Провадження № 1-кп/317/74/2016
Справа № 317/624/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2016 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 01.12.2015 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
01 грудня 2015 року, приблизно о 06 годині 45 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Mercedes Vito 109CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Городської в с. Бабурка Запорізького району Запорізької області з боку м. Запоріжжя в напрямку с. Біленького Запорізького району Запорізької області. В якості пасажира в салоні автомобіля «Mercedes Vito 109CDI» знаходився ОСОБА_5 .

В цей же час, в зустрічному автомобілю «Mercedes Vito 109CDI» напрямку рухався автомобіль «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

Під час руху, в району будинку № 1-а по вул. Садовій в с. Бабурка, водій ОСОБА_4 , під час подолання закруглення проїжджої частини вліво, не врахувавши дорожню обстановку, після застосування гальмування, допустив занос керованого ним автомобіля та подальший виїзд на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному йому напрямку.

Своїми діями водій ОСОБА_4 , відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 707/15 від 15.01.2016 р., порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 р., відповідно до якого: п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mercedes Vito 109CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть, а водій автомобіля «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 3930 від 02.01.2016 р. смерть ОСОБА_5 настала від відкритої черепно-мозкової травми у вигляді багатоуламкових переломів кісток склепіння та основи черепу, забоїв та розчавлення тканин головного мозку, крововиливів під м`які мозкові оболонки та в м`які покрови голови, перелому кісток носу, забійно-рваних ран, крововиливів та саден в області обличчя та голови. Дана черепно-мозкова травма утворилась від дії тупих предметів 01.12.2015 р., в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечності для життя, потягла за собою смерть ОСОБА_5 відразу після її спричинення.

Згідно висновку судової медичної експертизи № 111 МД від 26.01.2016 р., сполучена травма голови, тулуба та кінцівок: садна м`яких тканин обличчя, закрита травма грудної клітини з забоєм легенів і з скупченням крові в плевральних порожнинах; закрита травма черевної порожнини з розривом брижі товстого та тонкого кишечнику і з скупченням крові в черевній порожнині; відкритий уламковий перелом правої стегнової кістки з ранами і ділянками розчавлення чотириглавого м`язу стегна; закритий уламковий перелом лівої стегнової кістки; на фоні явищ травматичного і геморагічного шоку у ОСОБА_6 в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент спричинення. Ушкодження утворились від дій тупого (тупих) предметів, в умовах дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю, підтвердив усі фактичні обставини, які містяться в обвинувальному акті. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_4 розкаявся, просив суворо не карати, зазначив, що 01.12.2015 року він їхав на роботу разом з батьком ОСОБА_5 В районі с. Бабурка через те, що не передбачив особливості погодних умов, машину винесло на зустрічну полосу руху, де відбулось зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 . Автомобіль, яким він керував, належить його знайомій, власного автомобіля він не має. Даним автомобілем він мав намір перевезти гіпсокартон. Також зазначив, що на теперішній час проживає з матір`ю, проходить випробування перед працевлаштуванням. Потерпілому ОСОБА_6 відшкодував 8000,00 грн. і в подальшому планує продовжувати здійснювати відшкодування. В найближчий час планує відновити автомобіль потерпілого ОСОБА_7 .

Оскільки обвинувачений дав показання в яких повністю визнав свою вину і не оспорює фактичні обставини, враховуючи думку прокурора, який вважав, що можливо розглянути кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку обвинуваченого, який також не заперечував проти вказаного порядку розгляду провадження, а також з`ясувавши, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, та визнати недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає, що вина обвинуваченого повністю доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у нарколога чи психіатра не перебуває. Також суд враховує думку потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які кожен окремо, у заявах від 16.02.2016 р. просили суворо обвинуваченого не карати та зазначили про відсутність претензій до ОСОБА_4 .

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_6 .

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи особу ОСОБА_4 , думку прокурора, зважаючи на наслідки злочину, для досягнення цілей покарання, встановлених статтею 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті.

Враховуючи, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, приймаючи при цьому до уваги те, що він не несе небезпеки соціуму, має тісні суспільні зв`язки, враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого та його наслідків, суд дійшов висновку про необхідність звільнення його від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України.

Цивільні позови не заявлені. Процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази суд вирішуєвідповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не скоїть нового злочину.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Речові докази:

автомобіль «Mercedes Vito 109CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 передати ОСОБА_9 як законному власнику;

автомобіль «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Запорізький районний суд Запорізької області, при цьому відповідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1