Пустомитівський районний суд Львівської області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2010 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Мусієвського В.Є.

при секретарі-Лисяк А.А.

з участю прокурора-Ліховина З.С.

представника потерпілого ОСОБА_1-ОСОБА_2

розглянувши матеріали кримінальної справи про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, безпартійного, військовозобовязаного, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

за ст.215 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.);

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, безпартійного, військовозобовязаного, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_6, особняк, раніше не судимого,

за ст.287 КК України (в редакції 2001 р.),-

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального висновку ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 13.08.1999 р. о 08 год. 00 хв. керуючи транспортним засобом марки „КАМАЗ 5320 номерний знак 46 85 ОНА та рухаючись ним на 21 км. + 800 м. автодороги Львів-Щирець Пустомитівського району Львівської області грубо порушив вимоги пунктів 1.2, 1.3, 1.5, 10.1, 11.2. 11.3, 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час руху не вів керований ним транспортний засіб якнайближче до правого краю проїзної частини, при виникненні небезпеки для руху у вигляді зміни технічного стану керованого ним транспортного засобу, повязаного із заклинюванням зовнішнього підшипника маточини лівого переднього колеса, прийняв рішення про виїзд на смугу зустрічного руху та виїзд на ліве по ходу його руху узбіччя дороги з метою уникнення зіткнення із зустрічним мікроавтобусом марки „ФОРД ТРАНЗИТ номерний знак 091 00 ТВ під керуванням ОСОБА_1, а також не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, такими своїми діями створив останньому аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між вказаними автомобілями. Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали технічні пошкодження, ОСОБА_1 та його пасажири ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - отримали легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, пасажири ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 - отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості, а пасажири ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 від отриманих травм померли.

Таким чином ОСОБА_3 своїми діями порушив правила безпеки руху, що спричинило потерпілим легких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень, а також загибель декількох осіб, вчинив злочин, передбачений ст.215 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.).

Згідно обвинувального висновку ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він перебуваючи на посаді механіка по експлуатації транспорту ЗАТ Львівське шляхове ремонтно-будівельне управління №1 та будучи особою, відповідальною за технічний стан та експлуатацію транспортного засобу марки „КАМАЗ 5320 номерний знак 46 85 ОНА відповідно до наказу №77/к ЗАТ Львівського ШРБУ №1 „Про безпеку руху на автотранспорті від 23.07.1999 р. і посадової інструкції від 25.05.1994 р., не забезпечив належне технічне обслуговування та належний експлуатаційний стан його ходової частини згідно п.31.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого 13.08.1999 р. о 08 год. 00 хв. у вказаного транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_3 на 21 км. + 800 м. автодороги Львів-Щирець Пустомитівського району Львівської області заклинило зовнішній підшипник маточини лівого переднього колеса в процесі руху, створивши умови виникнення крутного моменту автомобіля відносно його лівого колеса, повертання проти годинникової стрілки з послідуючим виїздом на смугу зутрічного руху та зіткненням з мікроавтобусом марки „ФОРД ТРАНЗИТ номерний знак 091 00 ТВ під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали технічні пошкодження, ОСОБА_1 та його пасажири ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 - отримали легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоровя, пасажири ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 - отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості, а пасажири ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 від отриманих травм померли.

Таким чином ОСОБА_4 своїми діями порушив випуск в експуатацію технічно несправного транспортного засобу, будучи особою відповідальною за технічний стан та експлуатацію транспортного засобу, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та смерть, вчинив злочин, передбачений ст.287 КК України (в редакції 2001 р.).

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнали повністю, щиро розкаюються та подали заяви про закриття кримінальної справи порушеної відносно ОСОБА_3 за ст.215 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.) на підставі ст.48 КК України (в редакції 1960 р.) та відносно ОСОБА_4 за ст.287 КК України (в редакції 2001 р.) на підставі ст.49 КК України (в редакції 2001 р.) - у звязку із спливом строку давності притягнення їх до кримінальної відповідальності. Вказане клопотання залишив на розсуд суду прокурор, представник потерпілого ОСОБА_1-ОСОБА_2 та заперечили в його задоволенні потерпілі ОСОБА_16, ОСОБА_17

Потерпілі ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_12, ОСОБА_18, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_9, ОСОБА_22, ОСОБА_23 в судове засідання не зявились, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомленими.

Заслухавши пояснення підсудних, які визнали свою вину, щиро розкаялися у вчиненому, просять звільнити їх від кримінальної відповідальності та закрити кримінальну справу про їх обвинувачення - ОСОБА_3 за ст.215 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.) на підставі ст.48 КК України (в редакції 1960 р.) та ОСОБА_4 за ст.287 КК України (в редакції 2001 р.) на підставі ст.49 КК України (в редакції 2001 р.), думку прокурора, потерпілих та представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що досудовим слідством дії підсудних кваліфіковані вірно, а тому ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України (в редакції 1960 р.) та ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України (в редакції 2001 р.), оскільки з дня вчинення ними злочинів минуло більше десяти років та відповідно пять років, а кримінальна справа про їх обвинуваченню підлягає закриттю.

Крім цього з матеріалів справи встановлено, що підсудний ОСОБА_3 не скривався від слідства і суду, що зокрема підтверджується постановою Галицького районного суду Львівської області про відмову в задоволенні подання слідчого МСГ СУ УМВСУ у Львівській області про взяття його під варту. Докази ухилення ОСОБА_3 від явки до правоохоронних органів в матеріалах кримінальної справи відсутні. Також з матеріалів справи вбачається, що вона неодноразово закривалась на підставі ст.6 п.2 КПК України за відсутністю в діях ОСОБА_3 складу злочину, а з постановою про порушення кримінальної справи відносно нього від 17.02.2005 р. він ознайомленим не був і тому немає підстав вважати про його ухилення від слідстава і суду.

З врахуванням вищенаведеного, осіб підсудних, обставин вчинення ними злочинів, суд вважає, що вони можуть бути звільнені від кримінальної відповідальності у звязку із закінченнм строків давності, оскільки протягом зазначених строків не вчинили нового злочину, не ухилялися від слідства і суду. Цивільні позови потерпілих з вказаних підстав слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст.48 КК України (в редакції 1960 р.), ст.49 КК України (в редакції 2001 р.), ст.282 КПК України,-

п о с т а н о в и в :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальну справу про його обвинувачення за ст.215 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.) на підставі ст.48 КК України (в редакції 1960 р.) у звязку із спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальну справу про його обвинувачення за ст.287 КК України (в редакції 2001 р.) на підставі ст.49 КК України (в редакції 2001 р.) у звязку із спливом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - скасувати.

Цивільні позови потерпілих про стягнення моральної шкоди та матеріальних збитків - залишити без розгляду.

Розяснити потерпілим, що вони мають право звернутись до суду з цивільними позовами про відшкодування моральної шкоди та матеріальних збитків в порядку цивільного судочинства.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом 7-ми діб з дня її винесення.

Суддя Мусієвський В.Є.