печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6772/13-к
У Х В А Л А

09 квітня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Пилаєва М.К., за участю секретаря Сосюри О.М., прокурора Козлова П.Б., підозрюваного ОСОБА_1, розглянувши скаргу останнього на постанову старшого прокурора прокуратури Печерського району міста Києва Козлова В.П. від 14 березня 2013 року в частині відмови в задоволенні клопотання про повторний допит потерпілого, допит осіб як свідків та витребування доказів у кримінальному провадженні №0000071,-

В С Т А Н О В И В :

29.03.2013 підозрюваний ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною скаргою в порядку ст.303 КПК України, уточнивши вимоги скарги в судовому засіданні з розгляду скарги 08.04.2013, зазначив, що оскаржує вказану постанову прокурора в частині відмови в задоволенні його клопотання про повторний допит потерпілого ОСОБА_3 з метою перевірки достовірності його показань, допит вказаних останнім осіб, з якими потерпілий намагався укласти договір, але не зміг цього зробити внаслідок накладеного постановою підозрюваного арешту, а також неможливість у зв'язку з цим потерпілим користуватись своїм автомобілем, а також витребування даних з БТІ, земельних ресурсів та нотаріальних контор, та просить зобов'язати прокурора задовольнити його клопотання та здійснити вказані слідчі дії.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1 послався на необґрунтованість відмови у задоволенні клопотання, разом з тим, на сьогодні, оскільки досудове розслідування у справі закінчено і справу з обвинувальним актом передано до суду, поставлені у клопотанні питання будуть з'ясовуватись на стадії підготовки кримінального провадження до судового розгляду. Разом з тим, по суті поставлених в клопотанні питань, підозрюваний пояснив суду, що вказані дані та показання потерпілого були необхідні підозрюваному для спростування тяжких наслідків для потерпілого, настання яких інкриміновано йому за підозрою у вчинені злочину за ч.3 ст.365 КК України, проте згідно остаточної підозри, останній підозрюється у вчиненні злочину за ч.1 ст.365 КК України та заподіянні потерпілому істотної шкоди. Разом з тим, ОСОБА_1, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Прокурор Козлов П.Б. надав суду матеріали кримінального провадження для огляду, на підставі яких було відмовлено в задоволенні клопотання підозрюваному ОСОБА_1, зазначивши, що в постанові обґрунтовано викладено підстави відмови в його задоволенні, оскільки потерпілий ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування був допитаний двічі, в тому числі слідчим суддею в судовому засіданні за участі ОСОБА_1, просив відмовити в задоволенні скарги. По суті скарги зауважив, що на сьогодні обвинувальний акт переданий до суду, матеріали будуть надані у встановленому КПК України порядку, мотиви відмови слідчого викладені в постанові, обставини, які бажає з'ясувати підозрюваний не відносяться до предмету доказування у даному провадженні. Разом з тим, процедура перевірки правдивості показань свідка може бути здійснена протягом судового розгляду, що передбачено ч.5 ст.225 КПК України.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали скарги та надані суду матеріали кримінального провадження №0000071, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора, про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, тощо.

13.03.2013 підозрюваний ОСОБА_1 звернувся до слідчого у даному кримінальному провадженні, на даний час старшого прокурора, Козлова П.Б. з клопотанням серед іншого про проведення за участю сторони захисту повторного допиту потерпілого ОСОБА_3, а також витребування даних, з метою перевірки правдивості його показань та отримання доказів для спростування обставин підозри ОСОБА_1 у вчиненні злочину за ч.3 ст.365 КК України./а.с.5-7/

Постановою старшого прокурора прокуратури Печерського району міста Києва від 14 березня 2013 року в цій частині відмовлено в задоволенні клопотання./а.с.8-9/

Відповідно до ч.3 ст.93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів серед іншого шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

