Справа № 1-1/11 .
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2011 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого-судді Сарапа М. Б.

при секретарі Могиленко Н. Г., Сакалош Ю.А.

з участю прокурора Коваль М.М., Сербул Т.М.

потерпілого ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

захисника підсудного адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець в залі судового засідання кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, квартира, 2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, працюючого Дитячо-юнацька спортивна школа Чемпіонмісто Бобринець , тренером викладачем, не військовозобовязаного, раніше не судимого, за

ч.1 ст.122 КК України, -

встановив:

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 22.09.2007 року близько 23 години 30 хвилин вечора, знаходячись в приміщені кафе-бару Ровесник, розташованого в місті Бобринець Кіровоградської області, де він працює касиром - білетером, в ході раптово виниклої суперечки між ним та ОСОБА_1, за те, що останній образив його грубою нецензурною лайкою, умисно наніс декілька ударів кулаком в лобову частину голови ОСОБА_1 спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді :

садна та синця по центру лобної ділянки, вдавлений перелом передньої пластинки лівої лобної пазухи, що відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому злочині не визнав, та пояснив, що дійсно 22.09.2007 року близько 22 години вечора коли він перебував на роботі, в кафе-барі, де він працював касиром-білетером помітив як до кафе - бару Ровесник що розташоване по вулиці Орджонікідзе в місті Бобринець прийшов як він пізніше дізнався ОСОБА_1, якого він до цього часу не знав. ОСОБА_1 прийшов до кафе в нетверезому стані, з пляшкою пива в руках та намагався пройти в середину кафе Ровесникне заплативши за вхід. Зупинивши його, він повідомив, що вхід до кафе платний і йому необхідно заплатити за вхід кошти в сумі 3 грн. На його зауваження ОСОБА_1 не зреагував та виразився на його адресу грубою нецензурною лайкою, на що він йому сказав, щоб він не лаявся нецензурно, і поки не заплатить за вхід він його не пропустить. ОСОБА_1 став його ображати, та став запрошувати вийти разом із ним на вулицю і там розібратися, але він від цього відмовився, пояснивши що він нікуди не піде, так, як, знаходиться на робочому місці. В цей час, позаду ОСОБА_1 йшов його товариш ОСОБА_5, якого він добре знав, та який сказав щоб вони не сварились, та заплативши за вхід за себе, та за ОСОБА_1 забрав останнього в середину приміщення кафе.

Після даного інценденту хвилин через 30-40 він помітив як з приміщення кафе вийшов ОСОБА_1, а за ним його брат ОСОБА_6, з яким він був знайомий, так, як, він часто відвідував кафе. Проходячи повз нього ОСОБА_6 будучи також у стані алкогольного спяніння сказав, щоб він почав рахувати дні до своєї смерті, що було висловлено в грубій нецензурній формі. Підійшовши до ОСОБА_6 він попросив не погрожувати йому, так, як він на роботі і нічого поганого йому не зробив. ОСОБА_6 став грубо виражатись на його адресу, став йому погрожувати, та говорити що він попав, після чого вони вийшли на улицю, де він став його заспокоювати, та запропонував ОСОБА_6 поговорити з ним у приміщені кафе, де було менше людей, так як на подвірї де вони спочатку були, знаходилось занадто багато людей, які гучно розмовляли, та кричали. Через певний час, коли він заходив до коридору кафе, то побачив там ОСОБА_1, який будучи в стані алкогольного спяніння, був агресивно настроєний на його адресу, що було видно по його зовнішньому вигляду, та по словах . Після того, як він та ОСОБА_6 увійшли до приміщення коридору він відчув, що за його шию хтось схопив захватом руки, та став здавлювати йому горло, що він не міг дихати, та почав тягнути його назад намагаючись повалити на підлогу. Намагаючись звільнитись від захвату, та здавлення, він відштовхнув нападника рукою, та скинув його з себе, та відбіг на перед, побачивши що то був ОСОБА_1, який упав лицем на підлогу. Потім він бачив як ОСОБА_1 вмивав обличчя водою, після чого його забрав його товариш ОСОБА_5. Що було далі він не бачив, так як повернувся на своє робоче місце в приміщення кафе бару. Після цього всього, йому повідомили що ОСОБА_1 разом з братом викликали таксі та поїхали в невідомому напрямку. Через хвилин 30 до кафе знову приїхав ОСОБА_6 та забравши свою курточку сказав йому, що якщо він хоче вирішити всі питання, щоб не знала міліція, то йому необхідно буде заплатити кошти, але яку саме суму, не говорив. На його пропозицію він відмовився, пояснивши що своєї вини він не визнає, так, як, ОСОБА_1 сам напав на нього, із заду, і він оборонявся так як зрозумів, що вони з братом будучи у нетверезому стані вирішили його побити, і якби він не захистив себе, то так і було б. Особисто він нікого не чіпав та не бив навмисно. Потім ОСОБА_6 сказав, що його брата ОСОБА_1 відвезли в реанімацію до міста Кіровограда, і щоб він подумав над його пропозицією.

Після закінчення робочого часу близько 24 години 20 хвилин йдучи додому він бачив як брати ОСОБА_1 та ОСОБА_6 стояли навпроти Приват Банку, в місті Бобринець, який знаходиться недалеко від кафе, та будучи в нетверезому стані продовжували розпивати пиво. Він зрозумів, що ОСОБА_6 його обманув за стан здоровя ОСОБА_1.

Тілесні ушкодження ОСОБА_1 він навмисно не спричиняв, а лише захищався від його нападу, не виключає можливості нанесення ним удару ліктем руки в область голови ОСОБА_1 під час самооборони.

Після нападу ОСОБА_1 у нього на шиї були тілесні ушкодження у виді садна, ушкодження були не значні, а тому за медичною допомогою він не звертався.

Заслухавши підсудного, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 підлягає виправданню по ст. 122 ч. 1 КК України за відсутністю в його діях складу злочину з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.09.2007 року близько 23 години 30 хвилин вечора, ОСОБА_1 знаходячись в приміщені кафе-бару Ровесник, розташованого в місті Бобринець Кіровоградської області, будучи в стані алкогольного спяніння, після сварки з ОСОБА_4 у звязку з відмовою заплатити останньому за вхід до кафе-бару кошти в сумі 3 грн., так, як, вхід до кафе бару був платний, здійснив суспільно небезпечне протиправне посягання на особисту недоторканність та здоров'я ОСОБА_4 де останній працював касиром - білетером, та був на робочому місці, схопивши його рукою за шию, та здавлюючи її став валити його на підлогу приміщення. Знаходячись в стані необхідної оборони від цього посягання, підсудний ОСОБА_4 звільняючись від нападу, утримання та здавлення у області шиї, наніс удар ОСОБА_1 ліктем в область голови останього та скинув його з себе, від чого той упав на підлогу приміщення, таким чином спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна та синця по центрі лобної ділянки, вдавлений перелом передньої пластинки лівої лобної пазухи.

Ці фактичні обставини підтверджуються і обвинувальним висновком, з якого видно, що дійсно, 22.09.2007 року близько 23 години 30 хвилин вечора, в приміщені кафе-бару Ровесник, розташованого в місті Бобринець Кіровоградської області, між ОСОБА_4, який працював на той час касиром - білетером та відвідувачем цього бару кафе ОСОБА_1, який був у нетверезому стані, та не хотів платити кошти за вхід до кафе виникла сварка, під час якої ОСОБА_1, а після і його брат ОСОБА_6В,, ображали нецензурною лайкою та погрожували ОСОБА_4

Після чого, ОСОБА_1 накинувся на ОСОБА_4 з заду, схопивши його за шию та здавлюючи її, став валити його на підлогу приміщення. Під час звільнення від нападу ОСОБА_4, застосувавши силу з кинув з себе ОСОБА_1, який впав на підлогу приміщення., та заподіяв останьому тілесні пошкодження середнього ступеня тяжкості.

Ці обставини підтверджуються також показами самого ОСОБА_4 в якості обвинуваченого дані ним в ході досудового слідства, згідно з якими 22.09.2007 року близько 22 години вечора коли він перебував на роботі в кафе - барі Ровесникщо розташоване по вулиці Орджонікідзе в місті Бобринець, де він працював білетером на протязі двох років, прийшов як він пізніше дізнався ОСОБА_1, якого він до цього не знав. ОСОБА_1 прийшов до кафе в нетверезому стані, та намагався пройти в середину кафе Ровесникне заплативши за вхід кошти в сумі 3 грн. Зупинивши його він йому повідомив, що вхід до кафе платний і йому необхідно заплатити кошти. На його зауваження ОСОБА_1 не зреагував та виразився на його адресу грубою нецензурною лайкою. На що він йому сказав, щоб він не лаявся нецензурно, і поки не заплатить за вхід він його не пропустить. ОСОБА_1 став його ображати , та став запрошувати вийти разом із ним на вулицю і там розібратися, але він від цього відмовився, пояснивши що він на роботі. В цей час, позаду ОСОБА_1 йшов його товариш ОСОБА_5, який сказав щоб вони не сварились, та заплативши за вхід за себе та за ОСОБА_1 забрав останнього в середину приміщення кафе.

Після даного інцеденту хвилин через 30-40 він помітив як з приміщення кафе вийшов ОСОБА_1, а за ним його брат ОСОБА_6, з яким він був знайомий, так як, він часто відвідував кафе. Проходячи повз нього ОСОБА_6 сказав щоб він почав рахувати дні, що було висловлено в грубій нецензурній формі. Підійшовши до ОСОБА_6 він попросив не погрожувати йому, так, як він на роботі і нічого поганого йому не зробив. ОСОБА_6 став грубо виражатись на його адресу, став йому погрожувати, та говорити що він попав, після чого вони вийшли на улицю. Він став його заспокоювати та запропонував ОСОБА_6 заспокоїтись та зайти у приміщення кафе, де було менше людей, так як на подвірї де вони спочатку були, знаходилось занадто багато людей, які голосно говорили, та кричали. Через певний час коли він заходив до коридору, то побачив там ОСОБА_1, який був в стані алкогольного спяніння, та був агресивно настроєний на його адресу, що було видно по його зовнішньому вигляду. Після того, як він та ОСОБА_6 увійшли до приміщення коридору він відчув, що за його шию хтось схопив захватом руки, та став здавлювати йому горло, що він не міг дихати, та хотів повалити його на підлогу . Намагаючись звільнитись від нападника він вирвався, відбігши наперед, таким чином з кинув нападника з себе, був дуже схвильований протиправними діями нападника. А коли розвернувся, то помітив лежачого на підлозі ОСОБА_1, у якого з голови текла кров. Потім бачив як ОСОБА_1 вмивав обличчя водою, потім його забрав його товариш ОСОБА_5, що було далі він не бачив, так як повернувся на своє робоче місце. Після, йому повідомили, що ОСОБА_1 разом з братом викликали таксі та поїхали в невідомому напрямку. Через хвилин 30 до кафе знову приїхав ОСОБА_6 та забравши свою курточку сказав йому, що якщо він хоче вирішити всі питання, щоб про це не знала міліція, то йому необхідно буде заплатити кошти, але яку саме суму не говорив. На його пропозицію він відмовився, пояснивши що своєї вини він не відчуває, так, як, ОСОБА_1 сам напав на нього і він оборонявся, тому що зрозумів, що вони вирішили його побити, і якби він не захистив себе, то так і було б. Потім ОСОБА_6 сказав, що його брата ОСОБА_1 відвезли в реанімацію до міста Кіровограда, і щоб він подумав над його пропозицією.

