Дата документу Справа № 321/
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №321/770/15-к Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/778/981/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000716 від 29 грудня 2013 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кара-Суу Карасуйського району Ошської області Киргизької Республіки, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, який має неповнолітню дитину, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
встановила:
16 грудня 2015 року прокурор у кримінальному провадження, звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відмова в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу з тих підстав, що втрачена законна сила ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу, є безпідставною, оскільки ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу є засобом забезпечення можливості розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Органом досудового слідства ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, вчиненого за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2004 приблизно о 07 годині, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «Москвич-412», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в умовах недостатньої видимості (туману), рухався з включеним ближнім світлом фар по а/д В.Білозірка - Михайлівка, та на 47 км не уступив дорогу автомобілю марки ВАЗ 21120, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який рухався у зустрічному напрямку. На перехресті вказаної а/д приступив до виконання повороту наліво, в результаті чого сталося зіткнення вказаних автомобілів. В результаті дорожньо-транспортної події пасажири автомобіля марки «Москвич-412» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 отримали тілесні ушкодження від яких загинули на місці події. Пасажир автомобіля марки «Москвич-412» ОСОБА_15 , водій автомобіля марки ВАЗ 21120 ОСОБА_9 та пасажири його автомобіля ОСОБА_16 , ОСОБА_17 отримали тілесні ушкодження.

06.07.2007 постановою суду підсудний ОСОБА_8 був оголошений у розшук. 20.07.2007 стосовно нього заведена оперативно-розшукова справа. До цього часу його місцезнаходження не встановлено, проводяться оперативно-пошукові заходи.

29.12.2013 за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України були внесені відомості в ЄРДР.

31.12.2013 ОСОБА_18 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, що кваліфікується як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження та загибель кількох осіб.

29 травня 2015 року до Михайлівського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого СВ Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , а також клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 .

9 червня 2015 року слідчим суддею Михайлівського районного суду Запорізької області була постановлена ухвала про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 . Визначено строк дії ухвали 6 місяців, тобто до 9 грудня 2015 року.

10 грудня 2015 року слідчий суддя, розглянувши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки підозрюваний в судове засідання не доставлений, йому не вручено копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, а строк дії ухвали про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу сплив.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який в підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

В рамках вказаного кримінального провадження через те, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 не було встановлено і він знаходився у розшуку, слідчим подавалося два клопотання, про обрання запобіжного заходу і про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки слідчим суддею Михайлівського районного суду Запорізької області 29 травня 2015 року постановлено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 , строк дії якої сплив 9 грудня 2015 року, місцезнаходження ОСОБА_6 не було встановлено і привід не здійснено, рішення про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було обґрунтованим.

Відповідно до вимог глави 18 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядається в присутності особи стосовно якої ставиться питання про застосування вказаного запобіжного заходу.

У протилежному випадку є пряме порушення ст.20 КПК України, тобто порушення підозрюваного права на захист.

Виключення із зазначених вимог становить лише випадки розгляду провадження в рамках спеціального досудового розслідування (in absentia), які регламентуються главою 24-1 КПК України, а також у випадку передбаченому ч.6 ст.193 КПК України, в тому разі якщо підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Натомість вказане кримінальне провадження не віднесено до категорії спеціального досудового розслідування, а підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у міждержавному, а не в міжнародному розшуку, що в судовому засіданні апеляційної інстанції також підтвердив прокурор.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя не мав права відмовляти у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, оскільки прокурором були доведені усі обставини передбачені п.п.1-3 ч.1 ст.194 КПК України є необґрунтованим з огляду на те, що стороною обвинувачення не було дотримано процесуальних вимог, які стосуються порядку надання слідчому судді для розгляду такого виду клопотання.

З клопотанням про надання дозволу для повторного затримання сторона обвинувачення станом на 9 грудня 2015 року до слідчого судді не зверталася. Доводи апелянта про намагання прокурора звернутися із відповідним клопотанням матеріалами провадження не підтверджуються.

Відтак порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.184, 193, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Михайлівського району Запорізької області ОСОБА_19 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Михайлівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Михайлівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4