Справа № 521/6404/15-к
Пр-ня по справі № 1кп/521/404/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працюючого, не офіційно працюючого у ТОВ «Владівське подвір`я» різноробочим, одруженого, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні злочинів передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
08 травня 2014 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою м. Одеса, вул. Ленінградське шосе, 1/3 в м. Одесі, маючи намір на заволодіння чужим майном, вчинив напад на ОСОБА_4 . Діючи умисно ОСОБА_5 висказав погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останньої, та застосування наявного при собі ножа, який він продемонстрував потерпілій і тримав біля шиї ОСОБА_4 . Застосовуючи психічне насильство ОСОБА_5 зажадав від потерпілої передачі йому наявного в неї майна, а саме мобільного телефону марки «Нокія 101». Після заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_5 з місця події зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд. Своїми діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 250 грн.

Крім того, 08.05.2014 року продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 перебуваючи за адресою м. Одеса, вул. Ленінградське шосе, 1/3 приблизно о 21 годині 40 хвилин, маючи намір на заволодіння чужим майном, вчинив напад поєднаний із насильством небезпечним для життя чи здоров`я на потерпілу ОСОБА_7 . Насильство виразилося в нанесенні удару кулаком руки по голові останній та нанесенні їй ножем тілесних ушкоджень у вигляді: різаних ран лівого трапецієподібного м`язу, 2 пальців правої кисті, 4 пальців лівої кисті, які відносять до легких тілесних ушкоджень. Далі застосовуючи психічне насильство та погрожуючи подальшим застосуванням ножа ОСОБА_5 зажадав передачі потерпілою йому наявного у неї майна, а саме мобільного телефону марки «Нокіа С2-С». Заволодівши вказаним мобільним телефоном, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 1000 грн.

Через декілька хвилин після скоєння злочину ОСОБА_5 був затриманий співробітниками міліції.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановленому місці, у невстановлений час та у невстановленої особи придбав металевий ніж, який є холодною зброю колюче-ріжучої дії, виготовлений кустарним способом по типу кинджалів (кортиків) і який він став носити при собі, без передбаченого законом дозволу. 08.05.2014 року приблизно у період часу з 21 години 30 хвилин по 22 годину 00 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи на вул. Ленінградське шосе, 1/3 в м. Одесі, із застосуванням вказаної холодної зброї скоїв два розбійних напади. Після скоєння злочинів був затриманий співробітниками міліції та в нього була виявлена та вилучена вказана холодна зброя (ніж).

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованих йому злочинах фактично не визнав та показав, що він 08.05.2014 року у вечірній час рухався з дому у м. Одесу на мопеді. Зупинився по вул. Ленінградське шосе з метою надати можливість остигнути двигуну. В цей час до нього підійшли дві дівчини як він в подальшому дізнався ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Під час розмови з ними, він зрозумів, що вони повії, оскільки запропонували йому інтимні послуги. ОСОБА_5 спочатку відмовився. Тоді ОСОБА_4 та ОСОБА_7 почали погрожувати своїми зв`язками та своїм прикриттям у вказаній роботі, у випадку відмови від сплати за інтимні послуги. ОСОБА_5 дістав гаманець в якому показав невелику суму коштів. Фактично у гаманці було лише 30 гривень. Побачивши кошти він разом з ОСОБА_4 почали відходи від дороги. ОСОБА_7 відійшла від них на відстань приблизно 7-10 метрів. Потім ОСОБА_5 дістав ніж, одразу ж ОСОБА_4 сказала, щоб він сховав ніж, вона віддасть добровільно мобільний телефон. Оскільки грошових коштів у неї не було, ОСОБА_4 показала на ОСОБА_7 як на особу, у якій були грошові кошти. При цьому вона її підізвала до них. Чи бачила ОСОБА_7 як він вчиняє злочин у відношенні ОСОБА_4 , обвинувачений не знає. Забравши мобільний телефон першої потерпілої, ОСОБА_5 знову достав ніж. Потерпіла ОСОБА_7 тримала в руці мобільний телефон, однак віддавати не бажала, оскільки телефон їй не належав. Коли він намагався його вирвати з рук, телефон впав на землю. Шукаючи телефон, ОСОБА_5 знаходився на землі на колінах, при цьому ніж знаходився у внутрішній кишені куртки. Потерпіла ОСОБА_7 під час знаходження його на землі, штовхала його руками і в цей час на його думку могла порізати собі руки о його ніж, який прорізав куртку та фактично висунувся з неї. Знайшовши телефон, він сів на мопед і поїхав з вказаного місця. Від співробітників міліції він не переховувався. Його затримали на дорозі, коли він рухався на мопеді.

На додаткові питання, ОСОБА_5 показав, що телефони забрав у потерпілих з метою, щоб вони не зателефонували своїм покровителям. Чому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 казали про відсутність у них грошових коштів він пояснити не може. Грошові кошти у потерпілих не вимагав. Чому одразу після погроз ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не поїхав з місця події також пояснити не зміг. Чому достав ніж, фактично також пояснити не зміг. Жодній потерпілій ніяких тілесних ушкоджень, в тому числі ножем, не спричиняв. Умислу на скоєння розбійного нападу у нього взагалі не було. Вважає, що в його діях немає повторності.

Незважаючи на фактичне повне не визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах повністю доказана і підтверджується зібраними по кримінальному провадженню в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка будучи допитана в судовому засіданні показала, що 08.05.2014 року приблизно о 21 годині 30 хвилин знаходилась по вул. Ленінградське шосе в м. Одесі біля кафе «За Рулем». До неї на мопеді під`їхав раніше незнайомий чоловік, як в подальшому вона дізналась ОСОБА_5 , який почав розпитувати про інтимні послуги. Після чого запропонував відійти від дороги. Коли вони відійшли, ОСОБА_5 дістав ніж та почав вимагати її майно, а саме мобільний телефон та грошові кошти. ОСОБА_4 налякавшись, одразу віддала йому свій мобільний телефон та повідомила, що грошових коштів у неї не має. Далі ОСОБА_5 під погрозами повідомив їй, що остання покликала до себе ще одну дівчину, яка знаходилась поряд. На її прохання до них підійшла раніше їй не знайома ОСОБА_7 . Тоді ж одразу, ОСОБА_4 побігла до магазину, який знаходився поруч і попросила про допомогу. Хто саме викликав міліцію, вона не знає. Через деякий час приїхали співробітники міліції, які затримали ОСОБА_5 . Також потерпіла ОСОБА_4 показала, що вона чула крики про допомогу від потерпілої ОСОБА_7 , а в подальшому коли затримали ОСОБА_5 , бачила у неї порізи на руках та шиї. Мобільний телефон, потерпілій повернули одразу. Цивільний позов вона не заявляла і заявляти не буде.

Показами потерпілої ОСОБА_7 , які отримані органом досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України. Так потерпіла ОСОБА_7 була допитана слідчим суддею Малиновського районного суду м. Одеси 28.05.2014 року, під досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 225 КПК України, за участю всіх сторін кримінального провадження. Звукозапис судового засідання був відтворений під час судового розгляду. З показів потерпілої вбачається, що 08.05.2014 року вона знаходилась на вул. Ленінградське шосе в м. Одесі, біля кафе, будинок № 1/3 та чекала знайомого. В цей час під`їхав раніше невідомий чоловік, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, якого вона впізнає як ОСОБА_5 який запропонував заробити грошові кошти. Коли вони відійшли від дороги, ОСОБА_5 дістав ніж та почав вимагати грошові кошти та мобільний телефон. При цьому погрожуючи застосуванням ножа. Потім приставив ніж до горла та повідомив, що у випадку відмови від надання йому грошових коштів він вб`є потерпілу. Потерпіла ОСОБА_7 почала кричати, в цей же час, ОСОБА_5 закривав їй рот. Її крик почули інші дівчати, які знаходились неподалік та викликали співробітників міліції. Спочатку потерпіла чинила опір, однак після того як ОСОБА_5 вдарив її по голові та наніс ножеві порання по руках, вона впустила мобільний телефон. Він почав його шукати, в цей час потерпіла знову почала кричати. Коли він знайшов телефон то сів на мопед та уїхав. В подальшому приїхали співробітники міліції, які через деякий час затримали ОСОБА_5 .

На додаткові питання потерпіла показала, що вона вважає, що потерпіла ОСОБА_4 бачила як на неї вчинив напад ОСОБА_5 . Як скоював злочин ОСОБА_5 у відношенні потерпілої ОСОБА_4 вона не бачила. Місце злочину добре освітлювалось. Дії ОСОБА_5 вона сприймала як загрозу своєму життю та здоров`ю. Після вказаної подій її обстежували у медичному закладі та зашивали пальці.

Показами свідка ОСОБА_8 , який будучи допитаний в судовому засіданні показав, що працює міліціонером водієм спеціального підрозділу групи затримання ДСО ГУМВС України в Одеській області. 08.05.2014 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, він разом з іншими співробітниками міліції ОСОБА_9 , ОСОБА_10 знаходились на службовому автомобілі на чергуванні у Малиновському районі м. Одеси, біля Ленінградського шосе. Приблизно о 20-21 годині з пульту охорони поступив сигнал, про те, що у магазині «Зеленая Волна», який розташований за адресою м. Одеса, вул. Ленінградське шосе 1/3, біля АЗС «Шелл», спрацювала тривожна кнопка. Виїхавши на місце, вони встановили, що біля магазину знаходились дві особи жіночого статі, продавець магазину та особа на яку здійснив напад невідомий чоловік. З показів потерпілої дівчини, вони зрозуміли, що раніше незнайомий їй чоловік під`їхавши на мопеді шляхом погроз, в тому числі погрозою застосування ножа, який продемонстрував їй, заволодів її майном мобільним телефоном, та втік з місця злочину. Далі вони почули крик іншої дівчини з парку який знаходився поруч. Одразу ж вони побігли на крики про допомогу. Рухаючись в парку, вони бачили світло та силуети. По силуетам можливо було встановити, що чоловік б`є жінку, а потім сів на мопед та почав уїжджати з місця злочину. ОСОБА_8 повернувся до службового транспортного засобу і при переслідуванні разом з іншими співробітниками міліції затримали гр. ОСОБА_5 , який рухався на мопеді. Фактично з полю зору співробітників міліції, після скоєння злочину у відношенні другої потерпілої, ОСОБА_5 не вибував. Після його затримання, була викликана слідчо-оперативна група, яка проводила як затримання так і особистий обшук ОСОБА_5 . На одежі у ОСОБА_5 були чітко видні сліди крові. У другої потерпілої співробітники міліції бачили порізи різних частин тіла, рук та кров. Зі слів потерпіла пояснила, що ОСОБА_5 напав на неї, погрожував та застосував ніж який був при ньому, та заволодів її майном, а саме мобільним телефоном. Обидві потерпілі впевнено показали на ОСОБА_5 як на особу, яка скоїла розбійні напади на них та заволоділа їх майном.

Показами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є працівниками міліції та були в черговому наряді під час затримання ОСОБА_5 . Свідки в судовому засіданні дали аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_8 в частині обставин очевидцем яких вони були та підтвердили факт повідомлення від чергового про розбійний напад на потерпілих 08.05.2014 року приблизно о 21 годині на вул. Ленінградське шосе в м. Одесі, біля магазину «Зелена Хвиля», факт встановлення осіб потерпілих та встановлення обставин нападу раніше невідомої особи з ножем в руках та відібрання майна потерпілих, а також факт переслідування та затримання раніше невідомого чоловіка з прізвищем ОСОБА_5 .

Крім того, вина ОСОБА_5 повністю підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження і які судом дослідженні в порядку ст. 358 КПК України.

Повідомленням оператора «102» від 08.05.2014 року о 21 годині 30 хвилин, про те, що на вул. Ленінградське шосе, 1/3 у м. Одесі, біля магазину «Зеленая Волна», невідомий скоїв напад.

Протоколом огляду місця події від 08.05.2014 року, який проведений з 22 години 30 хвилин до 23 години 30 хвилин, яким були зафіксовані: місце скоєння злочину і обстановка злочину, а також виявлені сліди злочину та речові докази. Так, згідно протоколу, була оглянута дільниця території неподалік вулиць М. Грушевського та Хімічної в м. Одесі. Під час огляду місця події серед інших речей та предметів, був вилучений ніж, яким обвинувачений ОСОБА_5 погрожував потерпілим під час вчинення розбійного нападу.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2014 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 повідомила про скоєний злочин, а саме: 08.05.2014 року приблизно о 21 годині 07 хвилин невідомий чоловік, під загрозою застосування ножа заволодів її майном мобільним телефоном «Нокіа» чорного кольору. Сума збитків складає 250 гривень. Подія відбулась на вул. Ленінградське шосе, 1/3 біля магазину «Зелена Хвиля».

