Справа № 443/1877/15-к Провадження № 1-кп/443/169/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року. Жидачівський районний суд Львівської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, м. Жидачеві (об"єднанні) кримінальні провадження № 0001001 від 06.11.2015 року, № 0001003 від 06.11.2015 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, допризовника, з базовою

загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше несудженого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений- неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в кінці жовтня 2015 року в нічний час, в м. Ходорові Жидачівського району Львівської області, з алеї "Небесної сотні", що на майдані "Воїнів Упа" шляхом вільного доступу таємно викрав п"ять декоративних саджанців породи туя на загальну суму 750,00 грн, чим завдав КП "Ходорівське управління комунального господарства" матеріальні збитки на вказану суму.

Крім того, обвинувачений 05.11.2015 р. приблизно в 14.00 год в м. Ходорові вул. Б.Хмельницького, 63 Жидачівського району, знаходячись в палаті Ходорівської районної лікарні, де проходив курс лікування, шляхом вільного доступу, таємно викрав планшет DIGMA Optima ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , вартістю 2000 грн, який належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 , чим завдав потерпілому матеріальні збитки на вказану суми.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у предявленому йому обвинуваченні, підтвердив факти таємного викрадення майна, належного потерпілим, за обставин викладених вище. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Винуватість ОСОБА_5 , крім особистого визнання ним вини, підтверджується також протоколами огляду місця події від 06.11.2015 р. та 19.11.2015 р.і довідками про вартості викраденого .

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 та ч. 2 ст. 185 КК України, так як таємно викрав чуже майно, повторно, за які підлягає відповідальності.

При призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_5 суд враховує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на час вчинення злочину та розгляду справи є неповнолітнім, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину та поверненню викраденого майна, позитивно характеризується за місцем проживання, виховується матір"ю, думку потерпілих, які просять суворо не карати це обставини, які пом"якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання, суд не знаходить і вважає, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі, передбаченої санкціями вмінених частин статті.

У судовому засіданні захисником неповнолітнього обвинуваченого, заявлено клопотання, яке підтримане обвинуваченим та законним представником, про звільнення від покарання із застосування до нього примусових заходів виховного характеру- у виді передачі його під нагляд матері.

Прокурор та інші учасники судового провадження не заперечують проти задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

Вчинені неповнолітнім кримінальні правопорушення, передбачені ч. ч. 1 і 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Враховуючи, що на момент постановлення вироку, внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки ОСОБА_5 не потребує застосування покарання, суд, з врахуванням наведеного та позиції потерпілих, які просять суворо не карати обвинуваченого, вважає, що є підстави для звільнення, відповідно до ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітнього обвинуваченого від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, які сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Вирішуючи питання про обсяг застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру, суд крім наведеного вище враховує заяву матері про передачу сина під її нагляд, а також і те, що має належні умови життя та виховання, здатна забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього та постійний контроль за його поведінкою.

Керуючись ст. 368, 373-376, 484, 485, 487 КПК України, ст. 103, ч.1, п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст.185 КК України і призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.
На підставі п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання і застосувати примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері ОСОБА_6 на строк 1 рік.

Речові докази: п"ять саджанців туї, планшет залишити потерпілим згідно їх розписок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча - суддя
Примітка: вирок в одному примірнику виготовлено в нарадчій кімнаті