АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/249/16
Категорія ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003062, за апеляційними скаргами потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_8 , на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Мелітополя Запорізької області, громадянка України, з середньою спеціальною освітою, не працююча, маюча на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаюча та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима;
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 на відшкодування моральної шкоди 4 000 грн. В іншій частині цивільного позову відмовлено.

Згідно зі змістом оскаржуваного судового рішення, 16.06.2014 року, приблизно о 18.30 год., знаходячись на кухні квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , в ході раптово виниклої сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла останньому один удар головою в область перенісся, після чого, взявши зі столу керамічну чашку, нанесла нею один удар по голові ОСОБА_9 , а також штовхала та подряпала руки, внаслідок чого потерпілому були спричинені тілесні ушкодження - синці, травматичний набряк м`яких тканин голови, синці плечей, синець і травматичний набряк м`яких тканин правої половини грудної клітки, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В апеляційних скаргах:
- потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_9 вважає вирок незаконним через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам кримінального провадження в частині вирішення цивільного позову та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченої.
Вказує, що призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд не врахував, що остання вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, не розкаялась, не сприяла його розслідуванню, протягом усього судового процесу поводила себе зверхньо, не відшкодувала завдану йому шкоду, а тому призначив останній надто м`яке покарання.
Крім того, що суд необґрунтовано задовольнив його позов лише частково не надавши належної уваги нормам закону та представленим ним доказів. Так, безпідставно лише частково стягнув з обвинуваченої на його користь моральну шкоду в розмірі 4 000 грн., замість заявлених 10 000 грн., не надавши уваги його поясненням про те, що внаслідок заподіяних йому тілесних ушкоджень, окрім фізичного болю, він відчув приниження, оскільки ОСОБА_8 нанесла йому тілесні ушкодження на очах його дружини, сестри та малолітнього сина, висловлюючись при цьому на його адресу нецензурною лайкою. Внаслідок протиправних дій обвинуваченої було порушено його звичний уклад життя, оскільки йому довелось відвідувати лікарів та експерта з метою лікування та визначення ступеню тяжкості спричинених тілесних ушкоджень. Крім того, через нервування в нього відкрилась язва луковиці 12-ти перстної кишки середнього ступеню тяжкості, внаслідок чого йому довелось відвідувати лікарів та витрачати значні кошти на лікування, що підтверджено довідкою лікаря-гастроентеролога від 10.07.2014 року, яка міститься в матеріалах справи. Відмовляючи у задоволенні його вимог про стягнення з ОСОБА_8 витрат, які були понесені ним на придбання ліків у розмірі 2 099, 80 грн., та витрат на санаторно-курортне лікування в сумі 8 640 грн., не звернув уваги на представлену ним квитанцію з аптеки та довідку лікаря від 10.07.2014 року щодо понесених ним витрат та необхідності такого лікування. Необґрунтовано відмовив у стягненні на його користь витрат на правову допомогу в розмірі 4 500 грн., хоча вони документально підтверджені квитанцією про оплату послуг адвоката, актом здачі прийняття наданих послуг та іншими документами, наявними в матеріалах справи. Крім того, незаконно відмовив у задоволенні його клопотання про забезпечення позову та накладення арешту на майно обвинуваченої.
З огляду на вказане, просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт та його цивільний позов задовольнити в повному обсязі. Скасувати ухвалу суду, яка винесена в усній формі, від 07.09.2015 року про відмову в задоволенні його клопотання про забезпечення позову та накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_3 , зареєстрованої на праві власності за обвинуваченою ОСОБА_11 ;
- обвинувачена ОСОБА_8 посилається на незаконність вироку через порушення та неправильне застосування норм процесуального і матеріального права, зокрема внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. При цьому зазначає, що суд безпідставно прийняв до уваги показання потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 (сестри потерпілого), оскільки вони є неправдивими. Між тим, необґрунтовано залишив поза увагою той факт, що згідно висновку експерта № 141 від 02.03.2015 року у неї виявлені легкі тілесні ушкодження, через що за її заявою порушено кримінальне провадження за ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_9 , та що свідчить про те, що ініціатором сварки та конфлікту був саме ОСОБА_9 , у якого був і мотив на вчинення злочину. Крім того, не допитав основного свідка ОСОБА_13 , яка була очевидцем вказаних подій і чиї показання мають суттєве значення для справи, та безпідставно критично поставився до показань свідків захисту: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Тому просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження стосовно неї закрити за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: захисника та обвинувачену ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу останньої та заперечувала проти скарги потерпілого ОСОБА_9 , прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_9 і обвинуваченої ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни вироку є неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається з журналу судового засідання від 26.10.2015 року і з аудіозапису цього засідання, суд першої інстанції припустився істотних порушень кримінального процесуального закону, не надавши обвинуваченій ОСОБА_8 слово в дебатах для захисту своїх інтересів. Таким чином, суд першої інстанції допустив порушення права на захист обвинуваченої. Колегія судів вважає, що таке порушення перешкодило постановленню законного і обґрунтованого судового рішення.
За таких обставин суд апеляційної інстанції не обговорює питання про доведеність вини ОСОБА_8 , кваліфікації її дій та правильності призначеного покарання, оскільки вирок підлягає скасуванню у зв`язку з порушеннями вимог процесуального закону із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції..
Керуючись ст. ст. 404, 407, 415 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_9 і обвинуваченої ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 28 жовтня 2015 року відносно обвинуваченої ОСОБА_8 скасувати.
Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Матеріали провадження направити до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4