Справа № 638/8595/15-к Провадження № 1-кс/638/1621/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 20.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України,-

встановив:
25.05.2015 року прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на вилучене під час огляду місця події майно, а саме: флеш накопичувач марки «Apacer», флеш накопичувач марки «Good RAM fresa», мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «HTC» IMEI: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_4 .

Крім того, прокурор надав суду клопотання про поновлення строку для звернення до суду з клопотання про арешт майна, оскільки він був пропущений з поважних причин, бо спочатку кримінальне провадження перебувало в управлінні СБУ в Луганській області, а потім тільки було передано до військової прокуратури Харківського гарнізону.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000162 від 20.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_4 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_5 на посаді старшого офіцеру відділення обліку особового складу.

18 березня 2015 року знаходячись на території військової частини НОМЕР_5 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 , виконуючи завдання співробітників Федеральної Служби безпеки Російської Федерації скопіювала зі службового комп`ютера на USB флеш-накопичувач вісім документів (файлів) про дислокацію, організаційно-штатну структуру, чисельність особового складу зазначеної військової частини, які відповідно до п.14.4 «Зводу відомостей, що становлять державну таємницю», затвердженого наказом Служби безпеки України від 12 серпня 2005 року №440 відносяться до відомостей, що становлять державну таємницю.

Також прокурор вказує, що 20 березня 2015 року продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на передачу представникам іноземної спецслужби відомостей, що становлять державну таємницю ОСОБА_4 вибула на рейсовому автобусі сполученням «Харків Луганськ» з м. Харкова до м. Луганська, проте під час перетину державного кордону України в пункті пропуску «Плетенівка» Харківської області ОСОБА_4 була затримана співробітниками Управління Служби безпеки України в Луганській області.

Злочин, передбачений ч.1 ст.111 КК України, відповідно до диспозиції цієї статті вважається закінченим з моменту, коли особа вчинила в інтересах іноземної держави, іноземної організації або їх представників певні дії на шкоду Україні, у зв`язку в чим місцем вчинення злочину ОСОБА_4 є територія військової частини НОМЕР_5 , що дислокується у АДРЕСА_1 .

Під час огляду місця події та затримання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: два флеш накопичувача, а саме: флеш накопичувач марки «Apacer», флеш накопичувач марки «Good RAM fresa», мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «HTC» IMEI: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_4 .

На думку прокурора, існує ймовірність того, що ОСОБА_4 шляхом використання вказаних мобільних телефонів та флеш накопичувачів могла здійснювати обмін інформацією із співробітниками спецслужб іноземних держав. Таким чином, вказані флеш накопичувачі та мобільні телефони можуть підтвердити факти вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень. Беручи до уваги, що у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу та експертизу з метою встановлення рівня державної таємниці, на дослідження якої потрібно надати вищезазначене вилучене майно, а також враховуючи, що вказане майно було предметом кримінального правопорушення, використовувалося як засіб вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, тому дане майно має суттєве доказове значення у кримінальному провадженні та підлягає арешту.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Органом досудового розслідування - Військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000162 від 20.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України..

21.03.2015 року ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Під час огляду місця події та затримання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: два флеш накопичувача, а саме: флеш накопичувач марки «Apacer», флеш накопичувач марки «Good RAM fresa», мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «HTC» IMEI: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_4 , про що свідчать відповідні протоколи.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України.

За змістом положень ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на:а) нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; б) майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, зокрема у випадку коли підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно приписів ст. 170 КПК України, спеціальною метою застосування арешту є забезпечення виконання вироку в частині цивільного позову чи можливої конфіскації майна в провадженні щодо кримінальних правопорушень, за які може бути застосовано додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, які зокрема можуть бути у виді арешту майна.

Відповідно до п. 1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 року № 223-558/0/4-13, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчі судді зобов`язані, зокрема, перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається автор клопотання, без застосування цих заходів, зважати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для застосування заходів забезпечення (ч. 3 ст. 132 КПК) покладається на слідчого та/або прокурора.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, якими обґрунтовувались доводи клопотання, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи необхідність у проведенні комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи з метою встановлення рівня державної таємниці, на дослідження якої потрібно надати вищезазначене вилучене майно, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Крім того, керуючись ч. 1 ст. 117 КПК України та п. 4) розділу 2.6 Узагальнення судової практики ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, підлягає задоволенню клопотання прокурора про поновлення строку для звернення до суду з клопотання про арешт майна, оскільки, слідчий суддя вважає, що він був пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, Узагальненням судової практики ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, -

УХВАЛИВ:
1. Поновити прокурору військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 строк для звернення до суду з клопотання про арешт майна.

2. Клопотання прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 20.03.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України про арешт майна задовольнити:
накласти арешт на вилучене під час огляду місця події майно, а саме: флеш накопичувач марки «Apacer», флеш накопичувач марки «Good RAM fresa», мобільний телефон марки «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 з сім карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_2 та мобільний телефон марки «HTC» IMEI: НОМЕР_3 з сім карткою мобільного оператора «МТС» НОМЕР_4 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. .

Слідчий суддя - ОСОБА_1