Справа № 579/1868/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" грудня 2015 р. Слідчий суддя Кролевецького районного суду

Сумської області - ОСОБА_1

за участі секретаря

судового засідання - ОСОБА_2

та осіб, які беруть участь у справі:

потерпілого ОСОБА_3

слідчого Кролевецького відділення поліції

(м.Кролевець) Глухівського відділу поліції

Головного управління Національної поліції

у Сумській області - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевці Сумської області скаргу потерпілого ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Кролевецького відділення поліції (м.Кролевець) Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області від 30 листопада 2015 року про відмову у задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій,-

в с т а н о в и в:
Потерпілий ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000113 від 18 грудня 2012 року звернувся зі скаргою до слідчого судді Кролевецького районного суду о 13 годині 48 хвилин 10 грудня 2015 року про скасування постанови слідчого Кролевецького відділення поліції ОСОБА_4 від 30 листопада 2015 року про відмову у задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій.

У судовому засіданні 11 грудня 2015 року потерпілий ОСОБА_3 заявив відвід слідчого судді ОСОБА_1 з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, який був залишений без задоволення ухвалою Кролевецького районного суду від 22 грудня 2015 року.

Свої вимоги потерпілий ОСОБА_3 мотивує наступним чином.

У поданому 27 листопада 2015 року клопотанні про проведення слідчих дій він просив слідчого ОСОБА_4 провести такі слідчі дії:

- надати відповідне доручення працівникам оперативного підрозділу щодо проведення радіорозвідки на місці вчинення крадіжки у АДРЕСА_1 в період з 12 год 01 серпня 2012 року до 08 години ранку 02 серпня 2012 року;

- звернутися із клопотанням до слідчого судді за результатами проведеної радіорозвідки про надання тимчасового доступу до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг мобільного зв`язку.

Зазначені слідчі дії були пов`язані зі встановленням достовірностей обставин щодо викрадення майна, яке належало покійному батьку потерпілого ОСОБА_3 , які, обставини, були повідомлені ОСОБА_5 слідчому ОСОБА_4 під час досудового розслідування, а також були повідомлені свідками вивезення майна з належних покійному ОСОБА_6 приміщень в 2012 році.

За допомогою вказаних слідчих дій можливо було б встановити:

- наявність чи відсутність свідків вивезення майна у вказаному у клопотанні місці і у вказаний час. Тобто, період ймовірного викрадення ОСОБА_5 майна померлого ОСОБА_6 , оскільки показання свідків є сумнівними по тій причині, що майно вивозила ОСОБА_5 вночі, а отже показання свідків є неправомірними;

- чи знаходилась у вказаному у клопотанні періоді нічного часу ОСОБА_5 у приміщеннях, належних покійному батьку потерпілого ОСОБА_3 ;

- інших осіб, які в нічний час з 01.08.2012 року по 02.08.2012 року знаходились у приміщеннях по АДРЕСА_1 та допомагали ОСОБА_5 завантажувати холодильне обладнання та товаро-матеріальні цінності з магазину, належному покійному ОСОБА_6 , а також встановити особу водія автомобіля, на якому вивозилося викрадене майно. Зі слів ОСОБА_5 вона не пам`ятає ні марки автомобіля і особи водія.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 30 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання повністю. Як підставу у задоволенні клопотання слідчий зазначає про те, що ОСОБА_5 дала показання про те, що вона дійсно вивезла холодильне обладнання та меблі з магазину. При встановлені за допомогою слідчих дій, які вказані у клопотанні, осіб, які знаходились у час викраденні майна за вказаною у клопотанні адресою, можливо було б встановити події та час викрадення майна, його кількість та інші обставини вчинення злочину. Це пов`язано з тим, що ОСОБА_5 даючи показання, не пам`ятає ні водія автомобіля, ні марки автомобіля, ні кількості та переліку вивезеного нею майна, ні хто допомагав демонтувати їй промислове холодильне обладнання, ні місця куди вона перевезла меблі.

Також, як на підставу у задоволенні клопотання слідчий посилається на ст.257 ЦК України щодо строків позовної давності. Про будь-яке порушення його, ОСОБА_3 , прав у клопотанні не йдеться. Воно подане в рамках відкритого кримінального провадження в порядку п.10 ч.3 ст.42; ч.5 ст.46; п.4 ч.2 ст.56; ч.6 ст.223 КПК України. На його, ОСОБА_3 , думку, аби уникнути вчинення дій спрямованих на розкриття злочину, слідчий у кримінальному провадженні вирішив застосувати норми цивільного права.

