н/п 1-кп/490/700/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2015 року м.Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
перекладача ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, є громадянкою України, має повну загальну середню освіту, розлучена, офіційно не працює, раніше не судима, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
13 жовтня 2015 року у період часу з 01:00 години до 01:28 години ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , у компанії ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала з чоловічої барсетки грошові кошти в сумі 1000 грн., які належали потерпілому ОСОБА_4 . Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на загальну суму 1000 грн.
Своїми діями ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Як вбачається з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про розірвання шлюбу від 24 жовтня 2015 року серії НОМЕР_1 , обвинувачена ОСОБА_7 після розірвання шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_9 .
Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину визнала в повному обсязі.
Під час досудового розслідування 28 жовтня 2015 року, між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести обвинувачена у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Потерпілий ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст.473 КПК України та не заперечує проти її затвердження.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим суд виходить з наступного.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Під час підготовчого судового засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обвинувачена свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнає повністю, цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та не заперечує проти затвердження угоди про примирення.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469, 471 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченою та потерпілим, визначена у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 374-376, 474, 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ - грошові кошти в сумі 1000 гривень, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - вважати повернутими за належністю.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженій та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.
Головуючий ОСОБА_1