Справа № 460/3441/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/43/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2016 року м.Львів

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, який фактично проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за ч.1 ст.408 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Яворівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Яворівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.62 КК України ОСОБА_6 замінено призначене покарання у виді 2-х років позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на 2 роки.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій покликається на те, що рішення суду є надто суворим. Не оспорюючи кваліфікацію дій, не згідний з призначеним покаранням, а саме: судом не враховано його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням до органів досудового розслідування. Крім того, хоча суд зазначив, однак не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, молодий вік та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Просить змінити вирок суду та призначити йому покарання із застосуванням правил ст.75 КК України встановивши йому покарання з випробуванням.

Згідно із вироком суду ОСОБА_6 з 18.03.2014 року проходив військову службу за мобілізацією та з 24.11.2014 року перебував на посаді старшого водія взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в денний час 10.12.2014 року, з метою ухилення від військової служби, без належного дозволу командира військової частини, самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_1 , а в подальшому вибув за межі України в Республіку Італія, ухиляючись від проходження військової служби за мобілізацією. Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.408 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_7 , який заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами є обґрунтованим та обвинуваченим не оспорюється.

З мотивів апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання є надто суворим, оскільки під час судового розгляду не враховано ряд пом`якшуючих покарання обставин.

Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції вірно враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, дані про його особу, те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин та прийшов до правильного висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення та застосувати ст.62 КК України, відповідно до якої змінити призначене покарання на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на 2 роки.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що покарання ОСОБА_6 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України, яке є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 до задоволення не підлягає.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розслідуванні та розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Вирок Яворівського районного суду Львівської області від 19 жовтня 2015року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена учасниками судового розгляду до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу проголошення.
Головуючий-суддя
Судді: