Справа №377/1243/15-к
Провадження №1-кп/377/73/15
- у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується в незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, за таких обставин: наприкінці серпня 2015 року, ОСОБА_4 , знаходячись неподалік міста Чернігова, Чернігівської області, побачив дикоростучу рослину коноплі, яка є наркотичним засобом і у нього виник умисел на незаконне її придбання для особистого вживання. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_4 , зірвав листя з рослини коноплі та поклав його до салону та багажного відділення автомобіля РАФ - 2203, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить його батькові, тобто незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб, який відповідно до висновку хімічної експертизи № 2-02/1271 від 01.10.2015 року є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, загальна вага якого становить не менше 69,4558 грам. Продовжуючи свої дії, які виразилися у незаконному перевезенні наркотичного засобу, ОСОБА_4 , з наявним у нього наркотичним засобом канабісом, загальна вага якого становить не менше 69,4558 грам на автомобілі РАФ-2203, державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхав до міста Славутич Київської області та продовжив незаконно зберігати його у салоні вказаного автомобіля для особистого вживання без мети збуту. 22.09.2015 року, о 15 годині 40 хвилин слідчим Славутицького МВ ГУМВС України в Київській області за дозволом ОСОБА_4 , проведено огляд автомобіля РАФ-2203, державний номерний знак НОМЕР_1 , в результаті чого виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальна вага якого становить не менше 69,4558 грам, що незаконно зберігався без мети збуту ОСОБА_4 у вказаному автомобілі.
Зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_8 , кваліфіковані як кримінальний злочин, передбачений ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
31 жовтня 2015 року обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, яка до суду надійшла разом із обвинувальним актом. Згідно даної угоди прокурор прокуратури міста Славутича Київської області, ОСОБА_3 , та ОСОБА_7 , уклали угоду про визнання винуватості, згідно умов якої ОСОБА_7 , зобов,язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1700 гривень.
Опитавши обвинуваченого, роз,яснивши йому наслідки, передбачені ст.473 КПК України, перевіривши матеріали справи, суд вважає, укладену угоду про визнання винуватості такою, що відповідає вимогам ст.470, 472 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_7 , провину визнав повністю, просив суд затвердити угоду та призначити йому узгоджену міру покарання.
Захисник не заперечувала проти затвердження угоди про визнання винуватості та просила призначити ОСОБА_9 , узгоджену міру покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов,язкової участі сторін угоди.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчинені якого ОСОБА_7 , беззаперечно визнав себе винним в судовому засіданні, відповідно до положень ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 472 КПК України, вислухавши прокурора, захисника, обвинуваченого, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, та не знаходить процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують будь-чиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.
Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє зміст положень ч.4 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням особи ОСОБА_8 , який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає виправданими і такими, що будуть сприяти перевихованню і виправленню обвинуваченого, умови угоди про застосування до покарання у виді штрафу.
Підстави для обрання стосовно ОСОБА_8 , запобіжного заходу, який під час досудового розслідування не обирався, відсутні.
Питання з приводу речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлений. По справі є процесуальні витрати, а саме витрати на залучення експерта, вартість понесених витрат підлягає відшкодуванню з ОСОБА_4 .
Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст. 373, ст.ст.374,475 КПК України, суд -
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального злочину за ч.1 ст.309 КК України, та на підставі угоди про визнання винуватості призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1700 гривень.
Речові докази: пристрій з полімерного матеріалу та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, вагою 68,9558г., які знаходяться у спеціалізованому пакеті експертної служби МВС України № 2055378, передані на зберігання до кімнати збереження речових доказів Славутицького МВ ГУ МВС України в Київській області знищити.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Науково-Дослідного Експертно - Криміналістичного Центру при ГУ МВС України в Київській області витрати на проведення експертизи у сумі 460,80гривень.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст.473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1