Провадження № 1-кп/752/109/16
В И Р О К
Іменем України
09.02.2016 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінального провадження № 0003441 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.07.2008 р. за вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ст.ст. 185 ч. 1, 186 ч. 2, 70, 75, 76, 104 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

- 06.07.2010 р. за вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ст.ст. 186 ч. 2, 152 ч. 1, 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі із примусовим лікуванням від наркоманії;

- 08.11.2013 р. Бориспільським міським судом Київської області умовно-достроково звільнений з не відбутим строком на 1 рік 7 місяців 16 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 , суд -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_2 , 03.04.2015 р., перебуваючи за адресою: м. Київ, пр.-кт. Голосіївський, 98/2 у приміщенні ресторану «Аврора» вирішив повторно таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, пересуваючись по залу «Бібліотеки» підійшов до стійки та взяв ноутбук марки «HP 6550» S/N5CB2340TBW та направився до столику, де відпочивав, після чого, приблизно, о 14-30 год., впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав вказаний ноутбук, поклавши його під куртку в яку був одягнений та покинув приміщення ресторану «Аврора», завдавши своїми діями ТОВ «ОЛЕ-М» матеріального збитку на 8000 грн.

Таким чином, ОСОБА_2 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті та показав суду про те, що він весною 2015 р. зайшов у ресторан «Аврора», що по пр.-ту Голосіївському. Він там сидів із дівчиною. Рахунок був на 3400 грн., він дав свою картку розрахуватись, але на ній не вистачало коштів. Йому не було чим розрахуватись і викликали міліцію. Він написав розписку, що розрахується. Потім коли він пішов у туалет, то побачив ноутбук у коридорі, взяв його, а в подальшому сховав під куртку та виніс із ресторану. Через 2-3 дні до нього прийшов дільничий і директор та він повернув ноутбук у ресторан. Щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів як показання потерпілих, свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин кримінального провадження, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини ніким не оспорюються.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу.

При обранні міри покарання ОСОБА_2 суд враховує наступні обставини кримінального провадження: ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України є щире каяття у вчиненому та добровільне відшкодування збитків.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України є рецидив.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_2 можливо лише в ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06.07.2010 р., суд вважає за необхідне остаточно призначити йому покарання за правилами ст. 71 КК України, тобто сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06.07.2010 р., остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_2 обраховувати, починаючи з дня його фактичного затримання.

Речові докази у кримінальному провадженні: диск із відеозаписом з камер спостереження у ресторані «Аврора», - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1