Справа № 1-68/10
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2010 року

11 березня 2010 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ВЛАСИК Н.М.

при секретареві БЕРНАДСЬКІЙ О.Ф.

з участю прокурора БАРБАШОВОЇ О.В.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 , народження 04 жовтня 1984 року , громадянина України , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одруженого , не судимого,

в скоєнні злочину , передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України , -

В С Т А Н О В И В :

02 жовтня 2009 року близько 06 години ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння , керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись зі швидкістю приблизно 100 км/год. По автодорозі сполученням Київ Ковель зі сторони м. Київ в напрямку м. Ковель з пасажирами ОСОБА_4 та Лук»яновцем М.С. , не вибрав безпечної швидкості руху , проявив неуважність , заснув за кермом, через що не справився з транспортним засобом та допустив виїзд в лівий по ходу руху кювет , де автомобіль зіткнувся з деревом . В результаті дорожньо - транспортної пригоди пасажир ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м»яких тканин , саден правої скроневої ділянки , струсу головного мозку, закритого перелому середньої третини правої стегнової кіски зі зміщенням , які згідно висновку судово - медичної експертизи № 304 від 22. 10. 2009 року в своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень , як таке , що спричинило довготривалий розлад здоров»я. ОСОБА_3 були грубо порушені вимоги Правил дорожнього руху України , а саме :

П.1.5 відповідно до якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху , загрожувати життю або здоров»ю громадян ;

П. 2.9 пп «а» згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп»яніння;

П 2.9 пп «б» яким водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані стомлення;

П. 10. 1 який зобов»язує водія перед початком руху або перестроювання переконатись , що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ;

П 11.2 який зобов»язує водія нерейкових транспортних засобів рухатись якнайближче до правого краю проїзної частини ;

П. 12.2 згідно якого у темну пору доби та у умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою , щоб водій зміг зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

П.12.6 пп «г» яким встановлена швидкість руху поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах позначених знаком 5.47 на автомагістралях не більше 130 км/год., на дорогах для автомобілів не більше 110 км/год,, на інших дорогах не більше 90 км/год.;

П. 12.9 пп «б» що забороняє перевищувати максимальну швидкість , зазначену в п. 12.6 .

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою , яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Від захисника підсудного надійшло клопотання про закриття кримінальної справи щодо ОСОБА_3 в зв»язку з дійовим каяттям.

Вислухавши думку прокурора та потерпілого суд приходить до наступного .

ОСОБА_3 винну у скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав повністю , в скоєному щиро кається . Суду показав , що 02. 10. 2009 року , перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння після вживання 150 гр. коньяку , який розпивав разом з потерпілим , сів за кермо автомобіля і разом з ОСОБА_4 та Лук»яновцем М.С. поїхав в напрямку м. Сарни . Рухався на швидкості близько 95-100 км/год. Біля 6 години ранку заснув за кермом і прийшов в свідомість уже в лікарні , куди був доставлений з множинними тілесними ушкодженнями , в тому числі зі струсом головного мозку , переломом та вивихом ноги . Він не бажав таких наслідків , з потерпілим примирився , надав йому матеріальну допомогу на лікування , відшкодував витрати , понесені Сарненською лікарнею на лікування ОСОБА_2

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив той факт , що з підсудним познайомились в ніч на 2. 10. 2009 року , втрьох випили пляшку коньяку , вирішили поїхати в м.Сарни . Він заснув в машині , прокинувся від удару машини в дерево , з тілесними ушкодженнями був доставлений в лікарню . Отримав струс головного мозку , перелом стегнової кістки , забої та садна м»яких тканин . Пояснив суду , що підсудний відшкодував завдані йому матеріальні збитки , претензій до ОСОБА_3 не має , підтримав клопотання підсудного щодо закриття кримінальної справи .

Прокурор заперечує проти задоволення клопотанні з огляду на те , що в діях підсудного ОСОБА_3 на досудовому слідстві не вбачалось щирого каяття та сприяння розкриттю злочину , оскільки вина підсудним визнавалась частково , він відмовлявся від проведення очних ставок та дачі показів.

Суд знаходить такими , що відповідають дійсності показання підсудного ОСОБА_3 в суді про те , що невизнання ним на досудовому слідстві перебування в стані алкогольного сп»яніння під час керування транспортним засобом ,та відмовою від проведення слідчих дій , які вимагали його присутності в м. Сарни , пояснювались його станом здоров»я , оскільки з 05 жовтня по 13 листопада 2009 року підсудний перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні військового госпіталю м. Луцьк , що вбачається з виписного епікризу.

Суд знаходить щирим каяття підсудного під час розгляду справи , його повне визнання вини , відшкодування потерпілому завданих збитків та його примирення з ОСОБА_4 в сукупності з тим , що підсудний вчинив злочин вперше , тими елементами, які дають підстави для звільнення ОСОБА_3М від кримінальної відповідальності .

За вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, встановлено покарання у виді обмеження волі на строк від 3 років. Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України дане діяння віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості . Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості , звільняється від кримінальної відповідальності , якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7-1 КПК України провадження у кримінальній справі може бути закрито судом у зв»язку з дійовим каяттям .

На підставі ст. 45 КК України , керуючись ст. 7-1 КПК України , суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв»язку з дійовим каяттям , провадження у кримінальній справі закрити .

Речовий доказ у справі автомобіль НОМЕР_2 , повернутий ОСОБА_5 , залишити власнику ( а.с 15) .

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Рівненської області через Сарненський районний суд протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя Сарненського

райсуду ОСОБА_6