Провадження: № 1-кп/484/280/15
Справа: № 484/3689/15-к
Вирок

Іменем України

30.09.2015 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Первомайську в залі суду кримінальне провадження № 0002791 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Довженко Доманівського району Миколаївської області, громадянина України, не працюючого, раніше не судимий, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 289 КК України,

встановив:

01.09.2015 року о 15 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 знаходячись в боксі який розташований по АДРЕСА_3 помітив ацетильований балон належний потерпілому ОСОБА_5 , в результаті чого у обвинуваченого ОСОБА_4 виник корисний умисел на заволодіння чужим майном. Виконуючи задумане в той же період часу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав бувший у використанні ацетильований балон вартістю 2500 грн., який поклав до багажника автомобіля «Мерседес Бенц Е200D, сірого кольору 1983 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 . В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 виник корисний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 відчинив водійські двері вище вказаного автомобіля, які були не зачинені, сів до салону автомобіля та за допомогою ключа який знаходився в замку запалювання, запустив двигун. Таким чином, отримав можливість керувати даним автомобілем і здійснювати рух на ньому, тобто без будь-якого дозволу власника автомобіля незаконно заволодів транспортним засобом. Після чого ОСОБА_4 з місця злочину зник. Вартість автомобіля складає 1200 грн. Загальна сума заподіяних збитків від злочинів потерпілому складає 122 500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_6 своїми діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом викрадення чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, та кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 15 вересня 2015 року згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 та ч.1 ст. 289 КК України, істотних для даних кримінальних проваджень обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.1 ст. 289 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого більш суворим, остаточно призначити 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.. 75 КК України

обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки передбачені ст.. 76 ч.1 п.2.3.4 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення.

Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч.1 ст. 289 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Також, судом з`ясовано, що потерпілому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -

Ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 15.09.2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 185 та ч.1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди:

за ч.1 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

за ч.1 ст. 289 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.2,3,4 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції на відмітку, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

СУДДЯ: