Провадження № 1-в/127/874/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року місто Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році», суд

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Прокурор заперечував, щодо задоволення вказаної заяви.

Засуджений ОСОБА_4 поклався на розсуд суду.

Вислухавши думку прокурора, засудженого дослідивши заяву засудженого та особову справу останнього, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 85 КК України слідує, що на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Крім того, відповідно до Закону України «Про застосування амністії в Україні», а саме ст. 1 слідує, що амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки

стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та вказаного Закону.

Зі змісту ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», слідує, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Також, відповідно до п. в ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» слідує, що виконання вказаного Закону покладається на суди. Питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Застосування цього Закону здійснюється щодо: засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника. До подання додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії.

Згідно ст. 12 вказаного закону слідує, що дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

З особової справи засудженого ОСОБА_4 вбачається, що останній засуджений вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 16.10.2015 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі за злочин вчинений 08.03.2015, тобто після набрання чинності вказаного вище Закону.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява засудженого ОСОБА_4 є не обґрунтована та не підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України «Про амністію у 2014 році», ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: