АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/1766/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №612/393/15-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу прокурора на вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 16 липня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Зудове, Болотинського району Новосибірської області, громадянин України, освіта неповна середня, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

Засуджений за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік. Згідно п.2 с.1 ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Цим же вироком, ОСОБА_8 визнано обмежено осудною особою та застосовано до нього примусовий захід медичного характеру надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку з покладенням обов`язку щодо надання такої допомоги на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем відбування покарання.

Вироком встановлено, що 14 квітня 2015 року, близько 00 годин 30 хвилин, ОСОБА_8 , прийшов до домоволодіння ОСОБА_9 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , проник в будинок потерпілої та викрав речі, на загальну суму 4885,76 грн., завдавши потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. З викраденим з місця вчинення злочину зник, і розпорядився ним на власний розсуд.

Прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи, просив скасувати вирок та постановити свою ухвалу про застосування заходів медичного характеру, з мотивів істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, прокурор вказує, що згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи, у ОСОБА_8 виявлено помірковану розумову відсталість. В період скоєння злочину обвинувачений не був здатний в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Тобто обвинувачений ОСОБА_8 потребує застосування примусових заходів у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Судом першої інстанції не дотримано вимог ч.2 ст.513 КПК України та призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України, чим істотно порушено вимоги кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь головуючого, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених підстав, захисника, який не заперечував проти задоволення апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст.503 КПК України, якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно правилами кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 затверджено 26 червня 2015 року, а висновок судово-психіатричної експертизи виготовлено 25 червня 2015 року. Тобто прокурору було відомо про наявність у обвинуваченого психічного розладу, і про те, що обвинувачений потребує психіатричної допомоги.

Таким чином, по закінченню досудового розслідування прокурор зобов`язаний був звернутися до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.283, ч.2 ст.292 КПК України.

Прокурор не виконав зазначені вимоги і направив до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції встановивши, наявність вказаних обставин у обвинуваченого, визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення та ухвалив вирок щодо ОСОБА_8 , що суперечить вимогам ч.2 ст.512 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді вказаного кримінального провадження, допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які не можуть бути усунуті під час апеляційного розгляду шляхом постановлення ухвали про застосування примусових заходів у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, про що просить прокурор в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись п.6 ч.1 ст.407, ч.1 ст.412 КК України, вирок підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню на новий судовий розгляд.

Беручи до уваги наведене, керуючись ст. 405, 407, 412, 419, КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Близнюківського районного суду Харківської області від 16 липня 2015 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: