ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004324 від 07.09.2015 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 12.03.2007 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 186, ст. 215, ч.1 ст. 309, ст. 198 КК України до 4 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 510,00 грн., 17.02.2009 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, 02.11.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України 3 років 10 місяців позбавлення волі, звільненому умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 3 дні на підставі постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 18.07.2014 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2015 року, приблизно, о 05-00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 26 по вул. Блюхера в м. Харкові, діючи умисно, повторно, за раптово виниклим наміром, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_6 . Після чого схопив руками належну їй жіночу сумку, та погрожуючи застосуванням фізичного насилля, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито викрав із сумки два мобільних телефона - телефон Нокіа 3100, вартістю зідно висновку товарознавчої експертизи № 321 від 08.09.2015 року 174,00 грн., та мобільний телефон Самсунг 1080і, вартістю 79,00 грн., заподіявши тим самим матеріальну шкоду ОСОБА_6 в сумі 253,00 гривні. ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у вчинені злочину, повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. Крім того, пояснив, що він, дійсно, попередив ОСОБА_6 , що з ним краще не шуткувати. Але він не передбачав, що ці слова потерпіла сприйняла як погрозу спричинення їй у подальшому тілесних ушкоджень Просив суд не карати його суворо, щоб він зміг лікуватися належним чином, бо має хронічне захворювання.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужого майна (грабіж), поєднане із погрозою насильства, яка не є небезпечним для життя чи здоров`я потрепілої, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного та данні про його особу.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має хронічні захворювання (хронічний гепатіт «С»).

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує його щире каяття, відшкодування збитків, та визнає ці обставини, такими, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного в порядку ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючі викладене, а саме обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного, стан здоров`я, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання , передбачене ч.2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі в межах санкції статі, за яку кваліфіковані його дії, у вигляді позбавлення волі.

Крім того, суд відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, вважає необхідним зарахувати в строк відбуття покарання час знаходження під вартою ОСОБА_5 , а саме з часу фактичного його затримання.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України обчислювати з 09.09.2015 року - з часу фактичного затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання час знаходження під вартою.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання законної сили вироку, залишити раніше обрану - тримання під вартою у Харківському слідчому ізоляторі.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1