Справа № 10-279/2010 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст.135, ч.2 ст.286 КК України Доповідач: Зазуля І.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року червня 11 дня колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зазулі І.Є.;

суддів: Литвинова О.М., Урдюк Т.М.;

за участю прокурора: Заброварської Т.О.;

адвоката: ОСОБА_2;

розглянувши в судовому засіданні у м. Львові апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2010 року, -

встановила:

Цією постановою задоволено узгоджене з прокурором м. Львова подання слідчого СЧ СВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області Таратули М.Л про обрання

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, українцю, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судженому, проживаючому в ІНФОРМАЦІЯ_4, обвинуваченому за ч. 2 ст. 286 КК України,

запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 13 травня 2010 року близько 13.45 в м. Львові на пр.Червоної Калини біля будинку № 40, керуючи автомобілем НОМЕР_1, будучи під впливом наркотичних речовин, грубо порушив вимоги Р.1 п. 1.5, Р. 2 п. 2.3.6, Р. 2 п. 2.9., Р. 10 п. 10.1, п. 10.9 Правил дорожнього руху України, що призвело до наїзду на пішоходів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, внаслідок чого ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати постанову суду від 26.05.2010 року про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді взяття під варту та відмовити в обранні йому даного виду запобіжного заходу, покликаючись на істотне порушення кримінально - процесуального законодавства та однобічність судового слідства при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. При цьому зазначає, що судом при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу не враховано наступне: проживання ОСОБА_3 в неповній сім»ї. разом з матір»ю і сестрою; позитивна характеристика ОСОБА_3 за місцем проживання та праці; те, що Костів вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнає вину у скоєному злочині за ч. 2 ст. 286 КК України, щиро розкаюється у скоєному, сприяє розкриттю злочину.

Також покликається на те, що ОСОБА_3 інкриміновано злочин, скоєний на території Сихівського райсуду, орган розслідування розташований на території Франківського району м. Львова (вул. Ст.Бандери,1), а міра запобіжного заходу обрана Галицьким районним судом м. Львова, чим порушено вимоги ст. 37 КПК України і постанова суду щодо обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 370 КПК України підлягає скасуванню

Заслухавши доповідача, думку захисника ОСОБА_2, який підтримав внесену апеляцію, позицію прокурора, який вважає апеляцію безпідставною, а прийняте судом першої інстанції рішення обгрунтованим і законним, перевіривши матеріали слідства та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що внесена апеляція до задоволення не підлягає.

Приймаючи рішення щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, судом враховано те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років та який призвів до заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій; може перешкоджати встановленню істини по справі; чинив опір при затриманні, що свідчить про те, що перебуваючи на волі може ухилитись від слідства і суду.

Даних, які б спростовували висновки місцевого суду щодо мотивів обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді взяття під варту в процесі апеляційного розгляду не встановлено.

Покликання захисника ОСОБА_2 на те, що Костів проживає в неповній сім»ї, позитивно характеризується за місцем проживання та праці, вперше притягається до кримінальної відповідальності, визнає вину у скоєному злочині за ч. 2 ст. 286 КК України, щиро розкаюється у скоєному, сприяє розкриттю злочину з врахуванням тяжкості та обставин скоєного злочину не можуть в даному випадку бути підставою для скасування запобіжного заходу, як про це просить апелянт.

Приймаючи рішення про задоволення подання слідчого, суд прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_3 слід обрати запобіжний захід - взяття під варту, оскільки він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі понад три роки, чинив опір при затриманні, що в свою чергу може свідчити про те, що останній може перешкоджати встановленню істини у справі, ухилятися від слідства та суду та в подальшому від кримінальної відповідальності.

Щодо покликання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог ст. 37 КПК України, так як постанову про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 винесене Галицьким судом, то таке є голослівним і безпідставним, оскільки в матеріалам справи відсутні дані, які спростували б місце розташування органу досудового слідства на території Галицького району м. Львова.

Враховуючи вищенаведене, постанова Галицького районного суду м.Львова про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді взяття під варту є законною, обґрунтованою, винесена з дотриманням вимог ст.ст. 148, 150. 1 55, 165 -1, 165-2 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Таким чином, підстав для задоволення внесеної апеляції в процесі апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст.ст. 356, 362, 366, 377 КІ1К України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Постанову Галицького районного суду м.Львова від 26 травня 2010 року про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді взяття під варту залишити без змін, а апеляцію захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10.