Справа № 666/5964/15-к
Провадження № 1-кп/666/378/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 жовтня 2015 року Дніпровський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003743 від 03.10.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Умань Черкаської області, українки, громадянки України, розлученої, не працюючої, освіта середня-спеціальна, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.302 КК України,-

встановив:
ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб, спрямовану на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії та усвідомлюючи небезпеку своїх дій, яка полягає у приниженні честі та гідності, створенні загрози поширення небезпечних хвороб та аморальності, виступила посередником при здійсненні розпусних дій, що виразилися в підшукуванні учасників для розпусних дій, їх знайомство та організація зустрічі таких осіб.

Так, ОСОБА_5 , 05.10.2015 року близько 17.00год., з метою наживи, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , звела для розпусти ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за що отримала від ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 800грн., за надання послуг сексуального характеру ОСОБА_7 та за звідництво ОСОБА_7 з ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.302 КК України, звідництво для розпусти, вчинене з метою наживи.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.302 КК України, щиро розкаялася, пояснила що активно сприяла розкриттю злочину та дала детальні пояснення про обставини вчинення злочину та укладення угоди. Пояснивши про те, що 05.10.2015 року близько 17.00год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , звела ОСОБА_6 з ОСОБА_7 для розпусти, за що отримала від ОСОБА_6 800,00гривень.

22.10.2015 року ОСОБА_5 погодила із прокурором призначення їй покарання за інкримінований злочин за ч.2 ст.302 КК України - у вигляді одного року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Відповідно до п.п.2,3,4 ст.76 КК України, покласти обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам КПК України, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченої повне розуміння нею ї процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо неї обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити дану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 вчинено злочин середньої тяжкості, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити і відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідки невиконання угоди.

ОСОБА_5 під розписку відповідно до ст.474 КПК України, роз`яснено процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснено виключні підстави оскарження вироку суду винесеному на підставі угоди, а також можливість подачі прокурором клопотання про скасування вироку в межах строків притягнення до кримінальної відповідальності за інкримінований злочин.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладення угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченою узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.302 КК України, а тому визнання нею винуватості є цілком виправданим.

Суд вважає, що обставини, які пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер інкримінованого правопорушення цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні, яке відповідає вимогам КК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 жовтня 2015 року в кримінальному провадженні № 0003743 від 03.10.2015 року між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.302 КК України та призначити покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.

На підставі пп.п.2,3,4 ст.76 КК України, покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 «особисте зобов`язання» - не змінювати до набрання вироком законної сили.

Речові докази: сейф-пакет НДКЦ при УМВС України в Херсонській області №2978668 вважати повернутим за належністю.

Речові докази:грошові кошти у сумі 800,00гривень, а саме банкноти Національного Банку України номіналом: 200,00гривень,серії:ЕФ7536385,КЙ 5054691, ЕА 2854525 і МБ 7886383, які були вилучені при документуванні злочинної діяльності конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані за проведення фізико-хімічної експертизи №1771-х від 07.10.2015 року в розмірі 921,60грн.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Херсонської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляції до Дніпровського районного суду м.Херсона.

Копію вироку негайно вручити після його проголошення засудженій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1