Справа № 466/9714/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, українки, громадянки України, з не повною середньою освітою, не одруженої, на утриманні в якої перебуває малолітня дитина, згідно ст.89 КК України раніше не судимої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 .
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 303 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

у вересні 2015 року обвинувачена ОСОБА_6 , познайомившись з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , з метою забезпечення заняття проституцією вказаним особам вирішила їх втягнути у зайняття проституцією. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на втягнення осіб в зайняття проституцією та організацію вказаної діяльності, нехтуючи загальновизнаними правилами моралі, 19 вересня 2015 року, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 не мають джерела доходу та у зв`язку з скрутним матеріальним становищем не в змозі забезпечити достатній життєвий рівень для себе і своєї родини, шляхом опису умов праці в якості повій, а саме розміром заробітку за надання сексуальних послуг на території м. Львова, вільним графіком роботи, забезпечення місця для заняття проституцію та своїми можливостями сприяти такому працевлаштуванню побудила бажання у ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 займатися проституцією. Так, обвинувачена ОСОБА_5 починаючи з 07 вересня по жовтень 2015 року залучала зазначених осіб до зайняття проституцією, забезпечувала їх клієнтами, місцем надання сексуальних послуг та гарантувала їм безпеку, за що останні віддавали їй половину грошей, отриманих від надання сексуальних послуг.
Також встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 впродовж зазначеного періоду часу здійснювала діяльність по забезпеченню заняття проституцією іншими особами спільно з невстановленими досудовим слідством особами, які діяли спільно з нею і роль яких полягала у здійсненні перевезення та доставки повій на адреси, які в телефонному режимі їм повідомляла обвинувачена ОСОБА_10 .
Так, 06 жовтня 2015 року приблизно о 19 год. 00 хв., обвинувачена ОСОБА_6 умисно, маючи корисливий мотив, діючи повторно, оскільки впродовж вересня-жовтня 2015 року неодноразово здійснювала діяльність по забезпеченню ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 заняттям проституцією, перебуваючи у м. Львові, у невстановленому досудовим слідством місці, прийняла замовлення від клієнта на мобільний номер № НОМЕР_1 , яким особисто користувалась, про отримання сексуальних послуг від двох жінок. Після цього, обвинувачена ОСОБА_6 повідомила невстановлену досудовим слідством особу про необхідність доставки жінок, які мають надати сексуальні послуги (статевий акт) клієнтам за грошові кошти, однак цього не зробили, так як працівниками міліції було викрито та припинено дану злочинну діяльність.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 поданий суду разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 25.11.2015 р. на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_5 , з іншого боку.

За умовами цієї угоди ОСОБА_5 повністю визнала свою винуватість у скоєнні даного злочину. Сторони погодили міру покарання за ч.2 ст. 303 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та іспитовий строк терміном 2 роки з покладенням на неї обов`язків згідно ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , підтримавши угоду про визнання винуватості від 25.11.2015р., повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину. Пояснила, що уклала угоду добровільно, повністю розуміє права, надані їй законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, яке буде застосовано до неї у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості від 25.11.2015р.

Обвинуваченій судом роз`яснено норми ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що слід затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.303 КК України як забезпечення заняття проституцією іншими особами (сутенерство) з метою отримання матеріальної вигоди, повторно, щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб.

Суд дійшов переконання, що обвинувачена реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин, передбачає позбавлення волі.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472,474,475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25.11.2015р. між прокурором прокуратури Шевченківського району м. Львова ОСОБА_3 , з одної сторони, та обвинуваченою ОСОБА_5 , з іншої сторони, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст. 303 КК України та призначити покарання у виді 4 позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_11