Навмисно тілесні ушкодження ОСОБА_1 він не завдавав, тільки оборонявся від його нападу. Винним себе не визнає.

а.с. 136

Висновком судово-медичної експертизи № 250 від 12.11.2007 року, додатковою судово-медичною експертизою від 30. 11.2007 року до висновку № 250, та висновком комісійної судово - медичної експертизи № 58 від 11.05.2010 року, згідно яких виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_1, а саме садно та синець по центру лобної ділянки, вдавлений перелом передньої пластинки лівої лобної кістки, локалізуються в одній площині, тому можна говорити що вони могли виникнути внаслідок одного травматичного впливу та відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості, і не характерні для ушкоджень які виникають внаслідок падіння з висоти власного зросту.

Вище вказані тілесні ушкодження не могли виникнути за обставин що вказані в протоколі відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_7, від 14.01.2008 року.

Висновками вище зазначених судово-медичних експертиз не виключається те, що підсудний ОСОБА_4 звільняючись від нападу на нього, утримання та здавлення його у області шиї, наніс удар ОСОБА_1 ліктем в область голови останього, та скинув його з себе від чого той упав на підлогу приміщення, таким чином спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна та синця по центрі лобної ділянки, вдавлений перелом передньої пластинки лівої лобної пазухи, що не заперечує і сам підсудний в судовому засіданні.

Згідно з показами потерпілого ОСОБА_1, який суду показав, що 22.09.2007 року близько 21 години він прийшов разом зі своїми товаришами до кафе-бару Ровесникв місті Бобринець Кіровоградської області. Прийшовши до бару замовили столик та сіли відпочивати. Побувши в середині приміщення близько 15 хвилин вони випили близько 150 грамів горілки, після чого він з товаришами вирішили вийти на вулицю покурити. Виходячи на вулицю він помітив там ОСОБА_4, який сказав, щоб він заплатив за вхід. Коли він почав шукати по кишенях гроші, то ОСОБА_4 схопив його за верхній одяг почав виштовхувати його на вулицю. Коли вони вийшли на вулицю, то ОСОБА_4 сказав йому, що він із села та обізвав його лайкою. Після цього до них підійшов його знайомий ОСОБА_5, який сказав їм не сперечатись, і що він за нього заплатить. Через 10 хвилин вони знову вийшли на вулицю, і до нього підійшов його брат ОСОБА_6, якому він розповів про сварку з ОСОБА_4 Після чого, брат ОСОБА_6 пішов до ОСОБА_4 щоб зясувати з ним відносини. Коли ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4, то він почав його братові безпричинно наносити удари кулаками в обличчя та тулуб, а також 2-3 рази ударив головою об цегляну стіну. Побачивши це, він підбіг до них щоб розборонити. Коли наблизився до них, то ОСОБА_4 відпустив його брата та наніс йому декілька ударів в обличчя кулаком, в область виска, внаслідок чого він втратив свідомість. Після даної сутички його знайомі відвезли до лікарні, де йому надали першу медичну допомогу та відпустили додому. Після цього у нього декілька днів боліла голова і він разом зі своєю матірю поїхали до міста Кіровограда, де було поставлено діагноз: перелом черепа в лобній ділянці голови.

Згідно з показами свідка ОСОБА_6, який суду показав що 22.09.2007 року близько 22 години він з своїм братом ОСОБА_1 та друзями відпочивав в кафе-барі Ровесник у місті Бобринець. За вхід до бару заплатили за квитки по три гривні. Він на деякий час виходив на вулицю, а коли зайшов через 15 хвилин то побачив, що його брат ОСОБА_1 нервується та розповів, що ОСОБА_4, який працював у кафе - барі білетером його не пропустив у приміщення, так як він не заплатив за вхід. Він вирішив підійти до ОСОБА_4 та вияснити у чому справа. Коли він підійшов до нього та став його запитувати про брата, останній відштовхнув його, а потім вдарив кулаком в лице. До них підбіг його брат ОСОБА_1, де в коридорі ОСОБА_4 також вдарив брата ОСОБА_1 в лице та в район шиї близько 2-4 рази, з носа у брата текла кров, були розбиті губи. В коридорі було багато людей. Коли бійка скінчилася, то він побачив що у брата ОСОБА_1 на лобі над бровою також була припухлість. Вони купили мінеральної води та вийшли на вулицю. Брат вмився, і вони сіли в таксі та поїхали до лікарні. В лікарні брата оглянули та надали першу медичну допомогу. Після лікарні вони повернулися до кафе-бару Ровесникде він забрав свою куртку, а брата ОСОБА_1 відвели додому.

Покази потерпілого ОСОБА_1, свідка ОСОБА_6 суд оцінює критично в частині спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, та свідку ОСОБА_4.

З показів потерпілого ОСОБА_1, які він дав на досудовому слідстві - ОСОБА_4 почав його братові безпричинно наносити удари кулаками в обличчя та тулуб, та 2-3 рази ударив головою об цегляну стіну, після чого йому наніс безпричинно декілька ударів в обличчя кулаком, в область виска, в наслідок чого він втратив свідомість.

З показів свідка ОСОБА_6В які він дав на досудовому слідстві ОСОБА_4 відштовхнув його, а потім вдарив кулаком в лице, а коли підійшов його брат також вдарив брата ОСОБА_1 в лице, та в область шиї близько 2-4 рази, з носа у брата текла кров, були розбиті губи .

Покази потерпілого ОСОБА_1, та свідка ОСОБА_6 є непослідовними і суперечливими, не відповідають показам які вони давали підчас судового слідства, що викликає сумнів в їх об`єктивності. А непослідовні і суперечливі покази суд не може вважати належними доказами та брати їх до уваги, крім того, ці покази дані заінтересованими особами, зацікавленими в результатах розгляду справи та суперечать іншим доказам по справі, які з добуті як в ході досудового так і судового слідства.

Крім того, стороною обвинучачення в судовому засіданні як доказ по обвинуваченю підсудного ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України беруться до уваги покази дані потерпілим під час відтворення обстановки та обставин події з застосування фото - зйомки від 17.01.2008 року , де потерпілий на фото показує як прямим ударом кулака правої руки ОСОБА_4 наніс йому удар в область лоба.

а. с. 126-127.

Суд не може ці покази потерпілого, дані ним на досудовому слідстві під час слідчої дії відтворення обстановки та обставин події вважати правдивими, послідовними та належними доказами, так як ці покази повністю суперечать показам потерпілого даних ним, як на досудовому слідстві, так і в суді, де потерпілий пояснив що ОСОБА_4 після побиття його брата ОСОБА_6, наніс йому декілька ударів кулаком в область виска, внаслідок чого він втратив свідомість. Тоді, як на відтворенні обстановки та обставин події з потерпілим 17.01.2008 року він заявив, що ОСОБА_4 прямим ударом кулака правої руки наніс йому удар в область лоба.

а.с. 126-127.

Покази потерпілого ОСОБА_1, дані ним під час відтворення обстановки та обставин подій від 17.01.2008 року спростовуються і показами його брата ОСОБА_6, даних ним підчас як досудового слідства, так і судового. Він пояснив, що ОСОБА_4 вдарив його брата ОСОБА_1 в лице, та в район шиї близько 2-4 рази, з носа у брата текла кров, були розбиті губи.

Покази потерпілого ОСОБА_1, та свідка ОСОБА_6 також не підтверджуються і іншими фактичними обставинами по справі.

Так, згідно з показами свідка ОСОБА_8 який суду показав, що зараз вже точної дати коли сталася ця подія він не памятає, однак, був випадок що він відпочивав в кафе-барі Ровесникв місті Бобринець. Близько 23 години вирішив вийти на вулицю. При виході з бару побачив що в коридорі стояв ОСОБА_4 і його за шию із заду схопив потерпілий та намагався його повалити на землю. ОСОБА_9 його відштовхнув та вирвавшись від нього відійшов, та вийшов разом з ним на вулицю. На вулиці він його спитав, що трапилося на що він відповів, що хлопці забагато випили і вже пяні та пристають до нього. В коридорі кафе-бару були ОСОБА_4, ОСОБА_1 та його брат ОСОБА_6. Як ОСОБА_1 впав він не бачив, але вже бачив як піднімав його брат, крові на Сергійові він не бачив, до того ж вони були обоє сильно пяні.

Після того, близько 24 години він знову бачив братів ОСОБА_1, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 біля Приват Банку, неподалік від кафе-бару Ровесник де вони пили пиво.

Згідно з показами свідка ОСОБА_7 який суду показав, що 22.09.2007 року він прийшовши у вечірній час до кафе-бару Ровесник у місті Бобринець, де зустрівся зі своїми друзями. Коли виходив на вулицю то чув, що ОСОБА_4 який там працював білетером, гучно говорив з ОСОБА_1, в якого в руках була пляшка з пивом, та був у нетверезому стані. Пізніше він спитав у ОСОБА_4, що сталося, на що він відповів, що ОСОБА_1 хотів пройти до бару не заплативши за квиток, але за нього заплатили його знайомі і він зайшов до бару. Близько 23 години він знову виходив на вулицю і бачив ОСОБА_4 та ОСОБА_1 В цей час коли ОСОБА_4 хотів зайти у приміщення, та будучи у коридорі ОСОБА_1 схопив ОСОБА_4 за шию, та став його валити на землю, останній вирвався від нього, та відбіг, а ОСОБА_1 упав на підлогу. Підійшовши ближче до ОСОБА_1, він побачив, що у нього на голові була кров. Потім брати ОСОБА_1 сіли до таксі і поїхали в невідомому напрямку. Після того, через деякий час, він бачив ОСОБА_6 та ОСОБА_1 знову недалеко від кафе-бару Ровесник, де вони пили пиво.

Згідно з показами свідка ОСОБА_12 який суду показав, що 22.09.2007 року він був черговим лікарем в Бобринецькій районній лікарні. До приймального покою лікарні прийшов хлопець зі скаргами він роздягнув його і оглянув. При огляді він помітив вмятину і припухлість на лобі. Він його запитав що трапилось, на що хлопець відповів, що близько 23 години він отримав травму в кафе. Він поставив йому діагноз : перелом черепа та алкогольне спяніння, діагноз у хлопця був середньої тяжкості. Викликав лаборанта, зробили йому ренгенівські знімки і викликали чергового хірурга. Інших травм та ушкоджень у хлопця на обличчі та на тілі не було. Хлопець був не один, а з своїми друзями, які теж були пяні. Хлопець якого він оглядав та його знайомі, вели себе агресивно та зухвало, наче в стані ефекту. Коли вранці він запитав про стан здоровя ОСОБА_1, якого він оглядав то йому відповіли, що він відмовився від лікування та поїхав з лікарні додому.

Згідно з показами свідка ОСОБА_13 який суду показав, що його викликали після 23 годині до прийомного покою лікарні як чергового хірурга, було це у вересні 2007 року точної дати він вже не памятає. Він запитав у хлопця який звернувся до лікарні, на що він скаржиться і він відповів, що його вдарив охороник у кафе-барі і показав травму на голові. Обробивши рану, він призначив щоб хлопцеві зробили ренгенівський знімок. Записав до журналу діагноз потерпілого тілесні ушкодження середньої тяжкості, запропонував йому госпіталізацію, але він відмовився, про що розписався в журналі. Ренгенівський знімок оглянув, але точно не памятає яке дав заключення, але памятає, що пропонував амбулаторне лікування, на що потерпілий відмовився. На ренгенівському знімку побачити перелом передньої стінки черепа він не міг, але знімки, які були зроблені після на копютері в місті Кіровограді та в місті Києві показують, що смягчення передньої стінки черепа мали місце. Гематом на лобі, та інших ушкоджень на обличчі та голові у хлопця не було. У лікарні хлопець був не один, а з своїм братом та знайомими. Всі були у стані алкогольного спяніння, вели себе визиваюче, шуміли, на зауваження не реагували.

Згідно з показами свідка ОСОБА_14 яка суду показала, що вона являється приватним підприємцем, є власником кафе-бару Ровесник у місті Бобринець. Підсудний ОСОБА_4 працював у неї на посаді касира білетера. Але з часу коли його старший брат ОСОБА_15 став орендувати у неї зал, ОСОБА_4 працює на даний час в нього. В обовязки ОСОБА_4, як касира білетера входило бути ввічливим з відвідувачами кафе, слідкувати за порядком , та отримувати плату за вхід до кафе-бару. ОСОБА_4 В М. знає як порядну людину, він завжди був спокійним і вичливим, в стані алкогольного спяніння вона його ніколи не бачила. Скарг на ОСОБА_4 від відвідувачів жодного разу не було. Щоб когось він міг побити, вона не вірить та не знає такого випадку, так як він дуже чуйна та добра людина. Про сварку ОСОБА_4 з ОСОБА_1 вона не вірить, та про це нічого не знає, та пояснити по цьому факту не може.

Згідно з показами свідка ОСОБА_15 який суду показав, що він частково орендує зал в кафе-барі Ровесник у місті Бобринець, з початку 2007 року . Вони з ОСОБА_14, власницею кафе бару уклали письмовий договір на частину залу. Працівників до бару на роботу приймала вона. З початку вони проходили випробувальний термін 2-3 тижні, а потім їх приймали на постійну роботу. Його рідний брат, ОСОБА_4 працював касиром-охоронником згідно його письмової заяви, та договору, функціональні обовязки йому були повідомлені в усній формі. Приймав на роботу ОСОБА_4 особисто він. В обовязки брата входить обілечувати громадян які відвідували кафе-бар, так як вхід в кафе - бар платний - 3 грн. Письмові підтвердження про прийняття на роботу він надає суду. Був випадок, точної дати він вже не памятає, брат йому розповів, що під час роботи у кафе-барі на нього напали двоє молодиків, один з заду, душив його за шию та хотів повалити на підлогу, а інший з переду. Про все, що трапилось він дізнався від свого брата ОСОБА_4, та свідків цієї події. Він вважає, що його брат не може бути ініціатором бійки, так як він порядна та спокійна людина, не пє, не курить. Впевнений що брати ОСОБА_1 будучи у нетверезому стані самі напали на брата, а брат оборонявся, що підтверджують і очевидці цієї події.

Згідно з показами свідка ОСОБА_16, яка суду показала, що приблизно о 0 годині 30 хвилин 23.09.2007 року син ОСОБА_9 прийшов додому і розповів, що на нього напали два хлопці, з одним він розмовляв, а інший схватив його із заду, за горло, та став душити, хотів повалити на підлогу, захищаючись він його з кинув з себе, на підлогу. Це трапилось тоді коли він працював у старшого брата ОСОБА_15 у кафе - барі Ровесник обілечував учасників дискотеки. Син розповів їй, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного спяніння, не хотів платити за вхід до кафе-бару, почав нецензурно ображати ОСОБА_4, погрожував йому, говорив що він попав, щоб він копав собі яму. У сина вона бачила на шиї збоку, та спереду тілесні пошкодження, у виді садна. Також син говорив що ОСОБА_1 возили до лікарні.

Після вона ходила до Бобринецької районної лікарні, щоб зясувати чи все гаразд в ОСОБА_1, медсестра їй сказала, що в нього все добре лише невелика травма і що в той вечер хлопці були в стані сильного алкогольного спяніння, та нецензурно виражались в приміщені лікарні, вели себе агресивно. Від лікування ОСОБА_1 відмовився .

