Справа №: 398/5522/15-к
ВИРОК
Іменем України
"16" лютого 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії кримінальне провадження за №0000901 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив спробу таємного викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.
10.11.2015 року близько 08 години 30 хвилин ОСОБА_5 прибув на територію Костянтинівського розрізу, розташованого в с.Березівка Олександрійського району Кіровоградської області належного ТОВ «Інвестсталь», де маючи намір на нетрудове збагачення за рахунок корисливого злочину - крадіжки, діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи настання наслідків, шляхом вільного доступу намагався таємно викрасти дві металеві рельси довжиною близько 2 метрів кожна, загальною вагою 260 кг, вартість якої становить 546 гривень 00 копійок, чим спричинив ТОВ «Інвестсталь» матеріальних збитків на вказану суму. Проте злочинний намір не було доведено до кінця (не було закінчено), з незалежних від ОСОБА_5 причин, оскільки його було затримано на місці вчинення злочину охоронцем ТОВ «Інвестсталь».
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив спробу таємного викрадення чужого майна, тобто, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.
16 лютого 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений ОСОБА_5 у виді 80 годин виправних робіт. Відповідно до вказаної угоди, матеріальні збитки до початку судового засідання потерпілому відшкодовані в повному обсязі, потерпілий претензій матеріального характеру до ОСОБА_5 не має. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно ч.3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Цивільний позов у справі не пред`явлено, а судові витрати - відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 376, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000901, укладену 16 лютого 2016 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Речові докази дві металеві рельси, довжиною близько 2 метрів кожна, які передано на зберігання представнику ТОВ «Інвестсталь» ОСОБА_6 , - направити за належністю власнику ТОВ «Інвестсталь».
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя