Справа № 453/1259/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1031/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження
11 грудня 2015 року суддя апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Сколівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2015 року,
В С Т А Н О В И Л А:
вироком Сколівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2015 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України та призначено йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавлення права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими функціями строком на 2 (два) роки. Відповідно до ст.. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробувальним строком на 2 (два) роки. Цивільний позов прокурора прокуратури Сколівського району Львівської області в інтересах Комунального закладу Сколівської районної ради «Сколівська центральна районна лікарня» залишено без розгляду у зв`язку із повним відшкодуванням обвинуваченого витрат на лікування потерпілого обвинуваченим.

На вказану вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Як вбачається із вироку від 02.11.2015 року та підтверджується звукозаписом судового засідання, обвинуваченому ОСОБА_3 під час судового засідання було чітко роз`яснено зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, зокрема і щодо позбавлення його в такому випадку права на оскарження обставин які ніким не оспорювалися.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

2

Таким чином, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя приходить до висновку, що апелянту слід відмовити у відкритті провадження за його апеляційною скаргою, оскільки така подана на судове рішення, виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 392, 399 КПК України

У Х В А Л И Л А:
у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Сколівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2015 року відмовити.

Копію апеляційної скарги направити апелянту разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Суддя Апеляційного
суду Львівської області ОСОБА_2