Справа № 466/6396/15-к
У Х В А Л А
«14» вересня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 , рядового,

у с т а н о в и в:

17 серпня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обгрунтування клопотання зіслався на те, що 18.03.2014 року ОСОБА_4 призвано Шепетівсько-Полонським ОМВК у Хмельницькій області для проходження військової служби за мобілізацією. 21.11.2014 року ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира цієї частини № 163 від 24.11.2014 року зарахований до списків особового складу та призначений на посаду старшого водія-машиніста заправної машини автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйону.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 21 листопада 2014 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину з ІНФОРМАЦІЯ_2 , він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ст. 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІV, виїзд офіцерів, прапорщиків, військовослужбовців, що проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється з дозволу командира військової частини.

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Разом з тим, ОСОБА_4 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою зовсім ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 10.12.2014 року без дозволу командування військової частини, самовільно залишив місце служби військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

Зверненнями із запитами до медичного закладу Військово-медичного клінічного центру Західного регіону встановлено, що за час самовільної відсутності на службі ОСОБА_4 до медичного закладу за допомогою не звертався та на амбулаторному чи стаціонарному лікуванні не перебував.

Розшуковими заходами, а саме шляхом зібрання інформації із УМВС України в Хмельницькій області встановлено, що під час самовільної відсутності на службі солдат ОСОБА_4 за вчинення кримінальних чи адміністративних правопорушень не затримувався та до відповідальності не притягувався, по місцю проживання відсутній.

Таким чином, військовослужбовець війської частини польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним за мобілізацією, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 10.12.2014 р. без дозволу командування військової частини, самовільно залишив місце служби військову частину польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тобто самовільно залишив військову частину (дезертирство) з метою ухилитися від несення військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

17 серпня 2015 р. військовою прокуратурою Львівського гарнізону солдату ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, останнього оголошено у розшук, а досудове розслідування по кримінальному провадженню зупинено.

Обставинами, що дають підстави підозрювати солдата ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є повідомлення командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 про вчинене кримінальне правопорушення, а також інші матеріали кримінального провадження, зібрані у ході досудового слідства.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від військової служби, переховувався від органів досудового розслідування та суду, слід прийти до висновку про наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 неможливо, оскільки обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на що, тримання останнього під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, через те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується та ухиляється від з`явлення до органу досудового розслідування, з метою забезпечення присутності останнього під час вирішення питання слідчим суддею про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і у зв`язку із забезпеченням оперативності та уникнення необґрунтованого затягування досудового розслідування, слідчий просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доводи прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , яка просила обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , який просив залишити його на волі, встановлено наступне.

12 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4

17 серпня 2015 року військовою прокуратурою Львівського гарнізону винесено повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.408 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського району м.Львова від 18 серпня 2015 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 про вчинене кримінальне правопорушення, а також інші матеріали кримінального провадження, зібрані у ході досудового слідства.

Будучи у суді підозрюваний ОСОБА_4 свою винуватість визнав, пояснив, що у дружини були проблеми зі здоров`ям, тому він залишив військову частину, обіцяє прибувати на перші виклики слідчого і суду та сприяти у розкритті кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, прокурором обгрунтовано підозру у вчиненні підозрюваним даного кримінального правопорушення. Однак, з урахуванням особи обвинуваченого та характеру вчиненого ним правопорушення, прокурор не обґрунтував недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, та вважає, що ОСОБА_4 може бути обраний і більш м`який запобіжний захід.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 обіцяє не уникати від участі у досудовому слідстві, вважаю, що йому слід застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту, а також на нього слід покласти певні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Відповідно до ч.1-2,6 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись вимогами ст. ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 181, 184,194, 196, 197 КПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- у період часу з 22.00год. до 07.00 год. не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати до слідчого та прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону за їх першою вимогою;

- не відлучатися з місця свого постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.

Строк дії даної ухвали становить шістдесят днів з дня її постановлення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1