Справа № 466/8725/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/999/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2015 року м. Львів
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, неодруженому, раніше неодноразово судимому, останній раз вироком Виженського районного суду Чернівецької області від 04.05.2012р. за ч. 2 ст. 307, 71, 72 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, за виключенням житла, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2015р.

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 04.05.2012р. ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 307, 71, 72 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, за виключенням житла.

Початок строку відбування покарання засудженим 23 січня 2012р., кінець строку відбування покарання 23 квітня 2017р.

Адміністрація Личаківської виправної колонії УДПСУ у Львівській області (№ 30) спільно із головою спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулись до місцевого суду із клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, як такому, що відбув ? призначеного покарання та став на шлях виправлення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 18.11.2015р. відмовлено у задоволенні клопотання про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким.

Не погоджуючись із даною ухвалою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалити нове судове рішення, яким задоволити клопотання про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та несправедливим. Покликається на наявність усіх, передбачених законом умов для заміни невідбутого ним покарання більш м`яким. Вважає висновки суду помилковими, оскільки суд не взяв до уваги його позитивну характеристику, те, що він працює, має дві подяки та лише одне погашене стягнення.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_6 у підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання призначеного судом за умисний тяжкий злочин може бути застосована після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку призначеного судом покарання та за умови, що засуджений став на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції з належною повнотою досліджено матеріали клопотання, матеріали особової справи та встановлено, що засуджений ОСОБА_6 , який відбув ? строку призначеного покарання, раніше чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності, однак висновків не зробив та знову вчинив злочин, який є тяжким, на даний час працевлаштований на добровільних засадах днювальним відділення, під час відбування покарання два рази заохочувався адміністрацією установи, разом з тим допустив одне порушення вимог режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Згідно характеристики адміністрації Личаківської ВК № 30 від 30.09.2015р. засудженому ОСОБА_6 12.06.2014р. адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст.ст. 100, 101 КВК України як такому, що не став на шлях виправлення, 11.09.2014р. адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 82 КК України як такому, що не став на шлях виправлення, 13.08.2015р. адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми, передбаченої ст. 81 КК України як небажаючому.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність у засудженого під час відбування покарання двох заохочень не свідчить про те, що ОСОБА_6 став на шлях виправлення.

З урахуванням наведеного та конкретних обставин справи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у застосуванні положень ст. 82 КК України до засудженого ОСОБА_6 , як такому, що не став на шлях виправлення.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність при розгляді клопотання, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає прийняте у справі рішення законним, а подану апеляційну скаргу необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 18 листопада 2015р. про відмову у задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії УДПСУ у Львівській області (№ 30) та голови спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .