Справа № 387/1270/15-к
Номер провадження по справі 1-кп/387/130/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області , в складі :
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олександро-Завадське Добровеличківського району Кіровоградської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
02.11.2015 року до Добровеличківського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, згідно якого :
п.1.3. яким встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил;
п.1.5. яким встановлено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п.п. «б» п. 2.3. яким встановлено, що водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п.п.«д» п.2.3. яким встановлено, що водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
п.п.«а» п.2.9. яким встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
п.12.1. яким встановлено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
п.12.2. яким встановлено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;
п.12.3. яким встановлено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
п.13.3. яким встановлено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, проявляючи неувагу до дорожньої обстановки та не стежачи за дорожньою обстановкою, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи злочинно самовпевнено і легковажно розраховуючи на їх відвернення, не виявив перешкоду для руху у вигляді пішоходів ОСОБА_4 і ОСОБА_12 , які попутно рухались по правому краю проїзної частини в напрямку смт.Добровеличківка, та здійснив наїзд на останніх на відстані 141,3 метра від перехрестя вулиці Чехова в селі Мар`ївка Добровеличківського району Кіровоградської області та автодороги Марї`вка-Добровеличківка.
Внаслідок допущеної з вини ОСОБА_5 дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді: ран в потиличній ділянці голови та стегна ліворуч; перелому 9, 10 ребер ліворуч та перелому лівої ключиці; садна в ділянці правої ключиці, які відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, оскільки потягли за собою тривалий розлад здоров`я . Другому пішоходу, ОСОБА_12 , внаслідок ДТП були спричинені легкі тілесні ушкодження .
В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 05.11.2015 року, потерпіла та обвинувачений надали суду угоду про примирення від 04.11.2015 року .
ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся. Просив суд затвердити досягнуту між ним та потерпілою угоду про примирення та призначити йому узгоджене між сторонами покарання . Заявив , що йому зрозумілі : права надані законом; наслідки укладення та затвердження угоди ; характер обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди судом . Додав, що заподіяну потерпілій шкоду він відшкодував у повному обсязі . Стверджував, що укладення угоди є добровільним.
Таким чином дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.1 ст. 286 КК України, порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження .
Кримінальне правопорушення, яке інкримінується останньому відноситься до категорії невеликої тяжкості .
Відповідно до ст. 468 ч. 1 п. 1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ст. 469 ч. 3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд дослідивши угоду про примирення від 04.11.2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченим , не встановлено.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 цілком зрозумів права, визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпіла ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України. Потерпіла не заперечувала проти того, щоб обвинуваченому було призначено основне покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та не призначалося додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом .
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Заслухавши позиції сторін, думку прокурора, який підтримав умови угоди, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлявся, збитки відшкодовано .
Процесуальні витрати відсутні .
Даних про наявність речових доказів у обвинувальному акті не зезначено . Речові докази під час підготовчого судового засідання суду не надавалися.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,468,471,474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 200 ( двісті ) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян тобто 3400 ( три тисячі чотириста ) гривень без позбавлення права керувати транспортним засобом.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження та може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області .
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1