УХВАЛА
Справа № 564/834/15-к

16 вересня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши під час підготовчого судового засідання матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Костопільського районного суду від прокуратури Костопільського району надійшли матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 296 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання, яке було підтримане захисниками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та обвинуваченими, про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки у ньому відсутнє конкретне обвинувачення по кримінальному правопорушенню, що є порушенням права особи на захист. В порушення вимог ч.5 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, тобто короткого опису кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 із зазначенням часу, місця, способу, мотивів його скоєння та інших обставин, які мають значення для правильної кваліфікації дій винної особи.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Зокрема, в обвинувальному акті наявний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність. Проте, в порушення вимог ч.5 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, тобто короткого опису кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачуються обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 із зазначенням часу, місця, способу, мотивів його скоєння та інших обставин, які мають значення для правильної кваліфікації дій винної особи.

Відповідно до обвинувального акту обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вчинили умисні дії, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненою групою осіб.

Обвинувальний акт не містить посилань на те які саме дії вчинено кожним із обвинувачених як при образі та нанесенні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 так і при пошкодженні сукна більярдного столу та бокалу і в чому полягала їх особлива зухвалість. Відсутня також вказівка на те чи дії обвинувачених при пошкодженні сукна більярдного столу та бокалу носили умисний характер чи необережний.

Таким чином, прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону обвинуваченим фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину та не викладено деталі вчинення злочину саме кожним із обвинувачених, які в подальшому можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 369 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 296 КК України повернути прокурору Костопільського району.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя:ОСОБА_1