Справа № 370/2096/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/396/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 27.08.2015

УХВАЛА
Іменем України
27 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 , захисника підозрюваного ОСОБА_7 , -

Розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 14 серпня 2015 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з 13.08. по 11.10.2015 року

ОСОБА_8 пред`явлена підозра в тому, що він 10.08.2015 року близько 02:00 на автостоянці АЗС «Пегас» по вул. Київська, 51-А в с. Березівка-2 Макарівського району Київської області умисно наніс потерпіло ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

14.08.2015 року ОСОБА_8 повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 веде асоціальний спосіб життя, не має постійного місця проживання, характеризується негативно, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності. Крім того, взято до уваги і те, що підозра, пред`явлена ОСОБА_8 , є обґрунтованою, він скоїв тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, в зв`язку з чим наявні ризики, зазначені у ст. 177 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі підозрюваний та захисник вважають ухвалу необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки застосований до ОСОБА_8 запобіжний захід є занадто суворим.

Апелянти стверджують, що відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_8 веде асоціальний спосіб життя, характеризується негативно та є схильним до скоєння нових злочинів. Апелянти вказують, що в поданні слідчого не доведено, що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню, впливав на потерпілого та свідків, чи має на меті уникати кримінальної відповідальності, так як свою вину не визнає.

Окрім того, в апеляційній скарзі зазначено, що підозрюваний має місце проживання, неофіційно працевлаштований, хоча і притягувався до кримінальної відповідальності, але значний час нових злочинів не вчиняв і судимості його погашені.

Також ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зазначають, що слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід, не визначив розмір застави.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, прокурора, який проти апеляційної скарги заперечував, захисника ОСОБА_7 , який просив задовольнити апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, перевіривши ухвалу слідчого судді, матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

У відповідності до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 міститься виклад обставин, на підставі яких слідчий і прокурор дійшли висновку про наявність кількох ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а також обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про можливість обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, оскільки він підозрюється у скоєнні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 вже притягувався до кримінальної відповідальності, а доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний має постійне місце проживання та неофіційно працює жодними доказами не підтверджені. Навпаки, ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, характеризується негативно, а тому може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Зазначене, в свою чергу, доводить наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про необґрунтованість оскаржуваного судового рішення в частині невизначення розміру застави суперечать вимогам законодавства та не можуть бути підставою для скасування чи зміни рішення, оскільки відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, органами досудового слідства, в повній мірі доведено наявність обставин та ризиків, які виправдовують тримання під вартою ОСОБА_8 , а тому доводи апелянтів про необґрунтованість ухвали слідчого судді в цій частині є безпідставними і не ґрунтуються на матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Макарівського районного суду Київської області від 14 серпня 2015 року про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4