АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-61 Номер провадження 11-а-33/2010Головуючий у 1-й інстанції Самосьонок В.М. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія ст.296 ч.2 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2010 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Ландаря О.В. суддів: Гонтарь А.А., Захожай О.І.

з участю:

прокурора: Рибачук Г.А.

засудженого: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями:

засудженого ОСОБА_2,

помічника прокурора Козельщинського району

на вирок Козельщинського райсуду Полтавської області від 13 жовтня 2009 року.

Цим вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, одружений, ІНФОРМАЦІЯ_3, на працюючий, проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не одноразово судимий, останній раз 24.11.2008 року Решетилівським райсудом: - за ст.395 ч.2 КК України до 4 місяців арешту;

засуджений за ст. 296 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканець с. Готва Козельщанського району Полтавської області, українець, ІНФОРМАЦІЯ_7, не одружений , не працює, не судимий,-

засуджений за ст. 296 ч. 2 КК України до 2 років обмеження волі . На підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки . На підставі ст.. 76 КК України забов*язано ОСОБА_3 з*являтися періодично для реєстрації в органи КВС.

Стягнуто із засуджених на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Полтавській області судові витрати в сумі 101,41 грн..

Вирішено питання стосовно речових доказів.

Згідно вироку суду, 13.05. 2009 року близько 23.00 години в с. Готва Козельщинскього району Полтавської області , після сумісного вживання спиртних напоїв , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийшли до домоволодіння гр.. ОСОБА_4 , де проживають люди похилого віку ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7, зайшли на подвір*я і безпідставно із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадській порядок, що виразилось у порушенні спокою пристарілих осіб, явно виражаючи неповагу до суспільства, грюкали у вхідні двері будинку, при цьому виражаючись нецензурною лайкою, а потім разом побили шибки у вікнах будинку і відламали дошку від лави в дворі. Свої злочинні дії продовжували близько 30 хвилин після чого розійшлися по своїх домівках.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку суду та постановлення нового, із визначенням більш суворого покарання засудженому ОСОБА_2 .

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду та повернути справу на новий судовий розгляд, оскільки інкримінований йому злочин не скоював. Судом не вірно встановлені фактичні обставини злочину, скоєного засудженим ОСОБА_3 , якого він тільки забрав з міста злочину, вже після його скоєння. Під час досудового слідства працівниками міліції застосовувались недозволені методи у вигляді психологічного тиску та фізичного впливу. В судовому засіданні засуджений ОСОБА_2 прохав пом*якшити визначене судом покарання , яке вважає суворим.

Від інших учасників процесу апеляцій не надходило.

Колегія суддів апеляційного суду заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_2 та прокурора, які підтримали надані кожним апеляції із підстав в них зазначених, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляцій в її межах, приходить до висновку , що надані апеляції задоволенню не підлягають.

Суд вірно встановив фактичні обставини скоєного злочину та обґрунтовано визнав винним ОСОБА_2 у скоєнні злочину за який він засуджений.

Винуватість ОСОБА_2 доведена сукупністю доказів, зібраних та перевірених у відповідності до чинного законодавства, достовірність яких не викликає сумніву.

ОСОБА_2 факт знаходження його на місті скоєння злочину не оспорює. Даний злочин був скоєний в умовах очевидності, за наявності кількох потерпілих, які категорично зазначили про скоєння злочину двома особами , тобто засудженими, які повибивали скло у вікнах будинку. Таким чином потерпілими спростовуються показання засудженого ОСОБА_2 про те, що сліди відбитків пальців його руки на вибитому віконному склі залишилися випадково, внаслідок поштовху засудженим ОСОБА_3 якого забирав з місця події. Показання потерпілих у справи підтверджуються протоколом огляду місця події злочину та фото таблицею до нього.

Матеріалами службового розслідування ГУМВС України в Полтавській області та постановою Козельщинскької прокуратури - від 20.09.2009 року про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно посадових осіб Козельщинського РВ ГМВС, також спростовуються твердження засудженого ОСОБА_2 про застосування стосовно нього недозволених методів слідства .

Безпосередня участь засудженого ОСОБА_2 в скоєнні інкримінованого йому-злочину також повністю підтверджується показаннями засудженого ОСОБА_3 під час досудового слідства, в тому рахунку і під час відтворення обстановки та обставин події злочину на місті його скоєння.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд дав належну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні зазначених у вироку дій із відповідною їх кваліфікацією. Твердження засудженого ОСОБА_2 про непричетність до скоєного злочину колегія суддів визнає методом захисту з метою уникнення покарання за скоєний злочин.

Даних про те, що у справі допущені порушення кримінально - процесуального чи матеріального закону, які б могли бути підставою для скасування або зміни вироку, колегією суддів не встановлено.

При обранні покарання ОСОБА_2 суд вірно та відповідно до вимог закону врахував характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину та його тяжкість, конкретні обставини справи, дані про особу винного, обставини , що пом*якшують та обтяжують покарання.

Судом першої інстанції під час судового слідства досліджувались документи , які характеризують ОСОБА_2 і відповідно до матеріалів справи врахував також тяжкість та обставини скоєного злочину, та дійшов обгрунтованого висновку про те, що перевиховання та виправлення засудженого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Таким чином обране засудженому покарання є мінімальним, відповідає вчиненому та даним про особу ОСОБА_2 і є необхідним та достатнім для попередження нових злочинів .

Колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку і задоволення апеляцій згідно їх меж, оскільки вирок суду відповідно до вказаного, є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляції: засудженого ОСОБА_2 та помічника прокурора Козельщинського району залишити без задоволення, а вирок Козельщинського райсуду Полтавської області від 13 жовтня 2009 року стосовно ОСОБА_2 залишити без змін.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_1