Зокрема, виходячи з положень до ст.223, ст.224 КПК України допит особи відноситься до слідчих дій.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв'язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з постанови, при вирішенні клопотання прокурор виходив з того, що в ході досудового розслідування отримані достатні докази обставин підозри ОСОБА_1 у вчиненні злочину за ч.3 ст.365 КК України, відсутність необхідності перевіряти правдивість показань потерпілого, в тому числі виходячи з незмінності його показань, який допитувався двічі в ході досудового розслідування, в тому числі судом, був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, а також оскільки, на думку слідчого, обставини, які вважає за належне встановити підозрюваний не стосуються кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останній, а тому не відносяться до предмету доказування./а.с.5-6/

Таким чином, слідчий, оцінюючи самостійно відповідно до вимог ч.5 ст.40, ст.94 КПК України отримані в ході досудового розслідування дані, вважає їх достатніми для доведеності підозри ОСОБА_1, вказані висновки слідчого зроблені на підставі та в межах наданих слідчому ст.40, ст.84, ст.94 КПК України повноважень та у визначений цими статтями спосіб.

Виходячи зі змісту ст.84, ст.93, ст.94 КПК України та з викладеного у клопотанні підозрюваного ОСОБА_1 без обґрунтування необхідності перевірки правдивості показань свідка, а також необхідності витребування даних, тобто без обгрнутувнання яке значення мають обставини, що мав намір встановити підозрюваний, мотиви відмови прокурора є обґрунтованими, в тому числі і з огляду на можливість перевірити правдивість показань ОСОБА_3 протягом судового розгляду в порядку ч.5 ст.225 КПК України.

Разом з тим, доводи підозрюваного щодо недостовірності показань потерпілого, а також необхідності його повторного допиту для з'ясування поставлених в клопотанні питань та обставин, жодним чином не обґрунтовані, і по суті стосуються зібраних стороною обвинувачення даних для обґрунтованості підозри і оцінки доказів стороною захисту, і не можуть бути перевірені слідчим суддею при розгляді даної скарги, оскільки, виходячи з предмету судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що передбачено п.18 ч.1 ст. 3 КПК України, доведеність чи недоведеність стороною обвинувачення підозри особи не відноситься до предмету судового дослідження при розгляді даної скарги.

Перевіряючи дотримання прав та інтересів підозрюваного, слідчий суддя вважає відсутніми такі порушення оскаржуваною постановою прокурора, оскільки ОСОБА_1 приймав участь під час допиту вказаної особи на досудовому розслідуванні в судовому засіданні і мав можливість поставити всі наявні у нього питання, та обставина, на яку посилається підозрюваний, що слідчий суддя питань не ставив, а питання підозрюваного знімались пропурором як такі, що не стосуються предмету допиту, сама по собі не вказує на порушення прав підозрюваного, оскільки ст.ст.224, 225 КПК України не передбачено обов'язку слідчого судді (суду) ставити питання допитуваній особі, і напроти, враховуючи мотиви відмови прокурора, вказує на їх обґрунтованість і відсутність підстав для повторного допиту потерпілого та встановлення обставин, оскільки дотримання прав підозрюваного, як і інших учасників допиту потерпілого забезпечено слідчим суддею відповдіно до п.18 ч.1 ст.2 КПК України.

Також слідчий суддя вважає відсутніми порушення права сторони захисту на збирання доказів, оскільки відповідно до ст.93, ч.2 ст.94 КПК України отримати вказані дані та відомості підозрюваний може іншим шляхом, крім допиту та витребувнаня даних слідчим, жоден доказ не має наперед встановленої сили і приймаючи до уваги, що на час розгляду скарги досудове розслідування закінчилось, відповідно до вимог ст.315 КПК України за клопотанням сторони захисту потерпілий може бути допитаний при розгляді справи судом, в тому числі з метою уточнень, доповнень та перевірки правдивості його показань в порядку ч.4, ч.5 ст.225 КПК України.

Відтак, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 93, 220, 303-304, 306-307, 309, 372, ч.2 ст.376, ст.392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги на постанову старшого прокурора прокуратури Печерського району міста Києва Козлова В.П. від 14 березня 2013 року в частині відмови в задоволенні клопотання про повторний допит потерпілого, допит осіб як свідків та витребування доказів у кримінальному провадженні №0000071,- відмовити.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили та підлягає безумовному виконанню з моменту її оголошення.

Слідчий суддя М.К. Пилаєва