Згідно з показами свідка ОСОБА_17 яка суду показала, що 22.09.2007 року її сини ОСОБА_11 та ОСОБА_10 пішли ввечері на дискотеку. Приблизно в дві години ночі додому повернувся її старший син ОСОБА_10 в якого на лобі була повязка з бинта, коли вона придивилась ближче, то побачила в нього на лобі вмятину, а навколо неї гематома. Вранці вона відвезла ОСОБА_1 до лікаря невропатолога, який оглянув сина та сказав, що перелому черепа не має. Після лікарні вони повернулись додому, однак в ОСОБА_1 сильно боліла голова, і вона давала йому таблетки. Конкретно про обставини побиття її сина, їй ніхто не говорив. Тоді вона сама пішла до кафе-бару Ровесникщоб дізнатися хто побив і що там взагалі сталося. Прийшовши до кафе-бару вона спілкувалась з ОСОБА_18 яка там була барменом, дізналась про те, що її синів побив ОСОБА_19, всі ці обставини вона бачила і погодилась дати свідчення в райвідділі міліції, в який вони відразу з нею і пішли, де в її присутності слідчий міліції ОСОБА_20 допитав ОСОБА_18 як свідка.

Після, у звязку з тим, що в сина ОСОБА_10 голова не переставала боліти, вони поїхали в лікарню до міста Кіровограда. Там оглянувши його поставили діагноз перелом. Після чого вони поїхали до міста Києва де ОСОБА_1 зробили операцію.

Згідно з показами свідка ОСОБА_21 який суду показав, що точної дати він не памятає коли до нього прийшла мати ОСОБА_1, ОСОБА_17, та попросила відвезти її сина ОСОБА_10 в Бобринецьку ЦРЛ, так як в нього дуже боліла голова, він послухав її. Потім він ОСОБА_1, возив більше 5 разів в лікарню міста Кіровограда, і 3-4 рази в лікарню до міста Києва на своєму автомобілі ГАЗ -24. Бензин купувала мати ОСОБА_1 Про обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 він не знає, нічого по цьому факту пояснити не може.

Згідно з показами свідка ОСОБА_5 який неодноразово викликався в судове засідання, та явка якого визнана судом на час розгяду справи неможливою, який був допитаний на досудовому слідстві та свідчення якого були оголошені в судовому засіданні за погодженням учасників процесу, згідно яких він пояснив, що 22.09.2007 року ввечері він з товаришами, де був і ОСОБА_1 відпочивали у кафе-барі Ровесник де вживали алкогольні напої. Памятає випадок сварки ОСОБА_1 з ОСОБА_4 за несплату ОСОБА_1 за вхід до кафе, та що він заспокоїв хлопців, та сам заплатив за ОСОБА_1, та забрав його до приміщення кафе-бару. Після чув що, між ними знову відбулась якась сварка чи бійка. Він особисто сварки та бійки ОСОБА_4 з ОСОБА_1 не бачив, так як займався своїми справами, а коли вийшов у коридор то бачив багато людей де був і ОСОБА_1 у якого був розбитий ніс, і на лобі були якісь горбини. Хто спричинив ОСОБА_1 такі тілесні ушкодження, та при яких обставинах він не бачив, та не знає. Після ОСОБА_1 він разом з товаришами відвезли до Бобринецької районної лікарні де йому надали медичну допомогу.

а. с. 38

Згідно з показами експерта ОСОБА_22 який суду показав, що працює судово-медичним експертом Бобринецького відділення судово-медичної експертизи Кіровоградського обласного Бюро судово-медичної експертизти, та що він проводив огляд потерпілого ОСОБА_1, про що склав акт судово-медичного обстеження, а після проводив судово-медичну експертизу згідно постанови слідчого, і додаткову судово-медичну експертизу, підтверджує свої висновки які він дав провівши судово - медичну експертизу, після огляду потерпілого ОСОБА_1, та після огляду його медичної документації. Підтверджує те, що перелом у потерпілого можливо побачити тільки на рентгенівському знімку, відкритого перелому він не виявив, про що описав у акті огляду. При огляді потерпілого він виявив садно по центру лобної ділянки вкрите коричневою кірочкою, інших тілесних ушкоджень на тілі у потерпілого ОСОБА_1 під час огляду він не виявив. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_1, а саме садно та синець по центру лобної ділянки, вдавлений перелом передньої пластинки лівої лобної кістки, локалізуються в одній площині, тому можна говорити що вони могли виникнути внаслідок одного травматичного впливу, та відносяться до категорії ушкоджень середньої тяжкості, та не характерні для ушкоджень які виникають внаслідок падіння з висоти власного зросту. Вище вказані тілесні ушкодження не могли виникнути за обставин що вказані в протоколі відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_7 від 14.01.2008 року.

