Справа № 468/1767/15-к

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ
20.11.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області

в складі: судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баштанка кримінальне провадження № 0000644 по обвинуваченню

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баштанка Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, учня Державного навчального закладу "Баштанський професійний ліцей" не працюючого, не одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,який обвинувачується за ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Піски Баштанського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з загально-середньою освітою, не працюючого, не одруженого, згідно ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого по АДРЕСА_3 , який обвинувачується за ч.2 ст.289, ч.3 ст. 185 КК України
за участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законного представника: ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника ССД

Баштанської РДА ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:
24.09.2015 року в м. Баштанка обвинувачені ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_3 , за пропозицією останнього, вступили між собою в попередню злочину змову направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом з метою його подальшого продажу для власного збагачення, а також на викрадення чужого майна з гаражу № НОМЕР_1 розташованого по вул. Промисловій в місті Баштанка.

Реалізуючи свій злочинний намір обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 24.09.2015 року біля 01 год. 00 хв. прибули до гаражу № НОМЕР_1 , розташованого по вул. Промисловій в місті Баштанка. Обвинувачені відсунули лист шиферу на даху гаражу та через виниклий отвір проникли в середину. В гаражі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відкрили з середини внутрішній замок воріт. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на заволодіння транспортними засобами, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 поклали виявлений в гаражі мопед «Ноnda Dіо» в багажник автомобіля ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 , який теж знаходився в гаражі.

Крім того реалізуючи свій злочинний намір направлений на крадіжку чужого майна обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з вищевказаного гаражу потерпілого викрали: електрозварювальний апарат ВХ6-250-2 АКЛ бувший у користуванні вартістю 600 грн., електричну дриль, потужністю 1200 Вт, бувшу у користуванні вартістю 400 грн., електричну дриль, потужністю 600 Вт, бувшу у користуванні вартістю 200 грн., електричний кутовий пристрій (болгарку), бувшу в користуванні, вартістю 400 грн..Вказане майно ОСОБА_4 та ОСОБА_3 поклали в багажник автомобіля ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував в гаражі.

Після цього ОСОБА_4 за допомогою ключів, які знаходились в замку запалення, запустив двигун автомобіля та обвинувачені на зазначеному автомобілі виїхали з гаражу і в подальшому розпорядились транспортними засобами та викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 незаконно заволоділи автомобілем ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_2 1982 року випуску, вартістю 49020 грн., мопедом «Ноnda Dіо» вартістю 4000 грн., внаслідок чого потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальних збитків на суму 53020 грн., а також таємно викрали належне потерпілому майно на суму 1600 грн.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скоїли злочини передбачені ч.2 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч.3 ст.185 КК України, крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням в приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вчинення обвинуваченими інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується показами самих обвинувачених, які винними себе у вчиненому визнали повністю.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що ввечері в процесі розмови ОСОБА_10 запропонував викрасти автомобіль з гаражу по вул. Промисловій в м. Баштанка. Він погодився. В гараж проникли через кришу гаража, шляхом відсування шиферу. В гаражі виявили автомобіль ВАЗ, мопед , який погрузили в багажник автомобіля, а також зварювальний апарат, дриль, "болгарку". Після чого на автомобілі виїхали з гаражу і поїхали в напрямку с. Новоіванівка, де залишили автомобіль і викрадене майно, окрім мопеду в лісосмузі. На мопеді повертались в м. Баштанка. В путі слідування мопед зламався, після чого вони його також залишили. З вартістю і кількістю викраденого майна погоджується. На відшкодування шкоди сплатив потерпілому 4000 грн. Хто розібрав мопед і пошкодив автомобіль не знає. Заявлений потерпілим позов визнає. У вчиненому кається..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 покази обвинуваченого ОСОБА_4 підтвердив, пояснивши, що він запропонував вчинити злочин з гаражу, що належить ОСОБА_6 , оскільки знав де розташований цей гараж. У вчиненому кається.

Вина обвинувачених у вчинені інкримінованих їм кримінальних правопорушень також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 24.09.2015 року вранці йому зателефонувала сусідка і повідомила про те, що відчинені двері гаража. Прийшовши до гаража виявив відсутність автомобіля, мопеда, зварювального апарату, "болгарки", 2 дрилів. Проникнення в гараж відбулось через кришу. Від мопеду повернули лише запчастини, автомобіль виявили в Снігурівському районі пошкодженим. Повернули також "болгарку" і зварювальний апарат. Літвінко сплатив йому 4000 грн. на відшкодування збитків, а ОСОБА_7 6000 грн. Підтримує заявлений цивільний позов частково на суму 12000 грн.

З показів законного представника ОСОБА_7 встановлено, що вчинення сином крадіжки дізналась від працівників міліції. Частково відшкодувала потерпілому завдані збитки. Сина виховує сама. З батьком син не спілкується і не отримує від нього матеріальної допомоги. Син має дохід у розмірі 300 грн. стипендії. Іншого доходу або майна ОСОБА_10 не має. Заявлений цивільний позов визнає. Просила не позбавляти сина волі. Запевнила суд, що зможе здійснювати контроль над сином для забезпечення його належної поведінки.

Вина обвинувачених у вчиненому також підтверджується письмовими доказами по справі, а саме :

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 від 24.09.2015 року про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якої встановлено, що в ніч на 24.09.2015 року невідомі особи проникли до належного йому гаражу № НОМЕР_1 , що розташований по вул. Промисловій в місті Баштанка та незаконно заволоділи належними йому автомобілем та мопедом. Крім того вчинили крадіжку майна, чим завдали матеріальної шкоди на загальну суму 54620 грн.;
-протоколом огляду місця події від 24.09.2015 року, згідно якого встановлено, що місцем вчинення злочину є гараж № НОМЕР_1 , що розташований по АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_6 ;

-довідкою про вартість від 16.10.2015 року, згідно якої встановлено, що вартість автомобіля ВАЗ 2107 1982 року випуску, складає 49020 грн., мопеду «Ноnda Dіо» бувшого у користуванні 4000 грн., електрозварювального апарата ВХ6-250-2 АКЛ бувшого у користуванні 600 грн., електричної дрилі, потужністю 1200 Вт, бувшої у користуванні 400 грн., електричної дрилі, потужністю 600 Вт, бувшої у користуванні 200 грн., електричного кутового пристрою (болгарки), бувшої у користуванні 400 грн.;

-протоколом огляду місця події від 02.10.2015 року в ході якого було оглянуто, виявлений на вул. К.Маркса в м. Снігурівка автомобіль ВАЗ 2107 1982 року випуску, що належить потерпілому ОСОБА_6

-розписками потерпілого ОСОБА_6 від 09.10.2015 року і 10.10.2015 року про отримання на зберігання автомобіля ВАЗ 2107 1982 року випуску, мопеду «Ноnda Dіо» в розукомплектованому стані, електрозварювальний апарат ВХ6-250-2 АКЛ, електричний кутовий пристрій (болгарку);

-протоколами проведення слідчого експерименту від 30.10.2015 року, під час проведення якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на місці в присутності понятих добровільно розповіли та показали обставини вчинення ними крадіжки майна та незаконного заволодіння транспортними засобами з приміщення гаражу № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та розташований по вул. Промисловій в м. Баштанка Миколаївської області.

Відповідно до вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності свідчать про вчинення обвинуваченими злочинів передбачених ст. 289 ч.2 , 185 ч.3 КК України за інкримінованих їм обставин.

Заявлений і підтриманий по справі потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов на суму 12000 гривень суд вважає доведеним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обов`язок батьків відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди. За такого з урахуванням відшкодування ОСОБА_7 6000 грн. потерпілому, а обвинуваченим ОСОБА_4 4000 грн., суд вважає, що стягненню із ОСОБА_7 на користь потерпілого підлягає 5000 грн., а з ОСОБА_4 7000 грн.

При призначені покарання обвинуваченим суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії тяжкого злочину, повне визнання обвинуваченими своєї вини, роль кожного з обвинувачених у вчинені злочину.

Обвинувачений ОСОБА_10 за місцем навчання та проживання характеризуються позитивно, вчинив злочин у неповнолітньому віці, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, виховується в неповній сім`ї, часткове відшкодування шкоди потерпілому, що він є ініціатором вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, частково відшкодував завдану шкоду потерпілому.

За такого суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів буде призначення їм покарання у межах санкцій інкримінованих статей, а враховуючи щире каяття обвинувачених у вчиненому і сприяння в розкритті злочину, їх молодий вік в сукупності з частковим відшкодуванням шкоди і із застосуванням ст.75 КК України, тобто з випробуванням з іспитовим строком.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України суд,

ПРИСУДИВ:
Визнати ОСОБА_3 і ОСОБА_4 винними за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185 КК України та призначити їм за цими статтям покарання:

-за ст.289 ч.2 КК України по 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна, кожному;

-за ст.185 ч.3 КК України по 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 5 ( п`ять ) років позбавлення волі без конфіскації майна, кожному.

На підставі ст.75, 104 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного за вироком суду покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного за вироком суду покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком в 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Сягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 7 000 грн. (сім тисяч гривень) на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 5000 грн. ( п`ять тисяч гривень) на відшкодування матеріальної шкоди.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: