Провадження № 1-кп/185/72/15
У Х В А Л А

25 лютого 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних право порушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 263-1 КК України, внесеному в ЄРДР за № 0000017 від 29 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И В:
Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закінчується 03 березня 2015 року.

Згідно ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Прокурор попросив продовжити строк тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 на два місяці.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 вказали на відсутність підстав для продовження строку тримання під вартою та просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи питання про необхідність продовження запобіжного заходу обвинуваченому суд виходить з наступних обставин.

Мотивами застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було наявність ризиків зазначених в ст.. 177 КПК України, зокрема, що він із врахуванням соціально- політичної та криміногенної обстановки в Україні, може переховуватись від суду, знищити, спотворити будь-які речі та документи, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В п.35 рішення ЄСПЛ Летельє проти Франції, зазначено, що національні судові органи мають передусім забезпечувати щоб у кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. Із цією метою вони повинні зважати на всі обставини, що свідчать за і проти наявності справжнього суспільного інтересу. Який, з врахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Відповідно до вказаної позиції суд враховує тяжкість обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, також враховує наявність вищезгаданих ризиків. Оцінюючи ці обставини, з врахуванням строку перебування обвинуваченого під вартою під час судового розгляду, суд, приходить до висновку про наявність суспільного інтересу, який виправдовує необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому. Оскільки на даний час, судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, обсяг наданих сторонами доказів значний, ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, тому мають місце ризики у вигляді впливу на свідків, які не допитані, а також у вигляді ухилення від суду та виконання процесуальних рішень, оскільки не всі заявлені свідки в судовому засіданні допитані, а обсяг обвинувачення свідчить про можливість ухилення обвинуваченого від суду.

Нових фактів, які б заперечували обставини, які були враховані при продовженні запобіжного заходу стороною захисту не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 25 квітня 2015 року.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1