Апеляційний суд Полтавської області
2010 року жовтня місяця 15 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого Гавриша В .М.
суддів: Довгаль С.А., Гонтарь А.А.
за участю прокурора Соболева О.М.
засудженого ОСОБА_1
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Кобеляцького районного суду від 27 липня 2010 року, яким
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений,не працює, мешкає в селі Павлівка Кобеляцького району по вул.. Миру,4, судимий Кобеляцьким районним судом:
-25.11.1996 року за ч.З ст.81,ч.2 ст.140 КК України на 3 роки позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку на 3 роки на підставі ст.46-1 КК України;
-24.06.1997 року за ч.З ст.81, ст. ст.17, 81, ч.З,ст.43КК України на 3 роки 6 міс позбавлення волі і 12.01.1999 року умовно- достроково звільнений на 1 рік 8 міс.28 днів;
-17.02.2 000 року за ч.З ст.81, ч.2 ст.140, ч.З ст.140, ст. 17, ч.З ст. 140,42,43 КК України на 4 роки 6 міс. позбавлення волі і 28.05.2004 року звільнений по закінченню строку покарання;
-25.07.2007 року за ч.2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки на підставі ст.75 КК України;
-11.12.2009 року за ч.З ст.185, ст.71 КК України на
5 років 6 міс. позбавлення волі;
позбавлення волі; злочинів, шляхом
засуджений за ч. З ст. 185 КК України на 3 роки
на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю
поглинення менш суворого покарання за останнім вироком
більш суворим за вироком Кобеляцького районного суду від 11 грудня 2009 року, остаточно визначено покарання - 5 років 6 міс. позбавлення волі;
Зараховано в строк покарання відбуте покарання за вироком Кобеляцького районного суду від 11.12.2009 року.
Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_1 на користь потерпілої ОСОБА_2 670 грн.; потерпілого ОСОБА_3 820 грн.
Вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він в березні 2005 року приблизно о 21 год. в місті Кобеляки в стані алкогольного спяніння, з метою крадіжки чужого майна, зайшов на подвіря потерпілої ОСОБА_2 по вул.. Гоголя, 43 та витягнув вікно у будинку, проник до нього і звідки таємно викрав 50 кг цукру у лантусі, посуд, килим, 20 метрів тканини, завдавши шкоди потерпілій ОСОБА_2 на загальну суму 670 грн.

Далі, 26 вересня 2005 року в селі Комарівка того ж району з метою крадіжки чужого майна ОСОБА_1 проник до літньої кухні по вулиці Зеленій,20, звідки таємно викрав телевізор вартістю 820 грн. належний потерпілому ОСОБА_3

У апеляції засудженого ставиться питання про скасування вироку, оскільки його притягують до кримінальної відповідальності за інший злочин, вчинений ним до постановлення цього вироку і він бажає, щоби справи було розглянуто в одному провадженні.

В апеляції доведеність вини та правильність кваліфікації

дій не оспорюється.

Інші учасники процесу вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1 на підтримання своєї апеляції, міркування прокурора про необхідність залишення апеляції без задоволення, а вироку суду - без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Про вчинення крадіжок майна вищезазначених потерпілих засуджений ОСОБА_1 подав явки з повинною, в яких зізнався у цих крадіжках ( а.с. 101, 125 том 1).

Надалі під час допитів як підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_1 визнавав себе винним у вчиненні цих злочинів і давав детальні показання про обставини їх вчинення так, як вони зазначені у вироку, описав зовнішній вигляд викраденого майна, які належали потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_2Г.( а.с. 148,164-165том 1).

Показання, дані ОСОБА_1 під час досудового слідства, підтверджуються іншими доказами.

Так, ОСОБА_1 підтвердив такі свої показання під час відтворення обстановки та обставин події,а згідно з показаннями свідка ОСОБА_4, який був понятим при виконанні цієї слідчої дії, ОСОБА_1 давав показання про обставини крадіжок вільно і впевнено (а.с. 149-156 том 1).

Наданий ОСОБА_1 опис майна, яке він викрав, збігається з їх зовнішнім виглядом, описаним потерпілими

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні (а.с. 120, 143, 225-226, 243-244 том 1).

Як визнав місцевий суд посилання ОСОБА_1 про те, що зізнання у вчиненні цих крадіжок зроблено ним, внаслідок фізичного і психічного впливу на нього з боку працівників міліції не мають підстав, оскільки перевірялися прокуратурою Кобеляцького району,і за результатами перевірки винесено постанову від 10 жовтня 2009 року (а.с.240 том 1).

Суд правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_1 за ч. З ст.185 КК України.

Посилання засудженого ОСОБА_1 на порушення судом першої інстанції вимог ст.26 КПК України є необгрунтованими.

Згідно з ч. З ст.26 КПК України обєднання і виділення справ проводиться за постановою особи, яка провадить дізнання, слідчого, прокурора або за ухвалою чи постановою суду.

З огляду на матеріали справи у судовому засіданні ОСОБА_1 не заявляв клопотання про необхідність зєднання кримінальних справ в одне провадження.

Ні в апеляції, ні під час апеляційного розгляду справи він не зазначив в провадженні якого слідчого органу знаходиться кримінальна справа, яку нібито порушено на підставі написання ним явки з повинною.

Таким чином, доводи апеляції про те, що судом порушені вимоги кримінально-процесуального закону є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.

Покарання ОСОБА_1 призначено з дотриманням вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу засудженого, обставин, що обтяжують та помякшують покарання.

Вирок щодо ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим, будь-яких передбачених ст.367 КПК України підстав для його скасування чи зміни, про що порушено питання у апеляції, при перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено, а тому апеляція задоволенню не підлягає.

Виходячи із викладеного, керуючись ст. ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Кобеляцького районного суду від 27 липня 2010 року ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляцію без задоволення

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7