визнав та пояснив, що він проживає за 200-300 метрів від території котельні. В квітні-травні 2015 року біля 16.00-17.00 год., на території, що прилягає до котельні він знайшов два листи металу, які лежали на землі та були закидані сміттям. На слідуючий день біля 10.00-11.00 год. він знову прийшов до території котельні і побачив, що метал ще знаходиться на тому ж місці. Розуміючи, що один він їх підняти не зможе ОСОБА_11 подзвонив своїм друзям ОСОБА_13 та ОСОБА_12 і повідомив, що він знайшов метал та звернувся з проханням допомогти його вивезти. Вони погодились і всі зустрілись біля котельної. Вони сиділи та чекали приїзду автомобіля, за який домовився ОСОБА_12 . Через деякий час до котельної приїхав мікроавтобус Мерседес в якому знаходились водій та чоловік на ім`я ОСОБА_15 . ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 загрузили метал до автомобіля, поїхали на пункт прийому металобрухту та здали дані ворота. ОСОБА_11 отримав 1000 грн. Частину грошей, а саме 150 грн. він віддав ОСОБА_12 , щоб той віддав гроші ОСОБА_15 для розрахунку з водієм, а інші гроші вони витратили втрьох.
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_12 винним себе в скоєні злочину не визнав і пояснив суду, що навесні 2015 року до нього подзвонив ОСОБА_11 з проханням допомогти перевезти металобрухт. ОСОБА_12 погодився і ОСОБА_11 повідомив йому, що потрібно прийти до котельної на першому мікрорайоні, також ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 , що металобрухт важкий і попросив знайти автомобіль, який його перевезе. По дорозі до котельної ОСОБА_12 подзвонив своєму дядькові ОСОБА_16 і останній дав йому телефон їх знайомого ОСОБА_15 , подзвонивши якому ОСОБА_12 домовився за автомобіль для того, щоб перевезти металобрухт. Коли ОСОБА_12 прийшов до території котельної, то побачив, що на землі лежали два листи металу розміром 1,2х1,3 метри. Метал був в тріщинах, куски від нього були відламані. На той момент там вже знаходився ОСОБА_13 . На питання ОСОБА_12 кому належить цей метал ОСОБА_11 пояснив, що цей метал нікому не належить. Через хвилин 40 до території котельної приїхав автомобіль Мерседес зеленого кольору в якому знаходились ОСОБА_15 та водій. Дмитро допоміг ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 завантажити металобрухт та вони всі разом поїхали до пункту прийому металобрухту де здали цей метал. Особисто ОСОБА_12 ніяких грошей не отримував. ОСОБА_11 дав ОСОБА_15 200 грн., а ОСОБА_12 пачку цигарок;
Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_13 винним себе в скоєні злочину не визнав і пояснив суду, що навесні в денний час йому подзвони ОСОБА_11 та повідомив, що йому потрібна допомога в завантаженні металобрухту. ОСОБА_13 прийшов до території котельні, де його чекав ОСОБА_11 та побачив, що останній згортає сміття, під яким знаходиться листи металу. На питання ОСОБА_13 що це за метал ОСОБА_11 повідомив що цей металобрухт нікому не належить і лежить в цьому місці тривалий час. В цей час також прийшов ОСОБА_12 , а через хвилин 15-20 під`їхав мікроавтобус Мерседес зеленого кольору . В автомобілі був водій та чоловік на ім`я ОСОБА_15 . Перший металевий лист вони підняли та завантажили втрьох, а другий лист їм допоміг завантажити ОСОБА_15 . Вони поїхали на пункт прийому металу та розвантажили ворота там. ОСОБА_18 гроші не отримував, хто розраховувався з водієм не бачив. ОСОБА_11 придбав йому пачку цигарок.
Але винність обвинувачених в соєні злочину повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:
- поясненнями представника потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив суду, що в квітні 2015 року до нього звернувся директор ПСП Відродження з питання крадіжки з котельної ПСП Відродження. З котельні були викрадені двоє воріт. Вартість великих воріт складає 13 556 грн.;
- поясненнями свідка ОСОБА_19 , який пояснив суду, що він є директором ПСП Відродження. На початку 2015 року підприємство на аукціоні придбало приміщення котельні, що розташоване в м. Вознесенську по вул. Шевченка. Після Великодня працівники підприємства повідомили ОСОБА_19 , що зникли ворота з приміщень котельної. Заступник ОСОБА_19 - ОСОБА_20 перевірила даний факт та звернулась до міліції. Через деякий час ОСОБА_20 повідомила ОСОБА_19 , що їй дзвонив дідусь ОСОБА_21 та питав, що трапилось з воротами та те, що він хоче під`їхати до керівництва ПСП Відродження поговорити. Через півтора місяця до ОСОБА_19 приїхали дідусь ОСОБА_21 та батько ОСОБА_13 та почали вмовляти свідка забрати заяву про крадіжку та пропонували гроші в сумі 12 000 грн. в відшкодування вартості воріт, але з даного питання вони не порозумілись;
- поясненнями свідка ОСОБА_20 , яка пояснила суду, що вона в 2015 році працювала заступником директора ПСП Відродження. В березні 2015 року підприємство через аукціон придбало приміщення котельні по вул. Шевченка в м. Вознесенську. В квітні 2015 року, після Великодня, вона приїхали на об`єкт і виявила, що на об`єкту відсутні двоє воріт. 14.04.2015 року була проведена інвентаризація в зв`язку з крадіжкою і, згідно інвентаризаційному опису, великі ворота були оцінені біля 13 000 грн. Через деякий час до неї подзвонив дідусь ОСОБА_21 і повідомив, що ворота знаходяться на Черметі та обіцяв їх привезти, але більше не дзвонив. Крім того від директора ПСП Відродження ОСОБА_19 вона дізналась, що до нього приїжджали ОСОБА_18 та ОСОБА_22 і пропонували відшкодувати вартість великих воріт;
- поясненнями свідка ОСОБА_23 , який пояснив суду, що він працює в КП Єдність. Фактично кожного дня він проходить біля приміщення котельної, що по вул. Шевченка в м. Вознесенську. В 2015 році з приміщення котельної ворота зникли. Ворота були приблизно 3 на 3 метри;
- поясненнями свідка ОСОБА_24 , яка пояснила суду, що є фізичною особою підприємцем, яка займається оцінкою майна. 03.09.2015 року до неї звернулись представники ПСП Відродження з метою оцінки вартості викрадених воріт з приміщення котельні розмірами 3,5 на 3,15 метрів та 2,17 на 1,63 метри . Вона провела ринкову оцінку воріт витратно-порівняльним методом. Вартість великих воріт, виходячи з того, що вони були не нові, скала 13 556 грн. До цього в березні 2015 року вона проводила для управління комунальної власності оцінку об`єкта котельні, що по вул. Шевченка в м. Возенсенську. На той момент ворота на приміщенні котельної були на місці. Тоді вираховувався відсоток зносу будівлі в цілому. При оцінці вартості воріт враховувався відсоток їх зносу виходячи із відсотку зносу будівлі;
- поясненнями ОСОБА_25 , який пояснив суду, що він працює ПП Юголомресурс ваговиком. В квітні 2015 року на підприємство привезли амортизаційний деформований метал ворота. Метал привезли молоді хлопці віком 20-30 років на мікроавтобусі з метою здачі їх на металобрухт. Розвантажували цей метал 3 чи 4 особи. За дані ворота він сплатив їм приблизно 900 грн.;
- поясненнями свідка ОСОБА_26 , який пояснив суду, що в квітні 2015 року до нього зателефонував його племінник ОСОБА_22 і попросив допомогти знайти автомобіль, щоб його друг міг перевезти металобрухт. Свідок запропонував племіннику подзвонити його знайомому ОСОБА_15 , який працював на Новій Пошті. Більше йому по даному факту нічого не відомо;
- поясненнями свідка ОСОБА_27 , який пояснив суду, що навесні 2015 року в денний час йому зателефонував ОСОБА_22 , який є дядьком обвинуваченого ОСОБА_21 , з проханням допомогти перевезти метал, який знаходиться на першому мікрорайоні. ОСОБА_27 домовився за перевозку зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_28 у якого є мікроавтобус Мерседес зеленого кольору, а сам приїхав до магазину Міраж. Там вже знаходились кілька хлопців серед яких був ОСОБА_29 . Вони всі разом пішли на територію котельні де на асфальті, біля споруди, лежали металеві ворота. Після чого ОСОБА_27 зустрів водія і вони вдвох приїхали до котельної, де свідок показав водію, що потрібно забрати. За допомогу ОСОБА_27 ніякої матеріальної винагороди не отримав;
- поясненнями свідка ОСОБА_30 , який пояснив суду, що навесні 2015 року в першій половині дня йому подзвонив знайомий на ім`я ОСОБА_15 з проханням перевезти ворота з першого мікрорайону. ОСОБА_31 спитав чи не крадені ці ворота, на що ОСОБА_15 завірив його, що ні. ОСОБА_31 , на належному йому мікроавтобусі, приїхав до магазину Міраж, де його вже чекав ОСОБА_15 , який махнув йому рукою, щоб свідок їхав за ним, а сам пішов попереду. Він доїхав до території старої газової котельні, заїхав на територію, де знаходились хлопці віком біля 20 років та на землі лежали ворота. Хлопці завантажили ці ворота, після чого вони всі сіли до автомобіля та поїхали на пункт прийому металобрухту. Після того, як метал був зважений та розвантажений ОСОБА_15 заплатив ОСОБА_32 150 грн. і він поїхав додому;
- поясненнями свідка ОСОБА_33 , який пояснив суду, що навесні 2015 року він та ОСОБА_11 , проходили повз території старої котельної на першому мікрорайоні та побачили, що на подвір`ї лежать ворота. На слідуючий день, ОСОБА_11 . Розповів ОСОБА_34 , що він, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 здали ворота, які вони бачили у дворі котельної на металобрухт;
- поясненнями свідка ОСОБА_35 , яка пояснила, що вона є бабусею ОСОБА_13 . В квітні 2015 року вона була вдома. Мешкає свідок на третьому поверсі і з вікон її квартири добре видно територію старої котельної. Біля 12.00 год. вона бачила двох чоловіків, які за допомогою інструменту знімали малі ворота з котельної. Вона подумала, що це працівники підприємства та лягла відпочити. Через деякий час вона побачила, що малих воріт вже не має, а великі ворота на котельної ще стояли. Вранці, коли вона виносила сміття, великих воріт вже не було;
- поясненнями ОСОБА_10 , яка пояснила суду, що вона є матір`ю ОСОБА_11 . В зв`язку з скрутним матеріальним становищем в родині її син часто збирав та здавав металобрухт. Навесні 2015 року її син приніс додому 300 грн. і сказав, що це гроші від здачі металобрухту, який він знайшов біли старої котельної;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.04.2015 року, згідно якого ОСОБА_20 зазначає, що в квітні 2015 року невстановлені особи скоїли крадіжку металевих воріт з приміщення, яке належить ПСП Відродження, що розташоване в м. Вознесенську по вул.Шевченко,35 А;
- протоколом огляду місця події від 14.04.2015 року та протоколом огляду місця події від 29.04.2015 року з фототаблицею, згідно яких оглянута територія котельної, розташована в АДРЕСА_4 ,а, в даній будівлі відсутні вікна та двоє воріт. В самому приміщенні котельної знаходиться сміття;
- договором купівлі продажу будівлі котельної та актом приймання-передачі будівлі котельної, згідно яких ПСП Відродження 11.03.2015 року придбало будівлю котельної в АДРЕСА_4 ;
- інвентаризаційним описом основних засобів. , згідно якої вартість металевих воріт розміром 3,15х3,5 метрів складає 12 172 грн.;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.07.2015 року з фототаблицею, згідно якого підозрюваний ОСОБА_11 , в присутності захисника та законного представника, показав та пояснив, що він разом зі своїми знайомими ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , яким він попередньо подзвонив, шляхом вільного доступу зайшли на територію котельні по АДРЕСА_4 , де загрузили ворота, які лежали на території до автомобіля та здали на металобрухт;
- матеріалами тимчасового доступу в кримінальному провадженні, з яких видно, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 постійно спілкувались між собою в квітні 2015 року.
Аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів досліджених і перевірених судом у справі, якими обґрунтовується винуватість обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, які є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, приводять суд до переконання доведеності вини обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у пред`явленому їм обвинувачені за ч.2 ст.185 КК України.
Аналізуючи викладене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 , які виразилися в таємному викрадені чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньо змовою групою осіб, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_12 , які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньо змовою групою осіб, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_13 , які виразились в таємному викрадені чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньо змовою групою осіб, належить кваліфікувати за ч. 2 ст.185 КК України.
Дії обвинувачених судом не можуть бути кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, так як жодних доказів на підтвердження проникнення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у приміщення котельної та скоєння крадіжки саме звідти стороною обвинувачення не надано.
Доводи обвинувачених та їх захисників про те, що обвинувачені не мали намір вчиняти крадіжку, а ворота, які знайшов ОСОБА_11 на території котельні, сприймались обвинуваченими, як такі, які нікому не належали і були металобрухтом, не можуть бути прийняті судом до уваги.
Так, відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верхованого Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності від 06.11.2009 року №10, предметом злочинів проти власності є майно, яке має певну вартість і є чужим для винної особи.
Визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього злочину, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно, шляхом таємного викрадення.
Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього злочину, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки -- місця, час, спосіб та обставини скоєння злочину.
Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно знаходиться на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічійним, таким від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.
Спосіб викрадення майна є таємним, одним із різновидів якого є викрадення майна у присутності інших осіб, які на переконання винної особи, не сприймають його дії, як викрадення майна.
Чітке розмежування крадіжки як кримінального правопорушення від знахідки чужого майна, навів Верховний Суд України у постанові від 11.12.2014 року у справі № 5-23кс14.
Згідно п.2 вказаної постанови, за нормативним визначенням крадіжка - це таємне викрадення майна, яке є завідомо чужим для винного, тобто воно перебуває у власності іншої особи, і винний не має на це майно ні дійсного, ні гаданого права.
Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці особою, яка знала, кому належить це майно, мала підстави вважати, де знаходиться власник речі, і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
На відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не вчинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.
Але зібраними під час досудового розслідування доказами, які були перевірені під час судового розгляду, встановлено, що дані ворота знаходились саме на території котельної, яка належала ПСП Відродження, і власник розраховував, що ворота знаходяться саме там. Територія котельної мала, згідно протоколів огляду місця події, залишки огорожі у вигляді паркану та кам`яних стовпчиків, ворота знаходились біля двох отворів, з одного з яких ці ворота були зняті, отвір обладнаний металевим каркасом, який має отвори для фіксування воріт по два з обох сторін. Звідси, обвинувачені знали, що виявлене ними майно має власника власник котельної, якому відоме місце знаходження воріт територія котельної. Вони не мали ні дійсного ні гаданого права на це майно. Усвідомлюючи це вони таємно викрали ворота.
У контексті конкретних обставин цієї справи необхідно зазначити, що незаконне таємне заволодіння майном, що фактично не вийшло з володіння власника, але опинилось з будь-яких причин у неналежному місці, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно зі ст.66 КК України, є скоєння злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , згідно зі ст.66 КК України, суд не вбачає.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , згідно зі ст.66 КК України, суд не вбачає.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує те, що він скоїв злочин середньої тяжкості, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що він раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо, та вважає можливим, на підставі ст.75, 104 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує те, що він скоїв злочин середньої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, те, що він раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується, та вважає можливим, на підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує те, що він скоїв злочин середньої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, те, що він раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягувався, виключно позитивно характеризується, та вважає можливим, на підставі ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
ПСП Відродження був заявлений цивільним позов про відшкодування завданих злочином матеріальних збитків в сумі 13 556, 00 грн. Даний позов суд вважає підлягаючим задоволенню на суму 12 172 грн. До даного висновку суд прийшов в зв`язку з наступним. Обґрунтовуючи даний позов ПСП Відродження посилалось на висновок про вартість майна виконаний фізичною особою підприємцем ОСОБА_24 , в той час, як по справі слідчим призначалась товарознавча експертиза на вирішення якої було постановлено питання про ринкову вартість викрадених воріт, виконання даної експертизи було доручено експертам НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївської області. Відповідно до повідомлення №213 від 29.07.2015 року так як місце знаходження воріт не відомо, проведення повного, всебічного дослідження об`єкту пов`язане з встановленням факту наявності та характеру експлуатаційних дефектів, а також визначення точних розмірних характеристик об`єкту дослідження не є можливим. Звідси суд вважає, що при оцінці вартості воріт необхідно керуватись інвентаризаційним описом основних засобів від 14.04.2015 року складеного працівниками ПСП Відродження, згідно якого вартість викрадених воріт складає 12 172 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України засудженого ОСОБА_11 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
ОСОБА_12 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_12 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
ОСОБА_13 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_13 звільнити від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом, передбачені ст.76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Стягнути солідарно з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на користь приватного сільськогосподарського підприємства Відродження завдані злочином матеріальні збитки в сумі 12 172 (дванадцять тисяч сто сімдесят дві) грн.
На вирок суду можуть бути подані апеляції протягом 30 днів до апеляційного суду Миколаївської області з дня його проголошення через Вознесенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1