Дата документу Справа № 320/1817/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1707/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 320/1817/15-к
Категорія: ст. 125 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000157 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Феодосії АР Крим, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не працює, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_7 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок щодо нього змінити в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_8 моральної шкоди, зменшивши її розмір до 300 гривень.

В обґрунтування скарги апелянт посилається на те, що доказами у провадженні, зокрема його показаннями, свідків та самої потерпілої було встановлено, що остання постійно провокувала конфлікти між ними, ображала його і 13.01.2015 року вона, ображаючи його, фактично виступила ініціатором конфлікту. Проте суд, не надав належної оцінки діям потерпілої як протягом тривалого часу до цього конфлікту, так і діям, що спровокували конфлікт, внаслідок чого необґрунтовано стягнув з нього суму моральної шкоди в розмірі 3 000 грн., не навівши при цьому мотивів, за якими вважає цю грошову суму об`єктивною та співмірною моральним стражданням потерпілої.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 114 грн. 75 коп. та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн., а всього 3 114 грн. 75 коп.

Згідно з вироком, 13 січня 2015 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля відчинених дверей квартири АДРЕСА_3 , раптово, безпідставно, на ґрунті особистих неприязнених відносин з ОСОБА_8 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар правою рукою в область лівого ока ОСОБА_8 , чим заподіяв їй тілесні ушкодження: забій лівого очного яблука, крововилив під його кон`юктиву, синець, травматичний набряк м`яких тканин навколо лівого ока, що супроводжувались незначним транзиторним зниженням гостроти зору, які кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, понад 6, але не більше 21 дня.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 125 ч. 2 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я понад 6, але не більше 21 дня.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, в судових дебатах: прокурора, який просив вирок залишити без змін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Висновки місцевого суду про наявність вини ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка, та які не оскаржуються в апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, місцевий суд врахував, що останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, а тому правильно призначив йому покарання у виді громадських робіт, які передбачені санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення ОСОБА_7 призначеного місцевим судом покарання.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про те, що суд не врахував, що потерпіла постійно провокувала конфлікти між ними, 13.01.2015 року, вона ображаючи його, фактично виступила ініціатором конфлікту, внаслідок чого необґрунтовано стягнув з нього суму моральної шкоди в розмірі 3000 грн., не навівши при цьому мотивів, за якими вважає цю грошову суму об`єктивною та співмірною моральним стражданням потерпілої, не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

При розв`язанні цивільного позову потерпілої про відшкодування моральної шкоди місцевий суд, враховуючи характер вчиненого діяння, а також те, що вона перенесла моральні страждання, пов`язані з фізичним болем, принизливим станом, в якому вона перебувала після спричинення їй тілесних ушкоджень, на обличчі в неї тривалий час був синець, у зв`язку з чим було порушено її звичний уклад життя, задовольнив позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди частково, стягнувши на користь останньої замість заявленої суми у розмірі 20 000 грн., тільки 3 000 грн.

Колегія суддів вважає, що при визначені розміру цивільного позову місцевим судом повною мірою враховано вимоги статей 23, 1167 ЦК України, зокрема враховано глибину фізичних та душевних страждань, котрих зазнала потерпіла у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, у зв`язку з чим розмір моральної шкоди у сумі 3000 грн., який підлягає стягненню з обвинуваченого є розумним і справедливим, а тому навіть з врахуванням доводів останнього про те, що потерпіла постійно провокувала конфлікти між ними, 13.01.2015 року фактично вона виступила ініціатором конфлікту, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4