Справа №: 398/3331/15-к
ВИРОК
Іменем України
"27" жовтня 2015 р. м. Олександрія
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, без постійного місця реєстрації, з базовою загальною середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, несудимого,
у вчиненні злочинів, які передбачені ч. 1 ст. 186 та ч. 2 ст. 190 КК України,
в с т а н о в и в :
28 вересня 2014 року близько 05 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку № 37 по вулиці Червоного Козацтва в місті Олександрія Кіровоградської області, діючи умисно, з корисливих намірів, реалізуючи свій раптово виниклий противоправний умисел, направлений на відкрите викрадення майна, шляхом ривку відкрито заволодів майном ОСОБА_4 , а саме: жіночою сумкою вартістю 198 гривень 00 копійок, в котрій знаходилися грошові кошти в сумі 200 гривень, мобільний телефон «Nokia Х2-02» вартістю 520 гривень 00 копійок з сім-картками мобільних операторів «МТС» вартістю 10 гривень 00 копійок та «Вееlіnе» вартістю 10 гривень 00 копійок, а також мобільний телефон «Nokia 1800» вартістю 70 гривень 00 копійок з сім-карткою мобільного оператор «КиївСтар» вартістю 10 гривень 00 копійок. Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1018 гривень 00 копійок.
Своїми діями ОСОБА_6 здійснив злочин, який передбачений частиною 1 статті 186 Кримінального кодексу України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
16 травня 2015 року близько 04.20 години ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка взяв у ОСОБА_7 мобільний телефон марки „Nokia 200 належний ОСОБА_5 на праві власності. Після цього, реалізовуючи свій протиправний умисел, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , шляхом використання довірливих відносин з останнім, ОСОБА_6 вийшов з приміщення вказаного будинку, заволодівши належним ОСОБА_5 мобільним телефоном марки „Nokia 200 вартістю 589 гривень 80 копійок, в якому знаходилися дві сім-картки мобільного оператора «КиївСтар» вартістю 15 гривень 00 копійок кожна та на рахунку однієї з яких перебували грошові кошти в сумі 32 гривні 00 копійок. У подальшому ОСОБА_6 зник з місця скоєння злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 651 гривня 80 копійок.
Своїми діями ОСОБА_6 здійснив злочин, який передбачений частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про примирення, яку обвинувачений та потерпілі уклали 02 липня 2015 р., згідно з якою обвинувачений визнав свою вину повністю, відшкодував заподіяну ним шкоду потерпілим і ті відмовилися від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого. Сторони угоди також дійшли згоди щодо міри покарання за ч. 1 ст. 186 КК України в виді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України в виді 2 років позбавлення волі. З застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 2 роки позбавлення волі. Застосувати на підстав ст. 75 КК України випробування на 1 рік та встановлення обвинуваченому обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Перевіривши угоду в порядку частин 5-7 ст. 474 КПК України, суд вважає, що відсутні умови проти її затвердження, які передбачені ч. 7 зазначеної статті. Так, обвинувачений визнав, що здійснив зазначені злочини. Він щиро кається, активно сприяв розкриттю злочинів та добровільно відшкодував завдані збитки, на обліку в лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває, несудимий. Тому угода підлягає затвердженню.
Судові витрати та речові докази в обвинувальному акті не зазначені.
Керуючись ст. 475 КПК України, суд
у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 02 липня 2015 р., яку укладено між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_6 визнав себе винним за ч. 1 ст. 186 і ч. 2 ст. 190 КК України та узгоджено покарання обвинуваченому в виді позбавлення волі строком 2 (два) роки з випробуванням на 1 (один) рік; обвинувачений відшкодував заподіяну шкоду потерпілим і потерпілі відмовляються від пред`явлення обвинуваченому претензій матеріального характеру.
Визнати ОСОБА_6 винним та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 186 КК України 1 (один) рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання в виді 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі статей 75, 76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок суду протягом 30 днів з моменту його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайсуд з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.
Суддя