АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №00000792 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свислоч Гродненського району Гродненської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 10.10.2008 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію своїх дій, просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року змінити, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. При цьому обвинувачений посилається на те, що судом при ухваленні щодо нього вироку не було враховано його позитивні характеристики з місця проживання, стан здоров`я його матері. Зауважує і на тому, що суд належним чином не з`ясував причини наявної у нього наркотичної залежності.

Іншими учасниками судового провадження апеляційні скарги на вирок суду першої інстанції не подані.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 245 грн. 52 коп.

Вирішено питання про речові докази відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 , будучи засудженим 10.10.2008 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 307 КК України, 26 березня 2015 року приблизно о 16 годині біля будівельного майданчика, розташованого неподалік станції «Житомирська» КП «Київський метрополітен» знайшов та підібрав пластикову ємність з рідиною темно-коричневого кольору масою 7, 378 г, що містить опій ацетильований, маса якого (в перерахунку на суху речовину) у рідині дорівнює 1, 879 г, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб у великому розмірі, який поклав до кишені свого одягу та став незаконно без мети збуту зберігати при собі. В той же день, 26 березня 2015 року, приблизно о 16 годині 20 хвилин у вестибюлі станції «Житомирська» КП «Київський метрополітен» працівниками міліції ОСОБА_5 був запрошений до кімнати міліції, де у нього було виявлено та вилучено вказаний наркотичний засіб.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, наведених у вироку, в апеляційній скарзі не заперечується та судом апеляційної інстанції відповідно до положень ч. 2 ст. 394 КПК України не перевіряється, оскільки під час судового провадження в суді першої інстанції суд в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 цього Кодексу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і у такому випадку учасники судового провадження позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 про суворість призначеного йому судом першої інстанції покарання, то вони є необґрунтованими.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався.

Так, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості. Також суд врахував дані про особу винного, який раніше судимий за вчинення злочину у сфері обігу наркотичних засобів, і злочин вчинив, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість.

Поряд з цим суд врахував щире каяття ОСОБА_5 у вчиненому, і цю обставину визнав такою, що пом`якшує покарання, а також взяв до уваги відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Виходячи із встановлених у кримінальному провадженні фактичних обставин, наведених даних про особу ОСОБА_5 , суд першої інстанції прийшов до умотивованого висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначив йому покарання у мінімальному розмірі санкції кримінального закону.

Що ж стосується посилань ОСОБА_5 на стан його здоров`я внаслідок наркотичної залежності, а також на стан здоров`я його матері, то вказані обставини не применшують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину настільки, щоб можна було прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на наведене, враховуючи характер злочинних дій та наведені дані про особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що призначене ОСОБА_5 покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За наведених підстав колегія суддів визнає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 липня 2015 року у кримінальному провадженні №00000792 відносно ОСОБА_5 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3