Єдиний унікальний номер 722/1610/15-к
Номер провадження 1-в/722/272/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 жовтня 2015 року Сокирянський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

представника СВК № 67 ОСОБА_4

та засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сокирянської виправної колонії №67 Відділу Державної пенітенціарної служби України у Чернівецькій області справу за клопотанням (поданням) засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення,-

в с т а н о в и в :
01.10.2015 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, в якому просив про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Представник СВК № 67 у вирішенні клопотання засудженого покладався на розсуд суду.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що на день звертання до суду засуджений не довів свого виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сімферопольського районного суду АРК від 06.05.23011 року за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України на 5 років 2 місяці позбавлення волі. Тобто, ОСОБА_5 за вчинення умисного тяжкого злочину, на даний час відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

З досліджених судом доказів, наданих адміністрацією СВК №67 на запит суду, а також матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено наступні обставини:

Під час перебування в слідчому ізоляторі м. Сімферополь засуджений до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не мав.

В Сокирянську виправну колонію ОСОБА_5 прибув 11.08.2011 року. По прибуттю до установи був працевлаштований вибірником складальником каменю стінового в гірничому цеху №1. До роботи відносився погано, встановлену норму виробітку не виконував. З вересня 2011 року і по січень 2015 року до будь-яких оплачуваних робіт не залучався у зв`язку із небажанням працювати. Лише з лютого 2015 року і по даний час засуджений працює робітником на низькокваліфікованих ручних роботах. Поставлені перед ним змінні завдання виконує. Під час перебування в установі за порушення вимог режиму відбування покарань в трьох випадках був притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не має. По відношенню до представників адміністрації установи тактовний, ввічливий. Приймає участь у виконанні робіт з благоустрою установи, але потребує контролю за якістю їх виконання. Згідно з вироком суду збитків завданих скоєним злочином не має. Вину у скоєному злочині визнає повністю та розкаюється.

Як вбачається із атестаційних листів засудженого ОСОБА_5 , зокрема:

?з 23.07.2014 року по 15.01.2015 року він не став на шлях виправлення;

?станом на 18.09.2015 року дотримується вимог режиму.

Витягом з протоколу №16/2014 року засідання комісії СВК №67 від 31.07.2014 року вирішено відмовити в клопотанні перед судом про умовно дострокове звільнення ОСОБА_5 (ст.81 ККУ) як особі, яка не довела свого виправлення.

З довідки №688 від 28.09.2015 року, виданої відділом організації та нормування праці СВК видно, що ОСОБА_5 з вересня 2011 року по січень 2015 року включно на виробництві установи не працював, жодних норм виробітку не виконував.

Частиною другою ст. 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Жодними матеріалами особової справи засудженого, а також жодними доказами судової справи не доведено, що протягом часу відбування ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, останній бездоганно та сумлінно поводився та сумлінно відносився до праці, адже дослідженими судом доказами стверджується, що під час відбування більшої частини строку покарання до роботи засуджений відносився погано, бажання працювати не мав та в СВК №67 характеризується посередньо.

Тобто, період сумлінної поведінки та відношення до праці засудженого є нетривалим, а ступінь виправлення засудженого, визначений атестаційною комісією установи, є недостатнім та не відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.81 КК України.

Проаналізувавши всі докази по справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_5 не довів своє виправлення, тобто відсутні передбачені ст.81 КК України підстави для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі, тому в задоволенні його клопотання слід відмовити, за його безпідставністю.

На підставі ст. 81 КК України та керуючись п.2 ч. 1 ст. 537, ст.539 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Чернівецької області шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя Сокирянського
районного суду ОСОБА_1 .