Також, як на підставу у задоволенні клопотання слідчий посилається на ст.39 Закону України «Про телекомунікації».

Статтею 49 КК України встановлені терміни звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Вони, строки давності, починаються обчислюватися з дня вчинення особою злочину і до дня набрання вироком суду законної сили і застосування загальних строків позовної давності, встановлених у ЦК України, у кримінальному судочинстві недоречні.

Пунктом 2 ст.39 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, що оператори та провайдери телекомунікацій зберігають та надають інформацію про з`єднання свого абонента у порядку, встановленому законом.

Тому слідчий повинен був би при розгляді клопотання про проведення слідчих дій керуватися вказаними приписами Закону України «Про телекомунікації».

На думку потерпілого ОСОБА_3 постанова від 30.11.2015 року є невмотивованою та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню у повному обсязі, а клопотання про проведення слідчих дій підлягає задоволенню слідчим ОСОБА_4 чи іншою особою слідчим у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 скаргу підтримав у повному обсязі і просить її задовольнити.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу не визнав у повному обсязі і пояснив наступне. Клопотання ОСОБА_3 про проведення слідчих дій було подане 27.11.2015 року. Постановою від 30.11.2015 року у задоволенні клопотання відмовлено у повному обсязі з таких підстав.

1. Під час досудового розслідування була допитана ОСОБА_5 , яка дала показання, що дійсно вона вивезла з приміщення магазину холодильне обладнання та меблі. Отже проведення радіорозвідки недоцільно, так як особа, яка вивезла холодильне обладнання та меблі, встановлена.

2. Проведення радіорозвідки ніякого результату не дасть, оскільки інформація у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» відсутня, оскільки термін її зберігання згідно ст.39 Закону України «Про телекомунікації» є пропорційним терміну позовної давності, тобто три роки. Він інформацію щодо зберігання записів про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності отримав по телефону від уповноваженої особи ПрАТ «Київстар».

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

Потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000113 27 листопада 2015 року слідчому ОСОБА_4 подане клопотання про ініціювання слідчих дій при проведенні досудового розслідування (а.с.5)

У клопотання було вказано про проведення таких слідчих дій:

- надати відповідне доручення працівникам оперативного підрозділу щодо проведення радіорозвідки на місці вчинення крадіжки на АДРЕСА_1 в період з 12 год дня 01 серпня 2012 року до 08 год ранку 02 серпня 2012 року;

- за результатами радіорозвідки звернутися до слідчого судді про надання тимчасового доступу до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг мобільного зв`язку.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 30 листопада 2015 року у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки:

- під час досудового розслідування була допитана ОСОБА_5 , яка дала показання, що дійсно вона вивезла з приміщення магазину холодильне обладнання та меблі;

- особа, яка вивезла холодильне обладнання та меблі, встановлена, тому проведення радіорозвідки є недоцільне. Також проведення радіорозвідки позитивних результатів не надасть, оскільки така інформація у ПрАТ «Київстар» відсутня на підставі ст.257 ЦК України та ст.39 ЗУ «Про телекомунікації» (а.с.6)

Згідно ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Потерпілому надано право щодо збирання доказів, у порядку, передбаченому КПК України (ст.93 КПК України).

Згідно ч.2 ст.223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Отже у цій нормі визначається мета слідчих (розшукових) дій отримання (збирання) доказів або їх перевірка.

Законність проведення слідчих (розшукових) дій (це важливо для визнання допустимості доказів) визначається не їх результатами, а тим, чи було у суб`єкта доказування достатньо даних про можливість отримання шуканого доказу на момент прийняття рішення про її проведення.

Слідчий ОСОБА_4 як підставу у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій зазначає у постанові від 30 листопада 2015 року, що під час досудового розслідування була допитана ОСОБА_5 , яка визнала факт вивезення нею з приміщення магазину холодильного обладнання та меблів. Тому проведення радіорозвідки недоцільне, так як особа яка вивезла холодильне обладнання та меблі встановлена (а.с.6).

За приписами п.1 ч.3 ст.87 КПК України ( в редакції від 15.07.2015 року) недопустимими є також докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визначений підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_3 у скарзі від 10.12.2015 року зазначає, що показання свідків, з якими він ознайомився в порядку ст.221 КПК України, є сумнівними по тій причині, що майно ОСОБА_5 вивозилося вночі, а свідки зазначають зворотнє.

Таким чином, за результатами проведення радіорозвідки на місці вчинення злочину в період з 12 години дня 01.08.2015 року до 08 години ранку 02.08.2015 року (період ймовірного викрадення майна) та надання тимчасового доступу до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг мобільного зв`язку оператора мобільного зв`язку можливо встановити осіб, які причетні до крадіжки майна чи свідків, які були очевидцями викрадення майна.

Отже, показання ОСОБА_5 , як свідка, згідно п.1 ч.3 ст.87 КПК України ( в редакції від 15.07.2015 року) є недопустимим, оскільки слідчий ОСОБА_4 у постанові від 30.11.2015 року зазначає, що особа, яка вивезла холодильне обладнання та меблі встановлена. Ймовірно це ОСОБА_5 , оскільки інших прізвищ у постанові не зазначено. Тобто, посилання у постанові від 30.11.2015 року на показання свідка ОСОБА_5 , яка буде надалі ймовірно визначена підозрюваною, є недопустимими.

Таким чином, необхідно збирати в порядку, передбаченому ст.93 КПК України докази, процесуальними джерелами яких є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.2 ст.84 КПК України) у кримінальному провадженні №0000113.

Отже, проведення радіорозвідки у місці вчинення крадіжки та надання тимчасового доступу до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачі телекомунікаційних послуг мобільного зв`язку, на думку слідчого судді, є обов`язковими слідчими діями у кримінальному провадженні №0000113.

Також слідчий ОСОБА_4 як підставу у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій зазначає у постанові від 30 листопада 2015 року, що інформація у ПрАТ «Київстар» відсутня на підставі ст.257 ЦК України та ст.39 Закону України «Про телекомунікації», тому проведення радіорозвідки ніякого результату не дасть (а.с.6).

Згідно п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про телекомунікації» від 18 листопада 2003 року №1280-IV (далі Закон №1280-IV) оператори мобільного зв`язку зобов`язані зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеної законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що інформацію щодо строків зберігання записів про надані телекомунікаційні послуги він отримав по телефону від уповноваженої особи ПрАТ «Київстар» по телефону. Ці строки становлять три роки і відповідають терміну позовної давності.

Згідно ч.2 ст.84 КПК України документи є процесуальними джерелами доказів.

У матеріалах кримінального провадження відсутній документ оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» про те, що відсутні записи про надані телекомунікаційні послуги за період з 12 год 01 серпня 2012 року до 08 год 02 серпня 2012 року у зв`язку зі спливом строку позовної давності, про що вказано у п.7 ч.1 ст.39 Закону України «Про телекомунікаційні послуги».

Отже, слідчий суддя робить висновок про те, що тільки документ оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» про відсутність записів про надані телекомунікаційні послуги за період, вказаний ОСОБА_3 у клопотанні, був би підставою для відмови у проведенні дій, про які ініціював потерпілий ОСОБА_3 у клопотанні від 27 листопада 2015 року.

За таких обставин слідчий суддя робить висновок про те, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 30 листопада 2015 року є незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, а тому підлягає скасуванню у повному обсязі.

Належним способом захисту прав потерпілого ОСОБА_3 є зобов`язання слідчого ОСОБА_4 виконати в повному обсязі всі процесуальні дії, які вказані у клопотанні ОСОБА_3 від 27 листопада 2015 року.

За приписами п.3 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України,-

п о с т а н о в и в:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділення Кролевецького відділення поліції Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції Сумській області ОСОБА_4 від 30 листопада 2015 року про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 27 листопада 2015 року про проведення процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000113 від 18 грудня 2012 року і зобов`язати слідчого слідчого відділення Кролевецького відділення поліції (м.Кролевець) Глухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Сумській області ОСОБА_4 у визначені КПК України строки виконати в повному обсязі всі процесуальні дії, які вказані у клопотанні ОСОБА_3 від 27 листопада 2015 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1