Провадження 1-кп/485/147/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2015 року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка клопотання старшого слідчого СВ Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором прокуратури Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_4 , про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, утриманців не маючого, невійськовозобов"язаного, раніше не судимого,
у кримінальному провадженні №0000539 від 24 липня 2015року за ч.2 ст.125 КК України
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_6 ,
захисник - ОСОБА_7 ,
потерпіла - ОСОБА_8 ,
законний представник неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_9 ,
особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння - ОСОБА_5 ,
його законний представник - ОСОБА_10
ВСТАНОВИВ:
23 липня 2015 року близько 20 години 30 хвилин біля зрошувального каналу в 20м на північ від с.Горохівське Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, вчинив сварку з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ході якої умисно схопив останню за ліву руку та застосовуючи силу викрутив її.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій спричинено тілесне ушкодження у вигляді розтяжіння зв"язок лівої кисті, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №136 від 14 серпня 2015 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягло за собою короткочасний розлад здоров"я.
ОСОБА_5 винним себе у вчиненні суспільно небезпечного діяння визнав частково та пояснив, що потерпіла перша стала кидатися в нього камінням, у відповідь на що він викрутив їй руку.
Вина ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння підтверджується наступними доказами.
Поясненнями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що у липні цього року вона разом із своїми сестрами та іншими мешканцями села купалися на каналі неподалік від с.Горохівське Снігурівського району Миколаївської області. Під час купання, діти кидалися водоростями і її сестра випадково попала у ОСОБА_5 , а останній почав її топити. Потерпіла стала на захист своєї сестри і між ними виникла сварка та бійка, у ході якої ОСОБА_5 своїми руками схопив її за ліву руку та викрутив її, спричинивши фізичний біль, від чого вона заплакала та побігла додому, повідомивши про те, що трапилося, матір.
Показання потерпілої в частині того, що саме ОСОБА_5 спричинив їй тілесні ушкодження підтвердила і свідок ОСОБА_11 , яка повідомила, що бачила, як потерпіла стала захищати свою сестру, а ОСОБА_5 , схопив її за руку і викрутив її.
Витягом із кримінального провадження №0000539 та заявами ОСОБА_12 та ОСОБА_9 про те, що 23 липня 2015 року близько 20 години в с.Горохівське Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_5 біля зрошувального каналу заподіяв тілесні ушкодження потерпілій.
Протоколом огляду місця події від 24 липня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння біля зрошувального каналу у 20м на північ від с.Горохівське Снігурівського району Миколаївської області.
Постановами про призначення експертизи від 11 серпня 2015 року та 21 серпня 2015 року та висновками експерта №136 від 11 серпня 2015 року та 21 серпня 2015 року, згідно з якими у потерпілої ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді розтяжіння зв"язок лівої кисті, яке могло утворитися при викручуванні руки з захватом за кисть і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.
В сукупності вказані докази підтверджують факт того, що саме ОСОБА_5 було скоєно суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.125 КК України як умисне заподіяння потерпілій легкого тілесного ушкодження, яке потягло за собою короткочасний розлад здоров"я.
Суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_5 в тій частині, що потерпіла перша застосувала до нього фізичне насильство, так як вони спростовуються доказами, які суд виклав вище.
Згідно судово-психіатричної експертизи №473 від 23 вересня 2015 року, встановлено, що ОСОБА_5 виявляє ознаки помірної розумової відсталості, ступінь вираження якої така, що в період часу, що відноситься до інкримінованого йому злочину, він не міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними і не взмозі розуміти свої дії у суді. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 представляє суспільну небезпеку для оточуючих, до нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, а саме госпіталізація у психіатричну установу з звичайним наглядом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.19, 93-94 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину, могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.
Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічного хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.
Суд вважає, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, а тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню, до ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
В силу ст.ст.128-129 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ст.ст.22-23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичний або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.
Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
У ході досудового розслідування кримінального провадження потерпілою та її законним представником заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 1000грн. та моральної шкоди у сумі 1000грн.
Доказів на підтвердження затрат на лікування потерпілої, законним представником не надано, а тому вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.
В той же час вимоги щодо стягнення моральної шкоди є обгрунтованими, знайшли своє підтвердження у ході розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.512-513 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації у психіатричний заклад з звичайним наглядом.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди - 1000 (тисяча)грн.
В позові ОСОБА_8 про відшкодування матеріальних збитків - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом 30-днів з дня її проголошення.
СУДДЯ