АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 січня 2016 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю :
секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , на вирок Садгірського районного суду м.Чернівців від 23.11.2015 р. у кримінальному провадженні №0000300 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скала-Подільська Борщівського району Тернопільської області області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ст.185 ч.3 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 23 листопада 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України і йому призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 роки позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому змінено на тримання під вартою, строк відбуття покарання визначено обчислювати ОСОБА_6 з 23 листопада 2015 року.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 350 грн.36 коп., вирішено долю речових доказів.
На цей вирок обвинувачений ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_7
та прокурор ОСОБА_8 подали апеляційні скарги.
В своїх скаргах обвинувачений і захисник, не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого та обсяг обвинувачення, просили змінити вирок та призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, або звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
При цьому вказували, що призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України є несправедливим внаслідок суворості. Також вказували, що ОСОБА_6 сам розкрив скоєний ним злочин, добровільно видав працівникам міліції викрадені речі, повністю відшкодував заподіяну потерпілому шкоду, злочин вчинив внаслідок скрутного матеріального
провадження №11кп/794/22/16 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9
становища, має на утриманні двоє малолітніх дітей, сам утримує дружину та дітей, одна дитина важко хворіє, потерпілий в судовому засіданні просив суд не позбавляти обвинуваченого волі, прокурор також просив звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі просив змінити оскаржуваний вирок і визнати винним ОСОБА_6 за ст.185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді 4 роки позбавлення волі і звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 3 роки і покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
При цьому апелянт вказував, що суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_6 , належним чином не взяв до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, визнав свою вину, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину, повністю відшкодував збитки, вчинив злочин при наявності скрутного матеріального становища, на утриманні має двоє неповнолітніх дітей.
До початку судового розгляду від заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 надійшов лист з відмовою від апеляційної скарги, поданої прокурором ОСОБА_8 . Ця відмова від апеляційної скарги прийнята апеляційною інстанцією.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити їхні апеляційні вимоги, посилаючись на обставини, що наведені в них, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що в задоволенні вимог ОСОБА_6 , та його захисника необхідно відмовити.
Згідно вироку суду, 23.05.2015 року, приблизно о 5 годині ОСОБА_6 , шляхом пошкодження вмонтованого в дах приміщення люку, проник в автомобільну майстерню, що по вул. Московській, 7 в м.Чернівці, звідки таємно викрав рихтувальний апарат вартістю 4170 грн., дві автомобільні фари від автомобіля «Меrsedes Benz Sprinter» вартістю 1380 грн., вібро-шліфувальну машинку вартістю 600 грн., магнітолу «Піонер» вартістю 2300 грн. та квадроцикл марки «DELTA» вартістю 9012,80 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 20942,80 грн.
Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку, підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка.
Оскільки в поданих апеляційних скаргах учасниками судового провадження не оспорюється винність обвинуваченого, обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.
Що стосується вимог обвинуваченого та захисника про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, або призначення йому іншого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, колегія суддів вважає, що вимоги апелянтів в цій частині не підлягають задоволенню.
Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, в порядку ст.89 КК України є несудимий, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів, має на утриманні двоє малолітніх дітей, вчинив злочин в результаті скрутного матеріального становища. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнав визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повернення потерпілому викраденого майна.
Врахувавши пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу ОСОБА_6 суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України і призначив йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст.185 ч.3 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував всі пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу винного, в тому числі і ті, на які посилались в своїх апеляційних скаргах обвинувачений та захисник.
Враховуючи, що ОСОБА_6 в порядку ст.89 КК України є несудимий, раніше неодноразово засуджувався за вчинення умисних злочинів до покарання у виді позбавлення волі, відбував покарання реально, вчинив умисний тяжкий злочин, колегія суддів вважає, що підстав для звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання на підставі ст.75 КК України, або призначення йому іншого покарання, не пов`язаного з позбавлення молі, немає.
Призначене судом обвинуваченому покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Підстав для зміни чи скасування вироку колегія суддів не вбачає.
У зв`язку з внесеними змінами до ст.72 КК України, колегія суддів вважає необхідним з власної ініціативи прийняти рішення про зарахування ОСОБА_6 в строк відбуття покарання перебування його під вартою в період з 23 листопада 2015 року до 19 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407,408, 419 КПК України, ст..72 КК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А:
В задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 відмовити, а вирок Садгірського районного суду м.Чернівців від 23 листопада 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Зарахувати ОСОБА_6 в строк відбуття покарання перебування його під ватрою з 23 листопада 2015 року по 19 січня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 , - в той самий строк з часу вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_12
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя