Справа № 357/4101/14-к
1-кп/357/329/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.04.2014 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні зали суду в режимі відео конференції угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000890 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оріховець Сквирського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , відбуває покарання в Білоцерківській ВК-35, раніше судимого: 13.11.2007 року Сквирським районним судом Київської області за ст.ст. 122 ч.1,75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим випробувальним строком 1 рік; 06.06.2008 року Сквирським районним судом за ст.ст. 185 ч.3, 162 ч.1,309 ч.1, 70 ч.1,71,70 ч.4 до 4 років позбавлення волі; 31.05.2012 року Сквирським районним судом за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі,26.06.2012 року Володарським районним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.3,15 ч.2,185 ч.3,70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі; 04.09.2012 року Сквирським районним судом за ст.ст. 185 ч.3, 263 ч.1,395,70 ч.1,70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 25.12.2012 року Сквирським районним судом за ст.ст. 185 ч.3,70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17.02.2014 року ОСОБА_4 , відбуваючи покарання за вироком Сквирського районного суду від 25.12. 2012 року, яким засуджений за ст.ст. 185 ч.3,70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, в Білоцерківській виправній колонії №35 УДПтС України в м.Києві та Київській області в м.Біла Церква по вул.Калініна,16 , близько 17 год. 30 хвилин на дільниці котельного сектору території охороняємої зони на землі, повторно, незаконно придбав- знайшов згорток з фольги, в якому містилась порошкоподібна речовина світло-жовтого кольору, амфетамін, масою в речовині 0,0797 г, 2 поліетиленових пакунки з сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, канабісом масою в перерахунку на висушену речовину 25,77 та 3,3415г, поліетиленовий пакунок з кристалічною речовиною біло-рожевого кольору масою в речовині 0,2384 г. метанону, та поліетиленовий пакунок з кристалічною речовиною білого кольору масою в речовині 0,0619г, метадоном(фенадоном), з яких амфетамін є психотропною речовиною, обіг якої обмежений, канабіс є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, метадон(фенадон) є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Знайдені наркотичні та психотропні засоби ОСОБА_4 взяв з собою та незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту і цього ж дня,17.02.2014 року близько 17 год.40 хв. був зупинений працівниками Білоцерківської ВК-35, які доставили його до кімнати ЧПНК для перевірки на предмет зберігання заборонених речей, де під час особистого обшуку у нього в лівій зовнішній кишені куртки їх було вилучено.

Органом досудового розслідування дії обвинуваченого, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, повторно, кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України.

Обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаявся, потерпілі від злочину відсутні.

14.04.2014 року прокурор у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 з одного боку, та обвинувачений ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості на наступних умовах: обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи наслідки укладення та затвердження угоди, а саме обмеження свого права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України, та відмову від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 статті 474 цього Кодексу (зокрема, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь), а також будучи обізнаним про наслідки невиконання угоди, взяв на себе зобов`язання беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309 КК України та погодився на призначення йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на 3 роки та за сукупністю з попереднім вироком погодився на остаточну міру покарання у 4 роки 6 місяці позбавлення волі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, розуміючи, що наслідком укладення та затвердження угоди для нього буде обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394, 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення, просив угоду затвердити.

Вислухавши учасників підготовчого провадження, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, на підставі такого.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України за кваліфікуючою ознакою повторність, так як ОСОБА_4 вироком Сквирського районного суду Київської області від 06.06.2008 року був визнаний винуватим та засудженим за ст.309 ч.1 КК України.

Злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України, відповідно до ст.12 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні.

Таким чином, враховуючи, що умови угоди не суперечать закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб чи держави, виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань можливе, суд вважає, що підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити за сукупністю вироків, з врахуванням попереднього вироку Сквирського районного суду від 25.12.2012 року , відбутого покарання у вигляді позбавлення волі з застосуванням ст.71 КК України.

Речові докази, наркотичні та психотропні засоби слід знищити, судові витрати в сумі 739,20 грн. за проведення судово-хімічних експертиз слід стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374 ,474,475 КПК України , суд -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.04.2014 року, укладену у кримінальному провадженні №0000890 між прокурором прокуратури м.Біла Церква ОСОБА_3 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, з іншого боку.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки.

На підставі ст. 71ч.1КК України частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Сквирського районного суду від 25.12.2012 року та остаточно призначити ОСОБА_4 узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Строки відбування покарання ОСОБА_4 вираховувати з 22.04.2014 року.

Речові докази, наркотичні та психотропні засоби в кримінальному провадженні №0000890 -знищити, судові витрати в сумі 739,20 грн. за проведення судово-хімічних експертиз- стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1