Провадження № 1-кс/14/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника та представника - адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 20.07.2015 року про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2015 року до Солом`янського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_4 в якій він посилається на наступне. 20.11.2013 року він звернувся до Солом`янського РУ ГУМВС України в м.Києві із заявою про скоєння крадіжки і зазначив осіб, яких підозрює. 21.11.2013 року було розпочате досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0013305 за ч.1 ст.185 КК України. 28.12.2013 року воно було закрите, але постановою прокурора Солом`янського району м.Києва постанова слідчого про закриття провадження була скасована. 03.02.2015 року кримінальне провадження було вдруге закрито і знову постановою прокурора від 25.02.2015 року постанова слідчого було скасована і розпочате досудове розслідування, яке насправді не проводилось. З листа заступника прокурора Солом`янського району м. Києві, яке він отримав 04.12.2015 року на своє звернення, дізнався, що постановою слідчого від 20.07.2015 року кримінальне провадження знову закрито. Вважає постанову незаконною, тому що слідчим допущено неповноту досудового розслідування, не враховано обставин, які мають значення для справи.
В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали.
В судове засідання слідчий не з`явився, надав копію постанови про закриття кримінального провадження, що у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що, в провадженні слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР 21.11.2013 року за №013305 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч.1 КК України.

20.07.2015 року слідчим СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 за результатом розгляду матеріалів досудового розслідування, винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст185 КК України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити, чи було дотримано органом досудового слідства вимоги ст. 284 КПК України. Проте, слідчим такі вимоги закону дотримано не було.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Разом з цим, постанова від 20.07.2015 року про закриття кримінального провадження не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування з огляду на зміст заяви про кримінальне правопорушення.

Так, за змістом постанови висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, слідчий обґрунтував тим. що під час досудового розслідування допитати додатково потерпілого ОСОБА_4 не виявилося можливим, своєю поведінкою потерпілий дає підстави вважати, що він не бажає підтримувати сторону обвинувачення, свідків та очевидців та особу правопорушника встановити не вдалося.

Між тим, закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину можливо у разі встановлення, що діяння мало місце, але кримінальним законом воно не визнається злочином, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки складу злочину, але внаслідок малозначності не становить суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним; діяння вчинено в стані необхідної оборони або крайньої необхідності; мало місце добровільна відмова від вчинення злочину; особа не є суб`єктом злочину або не досягла віку, з якого наступає кримінальна відповідальність.

Отже, не встановивши наявність події злочину, слідчий прийшов до передчасного висновку про відсутність складу злочину.

За змістом ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, передбачених частиною першою цієї статті, які підлягають доказуванню, адже мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком деяких випадків, покладається на слідчого, прокурора.

Так, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, не вбачається, що слідчий проводив досудове слідство,і на підставі яких даних він прийшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення.

Між тим, з оскарженої постанови убачається , що слідчим не був визначений той обсяг слідчих дій, які необхідно вчинити у даному кримінальному провадженні, та не визначено, які процесуальні дії виконані, тобто які долучені та досліджені документи, допитані особи, дані щодо яких наявні в матеріалах цього провадження, та за обставинами, що підлягають у ньому доказуванню.

Виходячи з цього, документального підтвердження виконання вимог закону, що під час досудового розслідування було вжито необхідних заходів для всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, немає, а тому питання про наявність чи відсутність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до вимог КПК України слідчим належним чином і з достатньою повнотою не з`ясовані, внаслідок чого прийняте ним рішення про закриття цього кримінального провадження, вважаю передчасним і безпідставним.

Таким чином, за результатами розгляду скарги слідчий суддя, ознайомившись з постановою, якою закрито кримінальне провадження, заслухавши пояснення заявника та його представника, не може погодитись, що постанова слідчого є обґрунтованою, а досудове слідство проведено належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

За таких обставин, за результатами перевірки законності прийнятого рішення, зважаючи на те, що скарга є обґрунтованою, слідчий суддя вбачає підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 303- 309, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скасувати постанову слідчого СВ Солом`янського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 від 20.07.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру судових розслідувань за №013305 від 21.11.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .