Справа № 462/7393/15-к
У Х В А Л А
21 жовтня 2015 року м.Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2015 року про відмову у визнанні потерпілим,

встановив:
Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, на постанову слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2015 року про відмову у визнанні потерпілим. Свою скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 16.09.2015 року під час допиту його як свідка дізнався про те, що слідчим ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001635 від 22.06.2015 року за ознаками злочину, передбаченому ч.2 ст.190 КК України щодо невстановленої особи, яка 08.09.2009 року, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , шляхом обману зареєструвала право власності на будинок АДРЕСА_1 , який в подальшому був відчужений шляхом купівлі-продажу. Вказаний будинок на підставі договору купівлі-продажу від 20.11.2009 року придбав у ОСОБА_8 ОСОБА_3 .. Вважає, що ОСОБА_8 обманув ОСОБА_7 , продавши будинок, який неправомірно зареєстрований і не належить йому, відтак заволодів коштами ОСОБА_7 в сумі 22474 грн. і заподіяв останньому майно шкоду на цю суму. 25.09.2015 року ОСОБА_7 звернувся до слідчого із заявою з вимогою залучити його за наведених обставин в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001635, проте слідчий, в порушення ст.55 КПК України, відмовив у цьому, винісши оскаржувану постанову. В зв`язку з наведеним, вважає постанову слідчого від 30.09.2015 року незаконною, просить скасувати таку і зобов`язати слідчого залучити ОСОБА_7 в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0001635.

В судовому засіданні ОСОБА_9 і його представник - адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, покликаючись на мотиви такої, яку просять задовольнити.

Слідчий ОСОБА_10 проти задоволення скарги заперечив, посилаючись на її безпідставність, зокрема зазначив, що оскаржувана постанова є мотивована, винесена на підставі наявних матеріалів кримінального провадження і встановлених під час такого обставин. Просить в задоволенні скарги відмовити.
Заслухавши доводи скаржника, його представника і слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0001635, приходжу до висновку, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому слідстві може бути оскаржене до слідчого судді рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
В свою чергу, статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КПК України).
Згідно ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Як встановлено, слідчим СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001635 від 22.06.2015 року за ознаками злочину, передбаченому ч.2 ст.190 КК України щодо невстановленої особи, яка 08.09.2009 року, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_8 , шляхом обману зареєструвала право власності на будинок АДРЕСА_1 , який в подальшому був відчужений шляхом купівлі-продажу. Матеріали даного провадження виділені з матеріалів кримінального провадження № 0002541 від 16.08.2013 року, яке на час розгляду скарги вже завершене, вироком Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України.
Також встановлено, що ОСОБА_7 28.09.2015 року звернувся до слідчого ОСОБА_5 із заявою з вимогою залучити його в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0001635, посилаючись на те, що ОСОБА_8 обманув його продавши будинок АДРЕСА_1 , який був неправомірно зареєстрований і не належав продавцю, відтак заподіяв йому шкоду в розмірі 22474 грн.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 30.09.2015 року в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.
Частиною 5 ст.55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
З вищенаведеного випливає, що слідчий вправі винести постанову про відмову у визнанні потерпілим лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди.
Зі змісту ч.5 ст.110 КПК України постановаслідчого повинна бути мотивованою. Як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчий мотивує відмову у визнанні ОСОБА_7 потерпілим у кримінальному провадженні тим, що, будучи допитаним як підозрюваний, ОСОБА_8 стверджував, що грошей в сумі 22474 грн. від ОСОБА_7 не отримував, а сам ОСОБА_7 в судовому засіданні при розгляді цивільної справи в Залізничному районному суді м.Львова заявив, що жодного договору купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 він не вчиняв.

Слідчий суддя бере до уваги таке обгрунтування і вважає таке підставним, оскільки наведене відповідає матеріалам кримінального провадження.

Також, слідчий суддя враховує ту обставину, що у судах різних рівнів розглядалися справи в інтересах ОСОБА_7 , які випливали з договору купівлі-продажу будинку від 20.11.2009 року, в тому числі і після того як він дізнався, як стверджує, у 2011-2012 рр., що його обманули при купівлі ним будинку, а також поведінку ОСОБА_7 , який у судовому засіданні Франківського районного суду м.Львова 14.12.2012 року не підтримав позову, заявленого в його інтересах прокурором Франківського району м.Львова та зазначив, що не має жодного нерухомого майна у власності у м.Львові. Така ж позиція була озвучена ОСОБА_7 в судовому засіданні в Залізничному районного суді м.Львова під час розгляду справи за заявою ОСОБА_11 про скасування рішення третейського суду, де ОСОБА_7 повідомив, що жодного договору купівлі-продажу будинку у м.Львові він не укладав та заперечив факт свого звернення до прокуратури Франківського району м.Львова з проханням про представлення його інтересів. Зазначені факти також підтверджуються окремою ухвалою апеляційного суду Львівської області від 07.10.2013 року у справі № 1309/8639/12.

Крім цього, в заяві про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_7 вказує про те, що саме ОСОБА_8 обманув його, продавши будинок, чим заподіяв майнову шкоду. Разом з тим, кримінальне провадження №0001635, в якому подав заяву ОСОБА_7 , було виділене з матеріалів кримінального провадження № 0002541 від 16.08.2013 року, яке на час розгляду скарги вже завершене, вироком Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за ч.2 ст.190, ч.4 ст.358 КК України. Попри це,ОСОБА_7 , достовірно знаючи про кримінальне провадження № 0002541, оскільки допитувався в ньому як свідок, не мав статусу потерпілого в цьому кримінальному провадженні, не звертався в межах такого провадження з заявою про визнання його потерпілим. А також, ОСОБА_7 , стверджуючи, що ОСОБА_8 завдав йому шкоди, обманувши його, по даний час не звертався до останнього з вимогою чи з позовом про повернення коштів чи відшкодування шкоди, а при розгляді даної скарги взагалі ствердив, що майнових претензій до ОСОБА_8 у нього немає.

Враховуючи наведені обставини, досліджені матеріали кримінального провадження, а також, виходячи зі змісту заяви ОСОБА_7 про залучення його як потерпілого, постанови слідчого від 30.09.22015 року, слідчий суддя приходить до висновку, що у слідчого на даній стадії досудового розслідування, за наявних матеріалів провадження, не було законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_7 про визнання його потерпілим, оскільки на даний час наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій кримінальним правопорушенням, що розслідується, не завдано шкоди.
Таким чином, доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час рогляду скарги, відтак така є безпідставною і в її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ухвалив:
У задоволенні скарги ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на постанову старшого слідчого СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_5 від 30.09.2015 року про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1