1-кп/357/748/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2015року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури Білоцерківського району ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 м. Білої Церкви кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002754 від 08.07.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця м.Узин Білоцерківського району Київської області, з повною загальною середньою освітою, розлученого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.299 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 в ніч з 06.07.2015 на 07.07.2015року, перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , спільно розпиваючи спиртні напої із своєю співмешканкою ОСОБА_5 , вчинив з нею сварку, в ході якої залишив місце проживання. 07 липня 2015 року, близько 08 години ОСОБА_4 , повернувшись до місця спільного проживання з ОСОБА_5 виявив її відсутність. На ґрунті раніше виниклих неприязних відносин із останньою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою помсти ОСОБА_5 , зневажаючи загальноприйняті у суспільстві норми моралі щодо ставлення до тварин вирішив нанести тілесні ушкодження собаці своєї співмешканки.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, в порушення статті 8 Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах України від 17.06.1980 року, якою заборонено жорстоко поводитись із собаками, котами і хижими тваринами, залишати бездоглядними або безцільно знищувати їх, п. 6 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» від 21 лютого 2006 року №3447-ІУ-ВР, яким передбачено, що при поводженні з тваринами не допускаються дії, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, ОСОБА_4 із застосуванням жорстоких методів, які вчиняються особливо болючим способом, шляхом заподіяння травм вчинив знущання над твариною, яка відноситься до хребетних, а саме над собакою на прізвисько « ОСОБА_6 », яка знаходилась прив`язана на ланцюгу у вищевказаному домоволодінні, що виразилось у притисненні її ОСОБА_4 рукою до землі та нанесенні їй складним ножем іншою рукою на протязі тривалого часу ножового поранення, яке в подальшому мало вигляд різано-рваної рани на шиї в області гортані, тобто вчинив діяння, що завдало тварині фізичного болю, страждання, мало характер мучення.

Незважаючи на пручання та скавчання собаки, свої дії ОСОБА_4 припинив лише після того, як ОСОБА_5 зайшла до подвір`я вказаного домоволодіння та відволікла ОСОБА_4 , чим дала змогу собаці втекти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю, повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину і показав суду, що перебував у збудженому стані після сварки з своєю співмешканкою, з якою вживав спиртні напої, а тому сам не знає навіщо, ножем «бабочкою», який взяв на лавці біля будинку, «полоснув» собаці по тулубу в області шиї знизу, тримаючи під час цього собаку рукою. У вчиненому розкаюється, просить засудити його до мінімальної міри покарання.

Визнаючи себе повністю винним та не оспорюючи фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_4 просив суд не досліджувати докази зібрані під час досудового

розслідування і після роз`яснення положень ч.3 ст. 349 КПК України у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Таким чином суд вважає, що вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому дій доведено у

повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, оскільки своїми умисними діями, які виразились у жорстокому поводженні з собакою, тобто знущанні над твариною, яка відноситься до хребетних, вчинене із застосуванням жорстоких методів, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 299 КК України.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного, обставини справи.

ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працює, проживає за рахунок підроблянь в різних місцях роботи, розлучений, характеризується позитивно за місцем проживання, на обліку в Білоцерківській центральній районній лікарні у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється - наведену обставину суд вважає такою, що пом`якшує відповідальність обвинуваченого.

Обтяжуючою відповідальність ОСОБА_4 обставиною суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який вчинив злочин невеликої тяжкості, вперше, має можливість сплатити штраф, а тому суд вважає, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 йому слід призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, в межах санкції ст.299 ч.1 КК України у вигляді штрафу в дохід держави.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Речовий доказ по справі: складний ніж, який зберігається в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського відділу поліції слід знищити.

Судові витрати в кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , суд
З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.299 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді штрафу в 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. в дохід держави.

Речові докази по справі: складний ніж, який зберігається в кімнаті схову речових доказів Білоцерківського відділу поліції знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1