АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/913/15 Справа № 705/4861/15-к Категорія: ст. 539 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
при секретарі ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування по відношенню до нього умовно - дострокового звільнення , -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно ухвали суду першої інстанції ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України, оскільки відбуває покарання у вигляді 7 років позбавлення волі за вироком Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.08.2009 року за ч.3 ст. 187 КК України та станом на 25.08.2015 року відбув ? частини строку покарання.

Клопотання мотивовано тим, що за час перебування засудженого в Роменській виправній колонії № 56 характеризувався позитивно, мав 5 заохочень. По прибуттю в Старобабанівську ВК 92, захворів на легеневу хворобу, має одне заохочення, судові витрати відшкодував, тому за час відбування покарання своєю поведінкою довів своє виправлення.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування по відношенню до нього умовно - дострокового звільнення.

Суд першої інстанції посилається на те, що засуджений під час утримання в Роменській виправній колонії № 56 характеризувався позитивно, мав 5 заохочень та одне стягнення. Але з 26.11.2014 року ОСОБА_7 відбуває покарання в Старобабанівській ВК № 92, за час перебування не працевлаштований, що підтверджується матеріалами подання та характеристикою Старобабанівської ВК № 92, де вказано, що ОСОБА_7 до праці не залучався, не має жодного заохочення, в матеріалах подання не зазначено де, який період і ким засуджений працював, які функціональні обов`язки виконував, позов за вироком суду в сумі 300 грн. 48 коп. не відшкодовано, тому не встановлено, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_7 , подав апеляцію з доповненнями, в якій вказує, що суд першої інстанції поверхнево та однобічно розглянув його клопотання посилаючись лише на думку прокурора, не дослідивши належним чином фактичні обставини справи, та не з`ясувавши їх причини виникнення. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляції, та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, думку засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляцію з доповненнями, та просив її задоволити з наведених в ній підстав, крім того пояснив, що судом не взято до уваги його характеристики, та заохочення, які були в нього під час перебування в Старобабанівській ВК №92, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. Вказаних вимог при винесенні ухвали місцевий суд дотримався в повному обсязі.
Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Виправлення засудженого підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Судом першої інстанції вірно враховано те, засуджений під час утримання в Роменській виправній колонії № 56 характеризувався позитивно, мав 5 заохочень та одне стягнення. Але з 26.11.2014 року ОСОБА_7 відбуває покарання в Старобабанівській ВК № 92, за час перебування не працевлаштований, що підтверджується матеріалами подання та характеристикою Старобабанівської ВК № 92, де вказано, що ОСОБА_7 до праці не залучався, не має жодного заохочення, в матеріалах подання не зазначено де, який період і ким засуджений працював, які функціональні обов`язки виконував, позов за вироком суду в сумі 300 грн. 48 коп. не відшкодовано, тому не встановлено, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, колегія суддів бере до уваги те, що відповідно до характеристики ОСОБА_7 під час перебування в СІЗО та в Старобабанівській ВК №92 характеризується посередньо. За період відбування покарання з 31.03.2014 року по 07.07.2015 року мав лише одне заохочення.

З урахуванням вище наведеного, та враховуючи поведінку засудженого, колегія суддів, не вбачає, що він довів своє виправлення та може бути умовно-достроково звільнений від відбування покарання за наведених вище умов.

Враховуючи наведене, ухвала Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2015 року є законною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляції засудженого ОСОБА_7 й скасування ухвали суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 11 вересня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування по відношенню до нього умовно - дострокового звільнення залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :