г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/914/15-к
Номер провадження 1-кп/213/168/15
В И Р О К
Іменем України
26 серпня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за
№ 0000410 у відношенні
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Інгулець Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальна, одруженої, але з чоловіком не проживає, не працює, не судимої,
за ст. 198 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
-з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
- з боку захисту - захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3 ,
за участю перекладача ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
03 лютого 2015 року приблизно о 08.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , не даючи заздалегідь буд-яких обіцянок на збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 03 лютого 2015року приблизно о 07.00год., знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , шляхом пошкодження замка на вхідних дверях, проник до будинку, з якого таємно викрав каркас металевого ліжка розмірами 1,90x0,88 метрів з панцерної сітки вартістю 220 гривень, що належить ОСОБА_8 , з метою подальшого збуту повідомила ОСОБА_7 свідчення про те, що вона знає, кому можна збути викрадений вище каркас.
В той же день, 03 лютого 2015року, приблизно о 10.00год. ОСОБА_3 , знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_9 , реалізуючи умисел, направлений на отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, отримала вказаний вище каркас від ОСОБА_7 та збула його ОСОБА_9 за 20 гривень.
Після чого, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 06 лютого 2015року приблизно о 07.00год., знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , не даючи заздалегідь будь-яких обіцянок на збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 06 лютогшо 2015року приблизно о 06.00год., знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , через вхідні двері проник до будинку, звідки викрав накладку на чавунну піч (двох камфорну) вартістю 700 гривень та металеву драбину висотою 3,6 метрів вартістю 310 гривень, що належать ОСОБА_8 , з метою подальшого збуту, повідомила ОСОБА_7 свідчення про те, що вона знає, кому можна збути викрадену вище металеву драбину.
В той же день, 06 лютого 2015року приблизно о 09.00год. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_10 , реалізуючи умисел, направлений на отримання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, отримала вказану вище металеву драбину від ОСОБА_7 та збула її ОСОБА_10 за 20 гривень.
При цьому дії ОСОБА_3 не мали ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.
Своїми протиправними умисними діями ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ст.198 КК України.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України визнала повністю, та суду пояснила, дійсно, все відбувалося так, як зазначено у обвинувальному акті. Так, 03.02.2015 року ОСОБА_7 , який на той час проживав з нею, за адресою : АДРЕСА_2 , - запропонував здати на металобрухт каркас металевого ліжка, який він викрав з будинку по АДРЕСА_3 , а вона запропонувала продати його своєму знайомому ОСОБА_9 , та вони віднесли йому металевий каркас від ліжка, за що ОСОБА_9 дав їм по 20 грн.
06 лютого 2015року, приблизно о 07.00год., вона запропонувала ОСОБА_7 продати викрадену ним металеву драбину. Драбину продали ОСОБА_10 , яка на 20 грн. дала їм спиртні напої.
Пояснила, що заздалегідь про те, що ОСОБА_7 буде скоювати крадіжку вона не знала, а дізналася про це коли збувала викрадені речі. На цей час вона має намір оформляти документи, лікуватися. У скоєному вона щиросердечно розкаюється. Вину визнає повністю.
Суд, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи визнаються сторонами, обвинувачена свою вину у скоєнні кримінального правопорушення за ст.198 КК України визнає повністю, підтверджує всі обставини скоєння злочину, з`ясувавши, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, що дає підстави не сумніватися в їх добровільності та істинності позиції обвинуваченого, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним досліджування доказів, щодо тих фактичних обставин справи, які не оскаржуються сторонами, та вважає можливим обмежитися допитом обвинуваченої, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу.
Суд вважає доведеною в судовому засіданні винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 за ст.198 КК України за ознаками заздалегідь не обіцяного отримання та збуту майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності отак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом. Дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст. 198 КК України.
Визначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд також враховує - ступінь тяжкості скоєного нею злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, її особу, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не виявлено.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд відносить, те, що вона щиросердечно розкаюється у скоєному злочині, активно сприяла ходу досудового розслідування.
Суд також враховує, що ОСОБА_3 відповідно до ст.89 КК України вважається не судимою, за місцем реєстрації характеризується задовільно, за місцем проживання негативно, не працює, зі слів, має тимчасові заробітки, перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу зловживання алкоголю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченої, суд вважає за доцільне призначити їй покарання у вигляді обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України, що на думку суду, надасть можливість обвинуваченій для виправлення без ізоляції від суспільства, та буде достатнім для попередження вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.
Підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченій відсутні.
Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України та призначити їй покарання у вигляді - 1 (одного) року обмеження волі.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного їй покарання, з випробуванням, якщо протягом іспитового строку одного року, вона не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну свого місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1