Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-85/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді Лешко С.М.

з секретарем Янковою Ю.Д.

з участю прокурора Михайлова Є.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Коростені кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимої 13.03.2009 року Коростенським міськрайонним судом за ст.164ч.1КК України до 80год. громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389ч.2 КК України,

в с т а н о в и в :

Вироком Коростенського міськрайонного суду від 13.03.2009 року Беляк засуджена за ст.164 ч.1 КК України до покарання у виді 80год. громадських робіт. 06.05.2009 року Беляк була ознайомлена з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт і з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, а також отримала направлення до КВЖРЕП №1 м.Коростеня для відпрацювання громадських робіт.

14.07.2009року Беляк на реєстрацію до відділу Коростенської КВІ не зявився без поважних причин, а також не звився за викликами, у звязку з чим 21.07.2009 року їй було винесено попередження про кримінальну відповідальність у разі продовження ухилення від відбуття покарання.

В період з 13.07.2009року по 24.07.2009року Беляк для відбування покарання не зявлялась, продовжуючи ігнорувати повязані з відбуттям покарання обовязки, чим умисно ухилилась від відбування призначеного судом покарання, не відбувши 40 годин громадських робіт.

Допитана в судовому засіданні по суті предявленого обвинувачення підсудна ОСОБА_1 винною себе визнала і пояснила, що дійсно не відбула покарання у виді громадських робіт, однак це повязано з тим, що їй було далеко добиратись до місця відпрацювання громадських робіт, а крім того вона допомагала дочці доглядати онуків.

Крім визнання своєї вини самою підсудною, її винність у вчиненні інкримінованого їй злочину стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, свідок ОСОБА_2 показав, що 06.05.2009року засудженій ОСОБА_1 було оголошено про порядок і умови відбуття покарання, обовязок періодично зявлятись для реєстрації та наслідки ухилення від відбування вказаного покарання, про що вона надала підписку. Однак від відбування покарання Беляк умисно ухиляється, за що була притягнута до кримінальної відповідальності.

Матеріали особової справи №10/2009 (а.с.33-71) підтверджують той факт, що Беляк ухилялась від покладених на неї обовязків і від відбування покарання, призначеного вироком суду у виді громадських робіт.

Дослідивши всі зібрані по справі докази в їх сукупності і давши їм оцінку, суд приходить до висновку, що вина підсудної ОСОБА_1 в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, доведена повністю і її дії вірно кваліфіковані за ст.389ч.2 КК України.

Оцінюючи покази підсудної в тій частині, що у неї існували життєві причини, через які вона не відбувала покарання, суд визнає їх надуманими, даними з метою ухилення від покарання, оскільки будь-яких доказів поважності причин не відбування покарання Беляк суду не представила, а крім того, з часу порушення кримінальної справи і за час її досудового слідства і судового розгляду не відбула частину призначеного покарання у виді 40 годин громадських робіт.

Обираючи міру покарання підсудній, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, що помякшують та обтяжують покарання підсудної, особу підсудної.

Злочин, вчинений підсудною, є злочином невеликої тяжкості.

Як особа, Беляк за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, ніде тривалий час не працює.

Помякшуючою покарання підсудної обставиною суд визнає щире каяття.

Обтяжуючою покарання підсудної обставиною суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи викладені обставини, суд рахує, що міру покарання підсудній слід обрати в межах санкції ст.389ч.2КК України, у виді арешту.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст.389ч.2 КК України і обрати їй покарання у виді трьох місяців арешту.

На підставі ст.ст.71ч.,72 КК України до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 13.03.2009року( із розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт) і остаточно до відбування ОСОБА_1 визначити покарання - три місяці пять днів арешту.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ- особову справу № 10/2009 залишити в матеріалах кримінальної справи.

Вирок може бути оскаржений в Житомирський апеляційний суд через Коростенський міськрайонний суд протягом 15 діб з дня проголошення.

Суддя Коростенського

міськрайонного суду ОСОБА_3