АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
справа №640/7141/14-к Головуючий суду 1 інстанції
провадження №11-кп/790/1022/14 ОСОБА_1
категорія: ч. 2 ст. 297 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 11-кп/790/1022/14 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Київського району міста Харкова ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду міста Харкова від 30 травня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Цім вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пересічне Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня будівельного ліцею, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

засуджено за ч. 2 ст. 297 КК України до 2 років позбавлення волі. В силу ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк два роки. На підставі п. «а» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року від відбування покарання у виді позбавлення волі - звільнено.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без зміни особисте зобов`язання.

Стягнено з ОСОБА_8 на користь потерпілих: ОСОБА_9 2000 гривен; ОСОБА_10 800 гривень; ОСОБА_11 1000 гривень.

Як встановив суд, 27 березня 2014 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, на могилі № 19 ряду № 16 міського кладовища № 2 по АДРЕСА_2 ОСОБА_8 пошкодив надгробну плиту на ім`я ОСОБА_12 , вибивши металевий швелер, яким розпорядився на власний розсуд.

29 березня 2014 року, приблизно о 07 годині 00 хвилин, там же на могилі № 24 ряду № 19 він пошкодив надгробну плиту на ім`я ОСОБА_13 , вибивши металеві швелера, якими розпорядився на власний розсуд.

29 березня 2014 року, приблизно о 09 годині 00 хвилин, там же на могилі № 18 ряду № 7 він пошкодив надгробну плиту на ім`я ОСОБА_14 , вибивши металеві швелера, якими розпорядився на власний розсуд.

29 березня 2014 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, там же на могилі № 2 ряду № 15 він пошкодив надгробну плиту на ім`я ОСОБА_15 , вибивши металеві швелера, якими розпорядився на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор порушив питання про зміну вироку у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 з мотиву призначення покарання з порушенням кримінального закону, оскільки за ч. 2 ст. 297 КК України його засуджено до 2 років позбавлення волі, в той час як санкція цього кримінального закону передбачає призначення покарання від трьох до п`яти років позбавлення волі. В апеляції прокурор також вказує, що суд не застосував до неповнолітнього обвинуваченого ст. 104 КК України. На думку прокурора, по справі щодо ОСОБА_8 треба застосувати ст. 69 КК України та призначити йому за ч. 2 ст. 297 КК України 2 роки позбавлення волі. В силу ст. ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням на строк два роки. На підставі п. «а» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року від відбування покарання у виді позбавлення волі - звільнити.

Заслухавши доповідача, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, оскільки учасники судового розгляду не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо фактичних обставин та ці обставини ніким не заперечувались, суд першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КК України розглянув справу. Тому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК Україні такі обставини апеляційним судом не переглядаються.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано судом за ч. 2 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, вчинене з корисливих мотивів, повторно.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, місцевий суд, як видно з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та вчинення злочину неповнолітньою особою, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також данні про особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем навчання характеризується задовільно, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває.

Виходячи з таких даних, суд прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, в зв`язку с чим із застосуванням ст. 75 КК України звільнив його від відбування покарання з випробуванням.

Окрім того, враховуючи думку учасників процесу, в тому числі обвинуваченого, суд задовольнив відповідне клопотання та на підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року звільнив його від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Висновки суду про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ст. 75 КК України та п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року, виходячи з наведених у вироку підстав, - у апеляційному порядку не оскаржено, але у апеляційній скарзі ставиться питання про застосування ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 297 КК України.

Дійсно, обвинуваченого ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 297 КК України до 2 років позбавлення волі, в той час як санкція цього кримінального закону передбачає призначення покарання від трьох до п`яти років позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів приводить вирок у відповідність з вимогами кримінального закону та застосовує ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 297 КК України, враховуючи наявність ряду обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою особою, а також те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, за місцем навчання характеризується задовільно, тобто обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 можливо без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст. ст. 75, 104 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням.

На підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року ОСОБА_8 підлягає звільненню від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 426, 532 КПК України, п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Київського району міста Харкова ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Київського районного суду міста Харкова від 30 травня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 змінити, застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання за ч. 2 ст. 297 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк два роки.

На підставі п. "а" ст. 1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі - звільнити.

В іншій частині вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення цього судового рішення.

Головуючий суддя

Судді