Згідно з показами свідка ОСОБА_20 який суду показав, що в даний час він проходить службу в ОВС, на посаді слідчого Бобринецького РВ УМВС України. В його провадженні знаходилась кримінальна справа порушена відносно ОСОБА_4 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Під час досудового слідства він допитував в якості потерпілого ОСОБА_1, який йому розповідав, що він знаходився у кафе Ровесник що у місті Бобринець, із своїми друзями де відпочивали, а ОСОБА_4 який там працював білетером ударив його два рази в область виска. Він довго лікувався, а потім у м. Києві йому зробили операцію. Також він допитував у якості обвинуваченого ОСОБА_4, який винним себе не визнав, та пояснив, що дійсно у нього з ОСОБА_1 була сварка, однак ОСОБА_1 напав на нього, а він захищався, навмисно ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 він не наносив. Під час досудового слідства ним в якості свідка була допитана ОСОБА_18, яку привела до Бобринецького РВ УМВС мати потерпілого ОСОБА_1, ОСОБА_17, яка йому розповіла, що про обставини побиття її сина знає ОСОБА_18 яка готова давати свідчення. Він допитав ОСОБА_18 яка дала свідчення, а через 2 тижні відмовилась від них, написавши письмову заяву, та пояснила що самої бійки вона не бачила, і хто кого побив вона не знає .ОСОБА_18 він допитував у присутності матері потерпілого ОСОБА_17, причину цього пояснити не може. Про те, що свідки повинні допитуватись по одному, у відсутності інших свідків , він знає, однак, не думав, що матір потерпілого ОСОБА_1, ОСОБА_17 йому також потрібно буде допитувати.

Згідно з показами свідка ОСОБА_18 яка суду показала, що був такий випадок, що вона допомагала своїй знайомій ОСОБА_23 яка працює в кафе-барі Ровесник. Яка була година точно вона не памятає, коли вона виходила з бару то в коридорі помітила, що попереду неї стояв ОСОБА_4 та гурт людей приблизно чоловік шість, вони гучно розмовляли. Після бачила ОСОБА_1 який сидів на вулиці, на голові у нього бачила кров. Щоб хтось когось бив, вона не бачила.

На досудовому слідстві вона давала неправдиві покази, так як пожаліла матір ОСОБА_1, ОСОБА_17 яка сказала їй, що побили її сина, та він знаходиться в лікарні. Будучи допитана у міліції вона спочатку давала неправдиві покази відносно ОСОБА_4, оговорила його, однак пізніше написала заяву про відмову від своїх показів що давала у міліції, та пояснила що хто побив і кого побили, вона особисто не бачила та не знає. Бачила тільки ОСОБА_1 який сидів на вулиці у на голову у нього вона бачила кров.В судовому засіданні дає прадиві покази .

Згідно з показами свідка ОСОБА_24 яка суду показала, що дійсно 22.09.2007 року вона тимчасово працювала в кафе Ровесник барменом, а її знайома ОСОБА_18 на той час працювала поваром. Увечері був такий випадок, що їй ОСОБА_18 говорила що коли вона виходила на вулицю, то там була якась сварка, бійка, під час якої ОСОБА_4 розбив голову ОСОБА_1 Особисто вона ніякої бійки у кафе Ровесник того вечора не бачила, чула тільки про це зі слів ОСОБА_18

Як видно з протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю свідка ОСОБА_7 під час якого він розповідав детально та показував, як у коридорі кафе бару на ОСОБА_4 ззаду напав ОСОБА_1 схвативши його обхватом руки за шию, та став його валити на підлогу, останній вирвався від його захвату, та відбіг у сторону, а ОСОБА_1 упав на підлогу, і у нього з голови потекла кров.

/а.с 119-121 /.

Від проведення слідчої дії - відтворення обстановки та обставин події з участю потерпілого, потерпілий ОСОБА_1 відмовився згідно його письмової заяви.

/ а.с. 32 /

Від проведення слідчої дій зводин віч-на-віч між потерпілим ОСОБА_1, та підозрюваним ОСОБА_4, потерпілий відмовився згідно його письмової заяви.

/а.с. 31/

Від проведення слідчої дій зводин віч-на-віч між свідком ОСОБА_18 та обвинуваченим ОСОБА_4, свідок відмовилась згідно її письмової заяви

/ а.с. 34 /.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_18 яка суду показала, що коли вона була 22.09.2007 року в кафе-барі Ровесник., та знаходилась в коридорі помітила, що попереду неї стояв ОСОБА_4 та гурт людей близько шести чоловік які гучно розмовляли. Сварки та бійки вона не бачила. Після на вулиці біля кафе бачила ОСОБА_1, який сидів, на голові у нього вона бачила кров. Вона не бачила щоб ОСОБА_4 бив ОСОБА_1 На досудовому слідстві давала неправдиві покази, так як пожаліла матір ОСОБА_1, яка сказала їй що її сина побили, він знаходиться у лікарні, та просила піти з нею у міліцію. Будучи допитана у міліції вона давала не правдиві покази відносно ОСОБА_4, однак пізніше написала заяву про відмову від своїх показів, що давала у міліції, та пояснила що самої бійки вона не бачила. В судовому засіданні дає правдиві покази .

Свідчення які дані свідком ОСОБА_18 на досудовому слідстві, та оголошені в судовому засіданні, суд не може брати до уваги в частині того що вона бачила саму бійку, та як ОСОБА_4 спричиняв ОСОБА_1 тілесні ушкодження, так як вони повністю суперечать показам, які свідок дала в судовому засіданні, заявивши що оговорила ОСОБА_4 на досудовому слідстві так, як пожаліла матір потерпілого ОСОБА_1, ОСОБА_17, яка їй повідомила що її син знаходиться у лікарні. Свідчення дані свідком ОСОБА_18, на досудовому слідстві також спростовуються і іншими обставинами справи та належними доказами які судом наведені вище.

Крім того, при допиті в якості свідка ОСОБА_18 на досудовому слідстві слідчий Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_20 допустив порушення вимог ст. 167 КПК України, допитавши свідка в присутності матері потерпілого ОСОБА_1, ОСОБА_17, що підтвердили будучи допитані як свідки під час судового слідства, як слідчий Остапчук О.В., так, і свідки ОСОБА_17, та ОСОБА_18 , а тому суд ці свідчення ОСОБА_18 які добуті слідчим з порушенням КПК України вважає неналежним доказом, та до уваги не бере.

