Справа № 443/652/14
Провадження № 1-кп/461/90/15
УХВАЛА
судового засідання
28.01.2015 Галицький районний суд м.Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.2, 12 ч.2 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :
у провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.2, 12 ч.2 ст. 115 КК України, яким ухвалою слідчого судді Жидачівського районного суду Львівської області від 07.12.2013 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, та надалі ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 24.11.2014 року продовжено.
27.01.2015 року захисником ОСОБА_8 ОСОБА_5 подано письмове клопотання, яке підтримано в судовому засіданні, про скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зв`язку з недотриманням розумних строків розгляду справи. Зазначене клопотанням мотивує тим, що тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 понад розумні строки суперечить чинному кримінально-процесуальному законодавству України, а також міжнародним правовим актам. Просить змінити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні клопотання захисника підтримав.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - ОСОБА_4 підтримав зазначене клопотання та одночасно подав клопотання про зміну обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, мотивуючи тим, що вона є інвалідом 3-ої групи, має на утриманні неповнолітніх дітей, за станом здоров`я потребує лікування, а відтак, перебування у слідчому ізоляторі обмежує її право на свободу.
Обвинувачена ОСОБА_7 зазначене клопотання захисника підтримала.
Прокурор проти заявлених клопотань заперечив, покликаючись на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілу та малолітніх свідків, які являються рідними дітьми ОСОБА_7 , вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому просив продовжити обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на більш м`який слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України - незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Згідно ч.3 ст.383 КПК України усі питання, пов`язані з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною 3 статті 331 цього Кодексу, судді і присяжні вирішують спільно.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися та не відпали.
При розгляді справи судом з врахуванням матеріалів кримінального провадження не встановлено обставин, в тому числі і стан здоров`я обвинувачених на даний час, які б перешкоджали утриманню останніх в слідчому ізоляторі. Крім того, суд не приймає до уваги покликання захисника ОСОБА_4 про те, що обвинувачена ОСОБА_7 за станом здоров`я потребує лікування, оскільки такі твердження жодними документами не підтверджені.
Запобіжний захід тримання під вартою відповідає не лише особі обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а й характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого вони обвинувачуються, такий виключає можливість перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню їх від суду, оскільки такі не мають постійного місця проживання.
За таких обставин продовжують існувати достатні підстави вважати, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати встановленню істини у справі, незаконного впливати на свідків, які є малолітніми, що вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначених ст.177 КПК України,
Таким чином, враховуючи вищенаведене та те, що судове провадження по розгляду зазначеного кримінального провадження до 30 січня 2015 року не буде завершено, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою не відпали, а тому наявна необхідність у продовженні такого запобіжного заходу із зазначенням визначеного строку.
Керуючись ст. 331 КПК України, суд,
у задоволенні клопотання захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який - відмовити.
Застосований відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжити до двох місяців, тобто до 30 березня 2015 року включно.
Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження та скерувати до ЛСІ УДДУ ПВП у Львівській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1