Справа № 347/1987/15
Провадження № 1-кп/347/133/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000082 від 28.02.2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росільна Богородчанського району Іванов-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , приватний підприємець, одружений, освіта середньо-спеціальна, українець, громадянин України, раніше не судимий, - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч. 2, 135 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та завідомо залишив без допомоги особу, яка перебувала в небезпечному для життя стані і яка була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, оскільки останній зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, крім того він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Кримінальні правопорушення скоєно при наступних обставинах:

27 лютого 2015 року біля 19 години, в умовах недостатньої видимості через темну пору доби, водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом - малотонажним фургоном марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 212D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався автодорогою Т-09-09 Снятин-Косів- Старі Кути через с. Черганівка Косівського району у напрямку с. Старі Кути. У цей час, в попутному із автомобілем напрямку, правим узбіччям рухався велосипедист ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. с. Старий Косів Косівського району, велосипед якого із заду був обладнаний світлоповертачем. ОСОБА_4 , проявляючи злочинну необережність, у ситуації погіршення видимості у напрямку руху, викликаного світлом фар невстановленого зустрічного транспортного засобу, не зменшив швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами видимості дороги у напрямку руху та в подальшому, при засліпленні - не зупинився, не змінюючи смуги руху, а продовжив рух керованим автомобілем. Керуючи транспортним засобом, водій ОСОБА_4 , не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу зупинити його у межах видимості дороги, не переконавшись, що це буде безпечним для інших учасників руху, змінив напрямок руху, виїхав за межі проїзної частини дороги на праве узбіччя дороги по ходу свого руху. ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити перешкоду для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_9 на відстані, достатній для зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, проявив неуважність під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним та у с. Черганівка Косівського району, неподалік стовпа лінії електромережі за № 155, на узбіччі, вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 . Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми із забоєм головного мозку важкого ступеня, дифузними аксональними ураженнями, субарахноїдальним крововиливом, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення та від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 помер у Косівській ЦРЛ.

При цьому, водій ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху України, а саме:
п. 1.10 в частині визначення поняття «перешкода для руху» - нерухомий об`єкт в межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу; у частині визначення «проїзна частина» - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів; у частині визначення поняття «узбіччя» - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків передбачених Правилами дорожнього руху України. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок, або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);
п. 2.3. «б», який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;
п. 10.1., який зазначає, що перед початком руху, перестроюванням та будь - якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 12.1., який зобов`язує водія під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху ураховувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п. 12.3., згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п. 19.3, відповідно до якого, у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги рухи і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.
Зазначені порушення правил безпеки дорожнього руху стали безпосередньою причиною дорожньо - транспортної пригоди і перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_9 .
Крім цього, ОСОБА_4 , 27 лютого 2015 року біля 19 години, у с. Черганівка Косівського району Івано - Франківської області, скоївши наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , 1978 р.н., жит. с. Старий Косів Косівського району при керуванні транспортним засобом «MERCEDES-BENZ SPRINTER 212D», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , поїхав з місця події цим транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість надати допомогу потерпілому. Таким чином, ОСОБА_4 умисно, завідомо залишив без допомоги ОСОБА_9 , який перебував у небезпечному для життя стані, був позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок безпорадного стану і якого водій ОСОБА_4 сам поставив у небезпечний для життя стан.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч. 2, 135 ч. 1 КК України, визнав повністю та в судовому засіданні показав, що дійсно, за вказаних досудовим слідством обставин вчинив дані кримінальні правопорушення, у вчиненні яких щиро розкаявся та просив суд його суворо не карати та врахувати, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення з необережності та в добровільному порядку відшкодував заподіяну матеріальну та моральну шкоду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснивши вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу.

Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, а також роз`яснивши передбачені частиною 3 ст.349 КПК України процесуальні наслідки визнання цих обставин, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих діянь і його дії, що виразились у вчиненні кримінальних правопорушень а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та завідомо залишенні без допомоги особи, яка перебувала в небезпечному для життя стані і яка була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, оскільки останній зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, крім того він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан правильно кваліфіковано за ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й особу ОСОБА_4 який позитивно характеризується за місцем проживання, що стверджується характеристикою Черганівської сільської ради, на обліку в наркологічному кабінеті Косівської райполіклініки, та у лікаря психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щиросердечне каяття та сприяння слідству у розкритті злочину а також суд враховує і думку потерпілої, яка фактично не бажає суворого покарання для обвинуваченого та добровільне відшкодування обвинуваченим заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_4 а також думки потерпілої та з врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання, які суд визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, суд вважає за можливе виправлення підсудного без відбування реального покарання у вигляді позбавлення волі, тобто із застосуванням випробувального терміну у відповідності до вимог ст. 75 КК України та із покладенням на останнього обовязків в силу п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов потерпілою в справі не заявлявся.

Судові витрати по справі, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні в сумі 2886,36 (дві тисячі вісімсот вісімдесят шість грн. 36 коп.) слід стягнути із засудженого ОСОБА_4 .

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК .

На підставі наведеного, ч.3 ст.349 КПК України, керуючись ст.ст. 374, 376, ч.2 ст.394 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286 ч. 2, 135 ч. 1 КК України та призначити покарання:

за ст. 286 ч. 2 КК України 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки;

за ст. 135 ч. 1 КК України 1 (один) рік позбавлення волі .

У відповідності до ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 2 (два) роки;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням терміном 2 (два) роки.

Згідно п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти обов`язки на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти його про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по справі: велосипед із рамою зеленого кольору повернути потерпілій ОСОБА_7 , ЛФП жовтого кольору, скляні та пластмасові уламки, частини багажника велосипеда, колісний ковпак до автомобіля, дві матерчаті рукавиці чорного кольору та шапка чорного кольору знищити. Одяг ОСОБА_9 повернути потерпілій ОСОБА_7 .. Автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter 212 D жовтого кольору, реєстраційний № НОМЕР_2 повернути законному володільцю. Зразки фарби ЛФП, мікроволокна та волосся знищити.

Судові витрати по справі, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні в сумі 2886,36 (дві тисячі вісімсот вісімдесят шість грн. 36 коп.) стягнути із засудженого ОСОБА_4 .

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1