Номер провадження 11-кп/775/441/2015

22 грудня 2015р. колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, з початковою освітою, має на утриманні неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований у АДРЕСА_1 та мешкає у АДРЕСА_2 ,
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України та призначено остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі,
за участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 18.09.2015р. (далі - суд першої інстанції) ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст.186 КК України, та призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки;

Зазначеним вироком ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 24 березня 2015 року, приблизно о 18 годині 30 хвилин, він знаходячись в приміщенні аптеки ТОВ «Фармація», розташованої по вул. Хабаровській, 40, в м. Краматорську Донецької області. Перебуваючи в зазначеному приміщенні, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_9 яка стояла біля платіжного терміналу «ПриватБанку» та тримала в руках грошові кошти. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , підійшов з лівого боку до ОСОБА_9 та відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривку вихопив з рук потерпілої грошові кошти на загальну суму 10400 гривень, номіналами по 100, 200 та 500 гривень, які належать ПрАТ Краматорське АТП 11410.

Після чого, ОСОБА_6 з місця скоєння злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши ПрАТ Краматорське АТП 11410 матеріальну шкоду на загальну суму 10400 гривень.

Крім того, 08.05.2015 року приблизно об 11-30 год, ОСОБА_6 знаходився біля ларька по вул. Скрипника у м.Краматорську Донецької області. В цей момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне, з корисливих мотивів, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , за допомогою вантажного автомобіля, який орендував по газеті оголошень, під`їхав до території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_10 , де подивившись в різні сторони та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив хвіртку та проник на територію зазначеного домоволодіння, яке є сховищем. Перебуваючи на території вказаного домоволодіння ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, повторно, а саме цистерну у кількості 1 шт., вартістю 1966 грн. 67 коп., після чого з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначений вирок Краматорського міського суду Донецької області від 18.09.2015р., оскаржений в апеляційному порядку захисником ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , який прохав вирок змінити та призначити ОСОБА_6 більш м`яке покарання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 :

-вважає, вирок суду першої інстанції суворим та таким, що підлягає зміні, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого;

-вважає, що висновок товарознавчої експертизи від 08.08.2015р. щодо вартості цистерни, неможливо брати до уваги, оскільки експертом були грубо порушені умови проведення експертизи, вкрадена металева цистерна була розрізана на декілька частин, тобто приведена до непридатного стану, експерт повинен був виїхати на місце зберігання вказаної цистерни, провести її огляд і тільки після цього складати експертизу, та експерт провів експертизу без огляду цистерни;

-зазначає, що суд першої інстанції при винесенні вироку не взяв до уваги той факт, що ОСОБА_6 вину свою визнав повністю, у скоєному розкаявся, повністю відшкодував збитки потерпілій;

-зазначає, що на утриманні у ОСОБА_6 є неповнолітня дитина, яка на момент вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України знаходилась у лікарні і йому потрібні були гроші для придбання ліків, тобто він вчинив злочин в момент дії таких обставин, які понудили його вчинити злочин і той факт, що він раніше притягався до кримінальної відповідальності, ніяким чином не повинно впливати на результати розгляду по справі;

-вказує, що потерпілій ОСОБА_10 було повернуто вкрадене в неї майно, відшкодовано матеріальну та моральну шкоду у повному обсязі та вона прохає суд не позбавляти ОСОБА_6 волі, оскільки у неї відсутні до нього претензії матеріального та морального характеру.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну її задовольнити у повному обсязі, думку прокурора ОСОБА_8 , який прохав у задоволенні апеляційної скарги відмовити, вирок залишити без змін, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 за таких підстав.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 призначене покарання у відповідності з вимогами ст. 65 КК України. Так суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкцій ст.ст. 185 ч.3, 186.ч.2 КК України відповідно до положень Загальної частини цього кодексу при призначенні покарання ОСОБА_6 на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності визначив тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень.

Судом першої інстанції ОСОБА_6 призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд першої інстанції врахував особу винуватого, який раніше судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, в диспансерах міста на обліку не знаходиться, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Висновки проведеної по справі товарознавчої експертизи від 08.08.2015р. також не викликають сумніву, не містять протиріч та виправлень, складені фахівцем з достатнім стажем роботи в цій галузі, який попереджений за завідомо неправдиві висновки.

Тому доводи апеляційної скарги щодогрубого порушення умов проведення експертизи не можуть бути прийняті до уваги.

Колегією суддів при призначенні покарання ОСОБА_6 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України також були враховані обставини, що пом`якшують його покарання, а саме повне визнання своєї винуватості обвинуваченим, щире каяття, повне відшкодування шкоди потерпілим, обставини що обтяжують покарання не встановлені.

Суд першої інстанції при призначенні покарання врахував характер вчинених ОСОБА_6 злочинних діянь, наявність кількох кваліфікуючих ознак, наявність двох потерпілих, розмір викраденого, спосіб вчинення та мотивацію кримінальних правопорушень.

Відшкодування потерпілим шкоди та прохання потерпілої не позбавляти ОСОБА_6 волі також були враховані судом при призначенні ОСОБА_6 покарання, яке було призначене в мінімальних межах санкцій ст.ст. з поглинанням менш тяжкого покарання більш тяжким.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 18.09.2015р. залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 18.09.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3