пр. № 1-кс/759/212/14
ун. № 759/1077/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю адвоката ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, скаргу ОСОБА_4 на рішення прокурора Святошинського району м. Києва, в рамках матеріалів досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000071 від 24.05.2013,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із скаргою на рішення прокурора Святошинського району м. Києва, в рамках матеріалів досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000071 від 24.05.2013, якою просить зобов`язати слідче управління фінансових розслідувань ДПІ у Святошинському районі м. Києва повернути вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти у сумі 115342 грн.

В судовому засіданні адвокат заявника та заявник підтримали скаргу посилаючись на обставини викладені в ній.

Слідчий СУ ФР ДПІ у Святошинському районі м. Києва ОСОБА_5 заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000071 ще триває, тому питання повернення грошових коштів буде вирішено після закінчення слідчих дій.

Прокурор Святошинського району м. Києва, в судове засідання не з`явився повідомлявся належним чином в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора, оскільки його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд заслухавши думку адвоката, заявника, слідчого, дослідивши вказану скаргу, бере до уваги наступне.

07.08.2014 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва слідчим суддею надано дозвіл на проведення обшуку у нежитловому приміщенні № 7 по вул. Дибенка Павла в м. Києві (а.с. 39-42 копія ухвали), у цьому офісному комплексі частину приміщень на праві оренди займає ТОВ «Марсан Транс», в якому заявник володіє часткою у статутному капіталі та займає посаду заступника директора, відповідно до договору суборенди офісних приміщень №480913 від 01.10.2013 року (а.с. 22-28 копія договору).

Згідно протоколу обшуку від 08.08.2013 в офісному приміщенні вилучено, зокрема, флеш карту SanDisk 1 Gb; мобільні телефони: Nokia 6760 IMEI: НОМЕР_1 ; Nokia C-500 IMEI: НОМЕР_2 ; Alcatel OneTaych 112 ІМЕІ: НОМЕР_3 з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_4 та грошові кошти у сумі 115 342 грн. (а.с. 43-47 копія протоколу).

27.12.2013 заявник звертався до Прокуратури Святошинського району м. Києва з заявою про повернення тимчасово вилученого майна, 17.01.2014 року заявником отримано відповідь з Прокуратури Святошинського району м. Києва, в якій зазначено, що 16.01.2014 року прокуратурою Святошинського району м. Києва винесено постанову про повернення частини вилученого під час обшуку тимчасово вилученого майна, питання ж щодо подальшої долі вилучених грошових коштів в сумі 115 342 грн. буде вирішено після закінчення слідчих дій (а.с. 4 копія відповіді).

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

4) у разі скасування арешту.

Таким чином, слідчим не дотримано вирішення питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно передбачено ст. 171 КПК України, відповідно до якої клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вказане правило закладене законодавцем в зміст зазначеної норми з метою не допущення зловживання з боку органів досудового розслідування у обмеженні права володіння особи за відсутності на це судового рішення. З цих підстав не надано можливості органу затримувати вилучене майно понад встановлений строк, а також поза межами звертатися до суду з клопотаннями про його арешт.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 171 КПК України, слідчий повинен був звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучені в офісному приміщенні ТОВ «Марсан Транс», що знаходиться за адресою; м. Київ, вул. Павла Дибенка, 7, грошові кошти в розмірі 115 342 грн.

Разом з тим, слідчий не дотримався вимог закону, також не пояснив яке значення для кримінального провадження мають вилучені готівкові кошти, а висновки слідчого базуються лише на здогадках та припущеннях, не конкретизовані.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, зокрема зазначено, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Отже вказані готівкові кошти вилучені незаконно, а також перебувають на зберіганні, оскільки відсутні докази, що підтверджують походження даних коштів злочинним шляхом.

В зв`язку з чим суддя вказує, що засоби вчинення кримінального правопорушення - це предмети матеріального світу, що застосовуються особою при вчиненні суспільно небезпечного діяння; знаряддя кримінального правопорушення - це предмети, якими безпосередньо завдається шкода в момент вчинення злочину об`єкту кримінально-правового регулювання; під предметом кримінального правопорушення розуміють предмети матеріального світу, у зв`язку з якими чи з приводу яких вчиняється таке правопорушення; а сліди кримінального правопорушення - це матеріально фіксовані відображення зовнішньої будови одного об`єкта на іншому.

Підсумовуючи викладене, враховуючи, що вказані в скарзі обставини знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, суд оцінивши кожен доказ з точки зору співмірності та достовірності, зважаючи, що заявником підтверджено законність походження вилучених грошових коштів, з огляду на те що, слідчим не доведено походження вилучених коштів злочинним шляхом, суд дійшов висновку, що дана скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 306, 307, 369, 371, 372 КПК України,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_4 на рішення прокурора Святошинського району м. Києва, в рамках матеріалів досудового розслідування внесеного до ЄРДР за №0000071 від 24.05.2013 задовольнити.

Зобов`язати СУ ФР ДПІ у Святошинському районі м. Києва повернути ОСОБА_4 , 1972 року народження, ( АДРЕСА_1 ) вилучені грошові кошти в ході проведення обшуку у розмірі 115 342 (сто п`ятнадцять тисяч триста сорок дві) грн. 00 коп.

Копію ухвали невідкладно направити учасникам до судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена учасниками кримінального провадження, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Святошинського
районного суду м. Києва ОСОБА_1