Справа № 646/1907/15-к
№ провадження 1-кс/646/973/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.02.15 року м. Харків
13.02.2015 року в провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене з прокурором прокуратури Червонозаводського району м. Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 09.12.2001 року близько 02.00 годин в ДК «Жихар», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Тернопільська, 19, на дискотеці, ОСОБА_5 завдав удар ножем в область живота ОСОБА_6 , заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення черевної порожнини з пошкодженням печінки, жовчного міхура і виникненням гематоми в області шлунково-ободової зв`язки, яке виникло від одноразового впливу гострого колючо-ріжучого предмета, яким міг бути ніж, що є згідно висновку судово-медичної експертизи №2221 від 20.02.2002 року тяжким тілесним ушкодженням.
13.02.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження.
Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_6 , висновком судово-медичної експертизи №2221, показаннями свідка ОСОБА_6 , пред`явленням фотознімків для впізнання. З 2002 року по теперішній час, місцезнаходження ОСОБА_5 не встановлено.
Слідчий також зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, переховується від органів досудового розслідування, що підтверджується фактом відсутності його за місцем реєстрації, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів,
Таким чином, своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_5 , вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.
Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив умисний тяжкий злочин, та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, ухиляється від слідства і таким чином перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1). Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2). Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3). Незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4). Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5). Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
Згідно з ст. 40 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
З урахуванням положень ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
Як вбачається з матеріалів клопотання, повідомлення про підозру від 13.02.2015 року ОСОБА_5 не вручено.
Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених КПК України, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Статтею 135 КПК України визначено порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
При цьому, слідчим не надано доказів вручення ОСОБА_5 повідомлення про підозру у визначеному КПК України порядку.
Відповідно до ч. 1 ст.178 КПК України, при вирішення питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.
Оскільки, в порушення п.3, п. 4, п.5, п.6, п.7, п.8, п. 10, п.11 ч. 1 ст.178 КПК України, слідчим у клопотанні не зазначено та суду не надано відомостей про вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан, наявність судимостей у підозрюваного; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, слідчий суддя позбавлений можливості оцінити в сукупності всі обставини, як це передбачено ст. 178 КПК України.
Також, в порушення вимог ч.2, п.3 ч.3 ст. 184 КПК України, копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання, ОСОБА_5 надано не було; підтвердження того, що ОСОБА_5 надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовуються необхідність застосування запобіжного заходу, до клопотання слідчим також не додано.
Згідно з ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.
Прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_5 оголошений у міжнародний розшук, за таких обставин слідчий суддя не може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного.
Ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1). Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2). Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3). Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Так, в обгрунтування клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_5 раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив умисний тяжкий злочин, та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, ухиляється від слідства і таким чином перешкоджає встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, просив слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Проте, як вбачається із змісту клопотання слідчого, викладене стало підставою для оголошення ОСОБА_5 у розшук, що виключає можливість на даний час обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Тому, з урахуванням вищевикладеного, вважаю, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 42, 131, 132, 176-178, 183, 187-190, 372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Червонозаводського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1