АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4615/15-к Номер провадження 11-кп/786/768/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем - ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Полтавської області на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 18.09.2015 року про повернення обвинувального акту прокурору, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт кримінального провадження №0000869 за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.3 ст.289 КК України повернуто прокурору.
Підставою повернення обвинувального акту прокурору суд зазначив його не відповідність вимогам ст. 291 КПК України, а саме обвинувальний акт не містить формулювання висунутого ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 обвинувачення, тобто короткий опис кримінальних правопорушень у вчиненні яких вони обвинувачуються, із зазначенням часу, місця, способу, мотивів їх скоєння та інших обставин, що мають значення для правильної кваліфікації їх дій. В даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини кримінального правопорушення, які були встановлені в ході досудового розслідування, тобто фактично формулювання підозри, а не пред`явлення обвинувачення та вказані обставини справи без конкретизації правової кваліфікації окремо кожного кримінального правопорушення. Окрім того зазначає, що в обвинувальному акті не вірно зазначено дату народження підозрюваного ОСОБА_12 , що призвело до неправильного визначення спеціального статусу підозрюваного, який не являється неповнолітнім. Також ні слідчим, ні прокурором не вказано місце народження та громадянство потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_14 та не встановлено де саме розпочато вчинення кримінального правопорушення, що впливає на визначення підсудності.

В принесеній апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 направити до суду першої інстанції для розгляду зі стадії підготовчого засідання. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що в обвинувальному акті, у відповідності до вимог ст.291 КПК України, детально викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, сформульовано обвинувачення кожному обвинуваченому та зазначено правову кваліфікацію кожного з кримінальних правопорушень. Щодо решти недоліків, на які, повертаючи обвинувальний акт, вказав суд першої інстанції, а саме не вірно зазначений рік народження ОСОБА_12 та відсутність в обвинувальному акті даних про місце народження та громадянство потерпілих, прокурор зазначив, що такі недоліки не є такими, що перешкоджають суду призначити судовий розгляд провадження.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, потерпілого ОСОБА_10 на підтримання поданої прокурором апеляційної скарги, обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та в їх інтересах захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, прохали ухвалу суду про повернення обвинувального акту залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до положень ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Частина 2 статті 291 КПК України містить перелік відомостей, що має містити обвинувальний акт, в тому числі в ньому, відповідно до п.5 вказаної статті, має бути викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 містить всі його складові, відповідно до вимог статті 291 КПК України, а саме детально викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, сформульовано обвинувачення кожному обвинуваченому та зазначено правову кваліфікацію кожного із кримінальних правопорушень.

Окрім того, колегія суддів погоджується з доводами прокурора, викладеним в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для повернення обвинувального акту прокурору з огляду на невірно зазначений рік народження ОСОБА_12 . Дійсно, в обвинувальному акті з технічної помилки слідчим зазначено рік народження ОСОБА_12 , замість вірного 1989 р.н., однак в ході підготовчого судового засідання 17.08.2015 року судом встановлено повні анкетні дані обвинувачених, в тому числі і ОСОБА_12 , відповідно, зазначена неточність була виправлена. Окрім того, склад суду, що здійснює кримінальне провадження в суді першої інстанції, визначений у відповідності з вимогами статті 31 КПК України.

Не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору і відсутність в ньому даних про місце народження та громадянство потерпілих. Дійсно, положення статті 291 КПК України передбачають , що обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного потерпілого, в тому числі і його місце народження та громадянство, однак, за наявності інших анкетних даних, що мають значення, як то прізвище, ім`я, по батькові, дата народження та місце проживання, відсутність даних про громадянство чи місце народження не перешкоджає суду прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та встановити ці дані безпосередньо в суді.

Що стосується питання порушення правила підсудності, про що також суд зазначив в ухвалі, колегія суддів звертає увагу суду на те, що дане питання порушувалося судом в поданні на адресу апеляційного суду про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на розгляд до Полтавського районного суду Полтавської області. Відповідно, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області від 21.08.2015 року в задоволенні подання судді Київського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 про направлення кримінального провадження до іншого суду було відмовлено за відсутності для цього підстав, передбачених Законом.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу суду першої інстанції на неухильне дотримання загальних засад кримінального провадження, а саме здійснення судового провадження у розумні строки.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.3 ст.289 КК України надійшов до суду першої інстанції 14.08.2015 року, разом з тим, підготовчі судові засідання по справі проведено 17.08.2015 року та 18.09.2015 року, при цьому за результатами проведеного підготовчого засідання в першому випадку судом невідповідності обвинувального акту кримінальному процесуальному Закону встановлені не були та внесено подання на адресу апеляційного суду про направлення кримінального провадження до іншого суду, за результатами підготовчого судового засідання проведеного 18.09.2015 року судом повернуто обвинувальний акт прокурору. Враховуючи, що в даному кримінальному провадження особи перебувають під вартою, колегія суддів наголошує на неухильному дотриманні судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження, а саме здійснення судового провадження у розумні строки.

Окрім того, в даному провадженні апеляційній інстанції надано клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки термін дії запобіжного заходу щодо них закінчується, а ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжкого та тяжких кримінальних правопорушень, існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а тому лише тримання обвинувачених під вартою забезпечить виконання ними покладених на них процесуальних обов`язків.

В клопотанні захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 ставиться питання про зміну раніше обраного щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки, як зазначив адвокат, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України відсутні. ОСОБА_13 має постійне місце проживання, а також потребує постійного лікування, в зв`язку з отриманим 25.09.2014 року пораненням.

Колегія суддів, вислухавши думку учасників судового розгляду з приводу заявлених клопотань, дослідивши наявні матеріали, дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_13 та про часткове задоволення клопотання прокурора.

Так, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, строк покарання за який передбачений до дванадцяти років позбавлення волі, наявність ризиків, якими є можливість обвинувачених ухилитися від суду та продовжити злочинну діяльність підтверджується даними про особи обвинувачених, які звинувачуються у вчиненні корисливих злочинів, пов`язаних з застосуванням та погрозою застосування насильства, ніде не працюють, а ОСОБА_12 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, пов`язані з застосуванням насильства. Таким чином, лише тримання обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 під вартою забезпечить виконання ними процесуальних обов`язків, відповідно, підстав для зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_13 , з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів не вбачає.
Водночас, враховуючи, що обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , відповідно до ухвали слідчого судді, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вже обраний, повторне його обрання, про що ставить питання прокурор в принесеному клопотанні, не ґрунтується на положеннях Кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити строк тримання обвинувачених під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 К ПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування органами внутрішніх справ та підтримання державного обвинувачення прокуратури Полтавської області - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 18.09.2015 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 скасувати.

Обвинувальний акт кримінального провадження №0000869 за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.187, ч.2 ст.189, ч.3 ст.289 КК України направити до Київського районного суду м.Полтави для розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 15 листопада 2015 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4