Також суд, не бере до уваги свідчення дані на досудовому слідстві, та оголошені в судовому засіданні свідка ОСОБА_5., в частині того, що він бачив що у потерпілого ОСОБА_1, у той вечір були тілесні ушкодження - був розбитий ніс, так, як ці його свідчення спростовуються показами свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, які були очевидцями цих подій, та заперечують про наявність у потерпілого вище зазначених ушкоджень, та свідченнями лікарів ОСОБА_12, та ОСОБА_13 які оглядали ОСОБА_1 у Бобринецькій районній лікарні, та виявили у нього тілесні ушкодження у виді травми на голові, інших ушкоджень на обличчі та на тілі потерпілого при огляді не виявили.

Не є належними, та не відповідають фактичним обставинам справи і покази свідка ОСОБА_24 яка суду показала, що про обставини справи вона знає від розповіді своєї знайомої ОСОБА_25 .

Так, як, ОСОБА_18 відмовилась від своїх показів які вона дала на досудовому слідстві, та пояснила в суді , що особисто не бачила факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1, а тому і свідчення ОСОБА_24, в цій частині не можуть братись судом до уваги, та вважатись належними, так, як ОСОБА_24 сама не була очевидцем цих подій, а свідчила на підставі розповіді їй, ОСОБА_25.

Проаналізувавши всі зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що органами досудового слідства фактичні обставини справи встановлені не вірно, не у повному обсязі, не повно та не обєктивно.

Враховуючи вимоги ст.22 КПК України, відповідно яких прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, що стороною обвинувачення виконано не було та керуючись ст. 62 Конституції України, відповідно якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до впевненості, що в судовому засіданні не надано належних та достатніх доказів на підтвердження вини підсудного ОСОБА_4 у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Органами досудового слідства діям підсудного ОСОБА_4 надана неправильна юридична оцінка, оскільки згідно зі ст.ст. 27, 28, 29 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров'я від протиправних посягань, має право на повагу до його гідності та на особисту недоторканність, згідно зі ст. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права (в даному випадку права на особисту недоторканість та здоров'я) від порушень та протиправних посягань, самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства, згідно зі ст. 281 ч.2 ЦК України фізична особа має право захищати своє здоров'я від протиправних посягань будь-яким засобами, не забороненими законом, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 36 КК України 2001 року необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено меж необхідної оборони, кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання.

Судом встановлено і це повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що 22.09.2007 року близько 23 години 30 хвилин вечора, ОСОБА_1 визнаний потерпілим по справі знаходячись в приміщені кафе-бару Ровесник, розташованого в місті Бобринець Кіровоградської області, будучи в стані алкогольного спяніння, після сварки з ОСОБА_4 у звязку з відмовою заплатити останньому за вхід до кафе-бару кошти в сумі 3 грн., так як, вхід до кафе бару був платний, здійснив суспільно небезпечне протиправне посягання на особисту недоторканність та здоров'я ОСОБА_4 де останній працював касиром - білетером, та був на робочому місці , схопивши його рукою за шию, та здавлюючи її, став валити його на підлогу приміщення. Знаходячись в стані необхідної оборони від цього посягання, підсудний ОСОБА_4 звільняючись від нападу, утримання та здавлення у області шиї, наніс удар ОСОБА_1 ліктем руки в область голови останього, та скинув його з себе, від чого той упав на підлогу приміщення, таким чином спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді садна та синця по центрі лобної ділянки, вдавлений перелом передньої пластинки лівої лобної пазухи.

За таких обставин, в діях підсудного суд не вбачає умислу на причинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень і не знаходить складу злочину.

Перевіривши наявність в діях підсудного ОСОБА_4 ознак перевищення меж необхідної оборони, суд вважає, що такі ознаки в діях підсудного відсутні, оскільки шкода, заподіяна потерпілому по тяжкості відповідала як небезпечності посягання на момент посягання, так і обстановці захисту.

Якби підсудний ОСОБА_4 і перевищив ці межі, то і за таких обставин він не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки причинення тілесних ушкоджень середньої тяжкості при перевищенні меж необхідної оборони за законодавством України не є кримінально каранними. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках спеціально передбачених у статтях КК України .

Оскільки ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_1 середньої тяжкості тілесне ушкодження під час необхідної оборони від протиправного суспільно небезпечного посягання останнього на свою особисту недоторканість та здоров'я, в діях підсудного відсутній склад злочину передбачений ч. 1 ст. 122 КК України і його необхідно виправдати із-за відсутності в його діях складу злочину.

Оскільки підсудний ОСОБА_4 підлягає виправданню за відсутністю в його діях складу злочину, то цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_1 по справі по стягненню з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди на підставі ч. 3 ст. 328 КПК України необхідно залишити без розгляду, про що було і клопотання представника потерпілого - адвоката ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Керуючись п. 2 ст. 6, ст.ст. 321 - 324, 327, 332- 335 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 в предявленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнати не винним і виправдати у звзку з відсутністю в його діях складу злочину .

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд - скасувати.

Позов потерпілого ОСОБА_1 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Бобринецький районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий

суддя підпис ОСОБА_26

Згідно оригіналу :

Суддя Бобринецького районного

суду ОСОБА_26