печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9673/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Мельник А.В., при секретарі Борисенко А.В. за участю особи, яка подала скаргу,- ОСОБА_1, захисника - адвоката Гузир В.П, прокурора Безщасного Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Рубан А.Г. від 15 квітня 2013 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні №0000233

В С Т А Н О В И В :

Скаржник 30.04.2013 року звернувся до суду зі скаргою в якій просив:

1.Скасувати постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України, Рубана А.Г. від 15 квітня 2013 року про відмову у задоволенні клопотання захисту від 10.04.2013 року.

2.Зобов'язати слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України, Рубана А.Г. провести слідчі дії, які полягають у встановленні обставин за яких у працівників СБ України з'явилися електронні ВМД, копії яких знаходяться на а.с. 38-59 та 69-93 у томі 1. Допитати за участю захисту відповідних працівників СБ України.

3. Зобов'язати слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України, Рубана А.Г. провести процесуальні дії за участі захисту та відповідних працівників Державної митної служби, оглянути ЄАІС ДМСУ за 02 квітня 2011 року для визначення осіб, які у цей день мали доступ до бази даних та склали звіти по митній системі від 02.04.2011 та скопіювали електронні копії ВМД ( згідно переліку в т.1 а.с. 38-59 та 69-93).

Допитати за участю захисту відповідних працівників Держмитслужби України.

4. Зобов'язати слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України, Рубана А.Г. провести процесуальні дії, для отримання з ДМСУ порядку інформаційного обміну між митними та іншими державними органами та долучити цей документ до матеріалів кримінального провадження.

В обґрунтування вимог скарги зазначав, що у провадженні СВ Генеральної прокуратури України знаходиться кримінальне провадження № 0000233 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.368 КК України (слідчий Рубан А.Г.)

Дане кримінальне провадження розпочате у зв'язку з повернення кримінальної справи по обвинувачення ОСОБА_1 за ч.2 ст.368 КК України для проведення додаткового дослідування.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов'язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом'якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Незважаючи на вищезазначені вимоги кримінального процесуального законодавства, слідчим Рубаном А.Г. на протязі 5 місяців досудового розслідування не вчиняються слідчі дії, які направлені на встановлення істини у кримінальному провадженні, ігноруються вказівки апеляційного суду та не виявляються службові особи, причетні до штучного створення видимості доказів протиправної поведінки заявника

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Під час проведення такої слідчої (розшукової) дії присутні особи, що її ініціювали, мають право ставити питання, висловлювати свої пропозиції, зауваження та заперечення щодо порядку проведення відповідної слідчої (розшукової) дії, які заносяться до протоколу.

10.04.2013 року ОСОБА_1 було подане клопотання про встановлення обставин, за яких у працівників СБ України 02.04.2011 року з'явилися копії електронних вантажних митних декларацій, щодо ТОВ "Юнайтед Форест" , ТОВ " К.А.Н. строй", про огляд за участю сторони захисту ЄІАС Держмитслужби за 02.04.2011 року, допит за участю захисту працівників Держмитслужби , відповідальних за ведення ЄІАС Держмитслужби за 02.04.2011 року, про долучення до матеріалів кримінального провадження порядок інформаційного обміну між митними та іншими державними органами.

Постановою слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України, Рубана А.Г. від 15 квітня 2013 року було відмовлено у задоволенні клопотання від 10.04.2013 року . Дана постанова була вручена скаржнику 25.04.2013 року.

Скаржник вважає дану відмову безпідставною і такою, що призводить до порушення вимог кримінального процесуального закону та порушує охоронювані законом права та інтересів учасників кримінального провадження з огляду на наступне.

Так, ч. 2 ст. 308 Митного Кодексу України ( в редакції 2002 року) передбачено, "інформація щодо експортно-імпортних операцій конкретних суб"єктів зовнішньоекономічної діяльності може надаватися тільки органам досудового слідства у зв"язку з розслідуванням кримінальних справ". Станом на 02.04.2011 року жодної кримінальної справи не було порушено.

Як зазначає слідчий у оскаржуваній Постанові, копії електронних вантажних митних декларацій, щодо ТОВ "Юнайтед Форест" , ТОВ " К.А.Н. строй" надійшли до ГПУ 15.04.2011 року. Твердження слідчого , що 14.04.2011 року ( за день до фактичного надходження матеріалів до ГПУ) зазначені матеріали були перевірені уповноваженим підрозділом є надуманими , незаконним та такими, що покривають службових осіб.

Посилання слідчого на статтю 8 Закону України " Про оперативно-розшукову діяльність" є незаконним, так як Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність" від 18 січня 2001 р. перелік процесуальних джерел доказів доповнений джерелом непроцесуальним. Так, указаний Закон визначив, що: "Негласне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, зняття інформації з каналів зв'язку, контроль за листуванням, телефонними розмовами, телеграфною та іншою кореспонденцією, застосування інших технічних засобів одержання інформації проводяться за рішенням суду, прийнятим за поданням керівника відповідного оперативного підрозділу або його заступника. За результатами здійснення зазначених оперативно-розшукових заходів складається протокол з відповідними додатками, який підлягає використанню як джерело доказів у кримінальному судочинстві".

Але в матеріалах кримінального провадження немає і не може бути таких протоколів, тому що не видавалися судом дозволи на негласне проникнення 02.04.2011 року ( до порушення кримінальної справи) до ЄІАС Держмитслужби. За таких обставин зазначені дії є незаконними, а винні у цьому службові особи не встановлені.

Враховуючи бездіяльність органу досудового розслідування скаржник вважає, що слідчий не зацікавлений у встановлені істини у даному кримінальному провадженні та ігнорує вимоги діючого законодавства, які регламентують завдання та засади кримінального провадження.

Під час розгляду скарги скаржник та його адвокат підтримали скаргу з викладених в ній підстав.

Прокурор просив суд відмовити у задоволені скарги, оскільки оскаржена постанова є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог діючого законодавства.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, прихожу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду скарги встановлено, що 10.04.2013 до Головного управління з розслідування особливо важливих справ Генеральної прокуратури України надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_1 датоване 10.04.2013 у кримінальному провадженні № 0000233, про проведення певних процесуальних дій щодо встановлення обставин отримання працівниками СБУ електронних копії вантажно-митних декларацій з бази даних Київської регіональної митниці.

Клопотання розглянуто слідчим в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Рубаном А.Г. та 15.04.2013 у відповідності до ч.2 ст. 220 КПК України винесено постанову про відмову в його задоволенні.

Вказана постанова слідчого є законною та обґрунтованою з наступних підстав.

Так, зазначені у клопотанні ОСОБА_1 від 10.04.2013 документи, зокрема, облікові картки ТОВ «Кондор», ТОВ «К.А.Н. строй», ТОВ «Юнайтед Форест», звіти по митній системі від 02.04.2011, електронні копії до вантажних митних декларацій №№10013003/2011/103036, 10013003/2011/103042, 10013003/2011/104218, 10013003/2011/104223, 10013003/2011/104229, 10013003/2011/103030, 10013003/2011/103038, 10013003/2011/104213, 10013003/2011/104220, 10013003/2011/104225, 10013003/2011/103035, 10013003/2011/103039, 10013003/2011/104214, 10013003/2011/104221, 10013003/2011/104227,

відповідно до супровідного листа Служби безпеки України від 14.04.2011 №14/12758 надійшли в матеріалах оперативно-розшукової діяльності щодо протиправних дій ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України 15.04.2011.

За результатами розгляду даних матеріалів 18.04.2011 Генеральною прокуратурою України відносно ОСОБА_1 порушено кримінальну справу № 49-3156, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України.

В подальшому, в ході розслідування по справі в Київській регіональній митниці проводилися виїмки документів, в тому числі і ті, які перераховані в клопотанні ОСОБА_1 Вищевказані документи приєднані до матеріалів кримінальної справи №49-3156 у якості речових доказів, у зв'язку з чим неодноразово детально оглядались під час досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» (в редакції, яка діяла станом на квітень 2011 року) співробітники Служби безпеки України при виконанні завдань оперативно-розшукової діяльності наділені правом ознайомлюватися з документами та даними, що характеризують діяльність підприємств, установ та організацій, вивчати їх, за рахунок коштів, що виділяються на утримання підрозділів які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, виготовляти копії з таких документів, за вимогою керівників підприємств, установ та організацій -виключно на території таких підприємств, установ та організацій, а з дозволу суду - витребувати документи та дані, що характеризують діяльність підприємств, установ, організацій, а також спосіб життя окремих осіб, підозрюваних у підготовці або вчиненні злочину, джерело та розміри їх доходів, із залишенням копій таких документів та опису вилучених документів особам, в яких вони витребувані, та забезпеченням їх збереження і повернення у встановленому порядку.

Законність оперативно-розшукових заходів відносно ОСОБА_1 була перевірена уповноваженим підрозділом Генеральної прокуратури (довідка від 14.04.2011), при цьому порушень при провадженні оперативно-розшукових заходів не встановлено.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За таких обставин, враховуючи, що слідчим у відповідності до вимог чинного законодавства розглянуто вищевказане клопотання підозрюваного і про відмову в його задоволенні винесено законну і обґрунтовану постанову, підстав для задоволення скарги підозрюваного ОСОБА_1 немає.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309,376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого в особливо важливих справах Генеральної прокуратури України Рубан А.Г. від 15 квітня 2013 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000233 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголосити о 13 годині 45 хвилин 23 травня 2013 року.

Слідчий суддя А.В.Мельник