Повідомленням швидкої від 09.05.2014 року о 00 годині 17 хвилин про те, що з вул. Ленінградське шосе, 1/3 до МКЛ № 1 доставлена гр. ОСОБА_11 з тілесними ушкодженнями. Встановлений діагноз: ЗЧМТ, різана рана вказівного пальця правої кісті та безіменного пальця лівої кісті.

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2014 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) повідомила про скоєний злочин, а саме: 08.05.2014 року приблизно о 21 годині 10 хвилин невідомий чоловік, знаходячись на вул. Ленінградське шосе в м. Одесі, біля номеру 1/3, із застосуванням ножа відкрито заволодів мобільним телефоном «Нокиа С-203» чорного кольору з сім картою. Сума заподіяної шкоди складає 1000 гривень.

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08.05.2014 року, відповідно до якого слідчим СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області 08.05.2014 року о 23 годині 30 хвилин в м. Одесі, на перехресті вулиць М. Грушевського та Хімічної було затримано ОСОБА_5 . Підставою затримання, було те, що безпосереднє після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, а також сукупність очевидних ознак на місці події вказують на те, що саме ОСОБА_5 вчинив злочин. Під час затримання був проведений обшук затриманої особи, у якої виявлено та вилучено: серед інших речей, мобільний телефон «Нокіа 101» IMEI № 1 - НОМЕР_1 ; IMEI № 2 НОМЕР_2 » та мобільний телефон «Нокіа С 2-03» чорного кольору IMEI № 1 НОМЕР_3 ; IMEI № 2 НОМЕР_4 . Вказані мобільні телефони належать потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Протоколами огляду предметів від 20.05.2014 року та 28.05.2014 року відповідно до яких слідчим оглянуті мобільні телефони «Нокіа 101» IMEI № 1 НОМЕР_1 ; IMEI № 2 НОМЕР_2 » та «Нокіа С 2-03» чорного кольору IMEI № 1 НОМЕР_3 ; IMEI № 2 НОМЕР_4 , з двома сім картками.

Висновком судово-медичної експертизи № 1098 від 19.05.2014 року, відповідно до якої у гр. ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: різані рани області лівої трапецієподібного м`яза (1), ІІ-го пальця правої кисті (1), IV пальця лівої кисті (1). Вказані ушкодження заподіяні дією різального предмету, яким міг бути клинок ножа. Враховуючи характер і локалізацію тілесних ушкоджень, заподіяних гр-ці ОСОБА_7 вона могла здійснювати самостійні дії (рухати кінцівками, пересуватися, розмовляти, кричати). Дані ушкодження утворилися незадовго до звернення гр-ки ОСОБА_7 в спеціалізований лікувальний заклад (МКЛ № 1), і таким чином, могли бути заподіяні 08.05.14 року. Описані ушкодження, як у сукупності, так і окремо, не були небезпечні для життя, а тягнуть розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Висновком судово-медичної експертизи ножа № 237 від 29.05.2014 року, відповідно до якої: Кров потерпілої ОСОБА_7 за ізосереологічною системою АВО відноситься до групи А з ізогемагглютініном анти - В із супутнім антигеном Н. На ножі (по типу - кортик), з дерев`яною рукояткою, вилученому при огляді місця події, в об`єкті № - 2 (тут і далі маркування лабораторії; змиви на марлі) виявлена ??кров і виявлений білок людини, ядерні клітини не виявлені. Встановити статеву приналежність крові не виявилося можливим у зв`язку з відсутністю в препаратах ядер клітин крові, придатних для полоспецифіческої диференціації. При визначенні групової приналежності крові, виявленої в об`єкті № 2, виявлені антигени А і Н ізосереологічної системи АВО, властиві особі (особам) з групою крові А з ізогемагглютініном анті- В із супутнім антигеном Н, що не виключає походження крові від особи (осіб) з вищевказаною групою крові за системою АВО, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_13 . На вищезгаданому ножі - в об`єктах № 1 і 3 (Змиви на марлі) кров і підлягаючі подальшій ідентифікації ядерні клітини не виявлені.

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 388 від 30.05.2014 року, відповідно до якої: Кров потерпілої гр. ОСОБА_7 ( ОСОБА_12 ) відноситься до групи А з ізогемагглютініном анті -В ізосереологічної еритроцитарної системи АВО. На серветці зі змивом з місця події і куртці підозрюваного ОСОБА_14 виявлена ??кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлено антиген А, властивий групі А з ізогемагглютініном анті -В системи АВО. Таким чином, не виключається можливість походження крові на зазначених речових доказах від особи групи А з ізогемагглютініном анті -В, в т.ч. від потерпілої ОСОБА_13 ( ОСОБА_12 ).

Висновком судової експертизи дослідження холодної зброї № 169 від 29.05.2014 року, відповідно до якої: предмет представлений на дослідження (ніж вилучений в ході проведення ОМП за адресою м. Одеса, вул. Ленінградське шосе), являється холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений кустарним способом по типу кинджалів (кортиків).

Речові докази судом під час судового розгляду не досліджувались, оскільки сторони не оспорювали факту наявності вказаних речових доказів та процедуру їх вилучення під час досудового розслідування.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за епізодом злочинних дій у відношенні потерпілої ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

За епізодом злочинних дій у відношенні потерпілої ОСОБА_7 , суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій (розбій).

За епізодом виявлення кинджалу, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: носіння кинджалу без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання, щодо направлення умислу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує у сукупності всі обставини скоєного злочину. Суд враховує, що обвинувачений 08 травня 2014 року приблизно о 21 годині 30 хвилин рухаючись на мопеді по вул. Ленінградське шосе у м. Одесі, зупинився біля номеру 1/3, магазину «Зеленая Волна», з єдиним умислом вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, а також з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи. Скоєння злочинів щодо двох потерпілих окремо, було обумовлено обстановкою яка склалась в той час в тому місці. Про вказане свідчить, обране фактично безлюдне місце скоєння злочину, нічний час, несподіваність дій обвинуваченого, та несподіваність фізичного і психічного впливу на потерпілих, погроза застосування холодної зброї, застосування фізичного насилля за допомогою кинджалу (кортику) відкрито, раптово та несподівано. Безумовно погроза застосування кинджалу (кортику) та його застосування, отримання однією з потерпілих тілесних ушкоджень є обставиною яка загрожувала життю та здоров`ю потерпілих.

Визнання обвинуваченим під час судових дебатів своєї вини, на думку суду є лише способом пом`якшити покарання. Будь-які свідчення обвинуваченого є завжди такими, що не позбавлені суб`єктивізму, а можливо навіть й упередженості. Обвинувачений зазвичай має зовсім сторонню мету, відмінну від тієї, якою задається суд. У даному випадку обвинувачений фактично зізнався в тому, в чому неможливо було не зізнатись, оскільки докази дослідженні в судовому засіданні беззаперечно та прямо вказують на обвинуваченого як на особу, яка вчинила злочин. Підстав ставити під сумнів будь-які докази у суду не має. Таким чином, суд сприймає формальне визнання вини обвинуваченим, лише як його покази і критично ставиться до них як до обставини, що пом`якшує покарання.

Даючи аналіз доводам обвинуваченого, щодо кваліфікації його дій, а саме в частині вчинення розбійного нападу особою, яка раніше вчинила розбій (тобто повторно), судом встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК України. У даному випадку необхідно зазначити, що для повторності не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин (фактична повторність). Фактична повторність характеризується вчиненням кількома окремими діяннями в різний час (або в різних ситуаціях) кількох тотожних, однорідних або різних злочинів, за жоден з яких на момент вчинення останнього діяння особа не була засуджена. Вирішальним питанням для кваліфікації дій обвинуваченого у даному випадку є умисел обвинуваченого, який на думку суду не був єдиним для обох злочинів. Про вказане досить виразно свідчать не лише покази потерпілих, але й покази обвинуваченого, який в судовому засіданні взагалі заперечував наявність у нього будь-якого умислу на скоєння розбійного нападу. Ніж він достав лише з метою захисту від можливої агресії потерпілих та їх покровителів. Тобто його позиція, щодо єдиного умислу будь-якими доказами, окрім своїх висновків не підтверджується.

Щодо думки сторони захисту про безперервність дій обвинуваченого, щодо обох потерпілих, суд також вважає, що вказані обставини повністю спростовуються доказами дослідженими в судовому засіданні. Потерпіла ОСОБА_4 після скоєння у відношенні неї злочину з місця злочину втекла та одразу ж викликала співробітників міліції. Напад на потерпілу ОСОБА_7 не бачила, а лише чула. В свою чергу потерпіла ОСОБА_7 не бачила скоєння злочину у відношенні потерпілої ОСОБА_4 .

Суд не визнає обставинами які пом`якшують обвинуваченого: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди і тим більше вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілих.

Так, обвинуваченого, співробітники міліції затримали після скоєння злочину, переслідуючи на службовому транспорті, таким чином будь-якого з`явлення із зізнанням у вказаному провадженні не було. Також судом не встановлено під час судового розгляду щирого каяття та активного сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений на протязі як досудового розслідування так і судового розгляду, як зазначено вище свою вину фактично не визнав. Відсутність цивільних позовів у вказаному провадженні не свідчить про добровільність відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди. Повернення майна потерпілим відбулось завдяки оперативним діям співробітників міліції, які затримали обвинуваченого та вилучили викрадене майно. Що стосується вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними або аморальними діями потерпілих, суд вважає, що під час судового розгляду дій які б свідчили про неправомірність потерпілих по відношенню до обвинуваченого, або їх аморальність не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого: є знаходження у нього малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом під час судового розгляду не встановлено. Суд не визнає як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вказаний факт окрім показів потерпілих іншими доказами не підтверджується. Окрім того, прокурор у обвинувальному акті не обвинувачує ОСОБА_5 у скоєні злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченого до скоєння злочину, його зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, суд виходить з того, що ОСОБА_5 є особою суспільно небезпечною. Хоча раніше він не судимий, однак поведінка обвинуваченого під час вчинення злочину та в судовому засіданні свідчить про нахили на вчинення злочинних дій.

Отримавши середню спеціальну освіту за спеціальністю не працював. Одружений, має малолітню дитину. До затримання мешкали спільно. В теперішній час офіційно не працевлаштований, однак неофіційно працює різноробочим у ТОВ «Владівське подвір`я». Дружина до його затримання не працювала. Оскільки він отримував досить низьку заробітну платню, в сім`ї з цього приводу виникали сварки та конфлікти. Фактично з показів обвинуваченого вбачається, що скоїв умисний тяжкий злочин, в зв`язку зі стресовою ситуацією розлад у сімейному житті.
Таким чином бідність, відсутність стабільної роботи з стабільним фінансовим доходом, а також відсутність належного виховання, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння тяжких злочинів проти власності.

Злочини вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 є суспільно небезпечними, оскільки посягають на право власності особи та створюють сприятливі умови для вчинення злочинів із використанням холодної зброї. Враховуючи викладені обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

Підстав для застосування положень ст. ст. 69, 75 КК України, суд не находить, оскільки хоча обвинувачений має малолітню дитину, однак властивість злочинів, обстановка за якою вчинено злочини та особа обвинуваченого, свідчать про необхідність призначення покарання у межах санкції статі пов`язане з тримання обвинуваченого в умовах ізоляції на певний термін до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Метою покарання, за даним вироком, окрім кари, є перш за все виправлення обвинуваченого та необхідність запобігання вчиненню нового злочину не лише самим обвинуваченим, а й відвернути інших осіб від подібних злочинних дій.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експерта, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_5 , винним у скоєні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 187 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч. 2 ст. 187 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, із конфіскацією майна.

за ч. 2 ст. 263 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років, із конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з моменту законного затримання, тобто з 08.05.2014 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по кримінальному провадженні: кинджал (кортик) знищити; мобільні телефони залишити у потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 737 (сімсот тридцять сім) гривень 10 копійок.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вироку вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: