Провадження № 1-кс/639/28/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2015 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , особи, що звернулась зі скаргою ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відео конференції між Жовтневим районним судом м. Харкова та Сокирянською виправною колонією відділу ДПтС України в Чернівецькій області (№67) провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Жовтневого району м. Харкова щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, в якій просив зобов`язати прокурора Жовтневого району м. Харкова внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості, відображені в його заяві від 20.10.2014 року.

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_5 посилався на те, що 20.10.2014 року ним до Генеральної прокуратури України було направлено заяву про перегляд вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.03.2006 року у зв`язку зі зловживанням суддею ОСОБА_7 під час його розгляду, та скоєнням останнім злочину, передбаченого ст. 375 КК України. Листом в.о. прокурора Жовтневого району м. Харкова від 21.11.2014 року за №04-56-159-14 йому було повідомлено про відсутність підстав внесення до ЄРДР відомостей за вказаною заявою. ОСОБА_5 вважає відповідну відмову необґрунтованою.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 вимоги скарги підтримали, посилаючись на зазначене вище та положення ст. 214 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог скарги заперечував, посилаючись на її необґрунтованість, зокрема на те, що фактично заява ОСОБА_5 від 20.10.2014 року не містить відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали судового провадження, наглядового провадження №04-56-159-14, вислухавши думку прокурора, заявника, його захисника, перевіривши доводи скарги, приходжу до такого.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою від 20.10.2014 року, в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування стосовно судді Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_7 , яким 24.03.2006 року, на думку ОСОБА_5 , було постановлено завідомо неправосудний вирок щодо нього, оскільки, як зазначає заявник, вказаним вироком його було засуджено та призначено покарання при порушеннях, допущених під час досудового слідства, що перешкоджали ухвалити законний та обґрунтований вирок, а саме: 1) досудове слідство по кримінальній справі проведено не уповноваженою особою, оскільки в матеріалах справи відсутня постанова про її прийняття слідчим до свого провадження; 2) відсутній протокол про роз`яснення ОСОБА_5 права мати захисника до першого допиту; 3) було обмежено його право мати захисника під час слідчих дій 08.05.2004 року та 09.05.2004 року.

Вказана заява була направлена за належністю до прокуратури Жовтневого району м. Харкова.

Листом в.о. прокурора Жовтневого району м. Харкова від 21.11.2014 року вих. №04-56-159-14 ОСОБА_5 було повідомлено, що підстав для внесення відомостей по його заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань не встановлено.

Отже, прокуратурою Жовтневого району м. Харкова відомості по заяві ОСОБА_5 від 20.10.2014 року до ЄРДР внесені не були.

Надаючи оцінку таким діям прокурора, суд приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Фактично об`єктивні дані про вчинення суддею Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. 375 КК України, у заяві ОСОБА_5 відсутні.

При цьому необхідно відзначити, що, як зазначав ОСОБА_5 у своїй заяві від 20.10.2014 року, вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.03.2006 року його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України у виді 15 років позбавлення волі.

25.06.2007 року ухвалою судової колегії судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.03.2006 року в частині призначеного ОСОБА_5 покарання залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 17.04.2008 року касаційні скарги залишено без задоволення, а вищезазначені вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.03.2006 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 25.06.2007 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого, зокрема ст. 375 КК України характеризується прямим умислом. Якщо ж мала місце добросовісна судова помилка, коли суддя виніс незаконне рішення, будучи переконаним стосовно доведеності чи, навпаки, недоведеності фактів і висновків, викладених у судовому рішенні, внаслідок недбалості, недостатньої кваліфікації, недоліків у законодавстві тощо, кримінальна склад злочину, передбаченого ст. 375 КК України, відсутній.

У своїй заяві від 20.10.2014 року ОСОБА_5 не посилався на наявність об`єктивних даних, які б свідчили про наявність умислу судді ОСОБА_7 ухвалити незаконний, на думку ОСОБА_5 , вирок, а фактично вказував на порушення кримінально-процесуального законодавства під час досудового слідства, які не були враховані при постановленні вироку від 24.03.2006 року, що може бути предметом перевірки під час розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що відомості, відображені в заяві ОСОБА_5 від 20.10.2014 року, не є такими, що підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки вони фактично не містять даних про скоєння суддею ОСОБА_7 відповідного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, а тому в задоволенні його скарги необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Жовтневого району м. Харкова щодо невнесення відомостей, відображених в його заяві від 20.10.2014 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1