АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/888/15 Справа № 702/785/15-к Категорія: п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2015 року про повернення прокурору обвинувального акта відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працює, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні був повернутий прокурору, у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. ст. 109, 291 та 293 КПК України, для усунення недоліків.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що в порушення ст. 293 КПК України прокурором додана до обвинувального акта лише розписка про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_7 .

При цьому, не зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування про вчинення такої процесуальної дії та процесуальне рішення про вручення під розписку обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захиснику ОСОБА_8 , що порушує право на захист як обвинуваченого ОСОБА_7 від пред`явленого обвинувачення так і перешкоджає захиснику здійснювати повноцінний захист його законних прав та інтересів.

Крім того, вказує суддя, в обвинувальному акті та реєстрі зазначені тільки прізвище, ім`я та по-батькові захисника, відсутня інформація про його місце знаходження, що позбавляє суд належним чином повідомити захисника про день, час та місце розгляду кримінального провадження.

Водночас, в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті неналежним чином викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є неконкретним, викладеним у формі припущення, не зазначено конкретного механізму нанесення тілесних ушкоджень, їх характер, локалізацію та розмежування в частині кількості ударів нанесених руками, кількості ударів нанесених дерев`яним табуретом та кухонним ножем, які удари та чим наносилися окремо в область голови, грудної клітки та спини, а також, причинний зв`язок між діями та наслідками, внаслідок яких настала смерть потерпілої.

Крім того, вказує суддя, в порушення вимог ст. 42 КПК України, обвинуваченому пред`явлено не конкретне обвинувачення, не враховані положення ст. 91 КПК України, щодо обставин, які підлягають доказування в кримінальному провадженні з врахуванням особливостей об`єктивної і суб`єктивної сторони складу зазначених злочинів.

Також в обвинувальному акті не зазначено про наявність пом`якшуючої обставини у вигляді вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, про що міститься у висновку психолого психіатричної експертизи № 240.

Не погодившись з ухвалою, прокурор, який приймав участь у кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2015 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що ч. 4 ст. 291 КПК України містить вичерпний перелік документів, які додаються до обвинувального акта. Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється. Тому прокурор вбачає помилковим твердження суду про порушення останнім вимог ст. 293 КПК України в частині того, що ним не долучено до обвинувального акта розписки про отримання його копії та копії реєстру матеріалів досудового розслідування захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_8 та не зазначено про це у реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Також, зазначає апелянт, відповідно до вимог ст. 293 КПК України прокурором у даному кримінальному провадженні надано під розписку копію обвинувального акта та копію реєстру матеріалів досудового розслідування, проте вказану розписку не долучено до обвинувального акта, що направлено на розгляд до суду, відповідно до вимог ч. 4 ст. 291 КПК України. Підтвердження обставини про вручення прокурором обвинувального акта захиснику підозрюваного адвокату ОСОБА_8 є те, що вказаний адвокат звернувся в підготовчому засіданні до суду з клопотанням про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам закону.

Крім того, вказує прокурор, посилання суду на викладення фактичних обставин кримінального правопорушення неналежним чином та формулювання обвинувачення є занадто широким тлумаченням змісту ст. 291 КПК України і не відповідає вимогам вказаної статті.

Також, зауважує апелянт, посилання суду на відсутність в обвинувальному акті пом`якшуючої покарання обставини у вигляді вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання не відповідає матеріалів справи у зв`язку з тим, що наявність даної обставини у висновку психолого - психіатричної експертизи мало би наслідком кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 116 КК України - як умисне вбивство, вчинене в стані сильного душевного хвилювання, що є спеціальною нормою по відношенню до ст. 115 КК України, та привілейованим складом злочину, а не обставиною, що пом`якшує покарання.

Прокурор у судовому засіданні подану ним апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти апеляції прокурора, просили її відхилити.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого, захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора має бути задоволена частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Зі змісту цієї норми закону чітко слідує, що єдиною передбаченою законом підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність цього акту вимогам цього кодексу.

При цьому слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності вимогам закону (кодексу) будь-яких додатків до цього акту чи інших суміжних документів (реєстру, цивільного позову, розписок, доданих матеріалів кримінального провадження тощо). Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність вимогам ст. 109 КПК України реєстру матеріалів досудового розслідування, цивільного позову чи інших поданих суду додаткових матеріалів кримінального провадження не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Також слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності цього акту будь-яким іншим законам, підзаконним нормативно-правовим актам, відомчим документам, інструкціям, правилам діловодства тощо, крім самого КПК України. Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність обвинувального акту будь-яким іншим нормативно-правовим актам чи відомчим нормам, крім норм самого КПК України, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.

Дослідивши зміст обвинувального акту у кримінальному провадженні, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт, оскільки його зміст достатньо відповідає положенням ч. 2 ст. 291 КПК України.

В обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, вказана кваліфікація інкримінованого злочину.

Стосовно доводів сторони захисту про неналежне врахування у змісті обвинувального акту висновків судово-психіатричної експертизи щодо наявності у діях обвинуваченого стану фізіологічного афекту, колегія суддів вбачає, що слідчий (як і суд) оцінює зміст кожного доказу, виходячи з власного внутрішнього переконання щодо його належності і допустимості.

Вказаний висновок експертизи зазначений в обвинувальному акті, згаданий в реєстрі матеріалів досудового розслідування, міститься в цих матеріалах і був відкритий сторонам в порядку ст. 290 КПК України.

Якщо слідчий на підставі цього висновку не вбачає необхідним кваліфікувати дії обвинуваченого за іншою статтею Особливої частини КК України, а також не знаходить в його змісті підстав для вказівки на наявність в діях обвинуваченого певної обставини, яка пом`якшує його покарання, то слідчий має на це право, а суд під час розгляду кримінального провадження має дати оцінку обґрунтованості такої позиції слідчого зокрема та сторони обвинувачення в цілому.

При цьому суд не позбавлений права самостійно змінити кваліфікацію дій обвинуваченого на менш тяжкий злочин або ж визнати обставиною, яка пом`якшує покарання, іншу обставину, що не зазначена слідчим в обвинувальному акті.

Щодо визначеного в оскаржуваній ухвалі суду запобіжного заходу обвинуваченому колегія суддів не вбачає доцільним ухвалювати рішення в цій частині, оскільки апеляційних вимог щодо цього не заявлено.

Тому, виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. 291, 314, 404, 405, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 серпня 2015 року про повернення обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, скасувати в частині повернення обвинувального акту і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В решті (зокрема щодо запобіжного заходу) ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :