справа № 216/5684/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2015 року р.
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Суботиці Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, неодруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , механіка водія 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата,
за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України, -
З 14 серпня 2014 року солдат ОСОБА_4 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , де займає посаду механіка водія 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону.
Будучи військовослужбовцем військової частини пп НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551-ХІV (далі Статутів) зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; додержуватись правил військової поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
Разом з тим, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді самовільного залишення військової частини, будучи придатним для проходження військової служби, з метою тимчасового ухилення від військової служби та проведення часу на власний розсуд, 26 вересня 2014 року вирішив самовільно залишити військову частину
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на тимчасове ухилення від проходження військової служби, солдат ОСОБА_4 о 08.00 год. 26 вересня 2014 року самовільно залишив військову частину та тимчасово ухилявся від військової служби без поважних причин до 19.00 год. 29 вересня 2014 року, а також з 08.00 год. 02 жовтня 2014 року по 08.00 год. 11 жовтня 2014 року.
Протягом зазначеного періоду нез`явлення на службу солдат ОСОБА_4 з приводу будь-яких захворювань до медичних закладів не звертався, органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.
Таким чином, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією військової частини пп НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та проходячи військову службу на посаді механіка водія 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини пп НОМЕР_1 , на порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 № 551-ХІV, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, будучи придатним для проходження військової служби, о 08.00 год. 26 вересня 2014 року самовільно залишив військову частину та тимчасово ухилявся від військової служби без поважних причин до 19.00 год. 29 вересня 2014 року, а також з 08.00 год. 02 жовтня 2014 року по 08.00 год. 11 жовтня 2014 року, тобто тривалістю менше десять діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року.
В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав, пояснив, що ввечері 25 вересня 2014 р. повідомив замполіта, і поїхав на лікування за місцем мешкання: Дніпропетровська область, Криворізький район, с.Глеюватка, 29.09.2014 р. повернувся в військову частину повідомив замполіта про необхідність продовження лікування та знову поїхав в с.Глеюватка. В військову частину для подальшого проходження військової служби повернувся 11.10.2014 року. У вчиненому злочині розкаявся, просить суд не призначати йому сувору міру покарання.
Винність обвинуваченого крім його показань також підтверджується письмовими матеріалами кримінального провадження:
- актом службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцями 2 механізованого батальйону, серед яких механік водій 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону ОСОБА_4 , який мобілізований на службу до Збройних Сил України 14.08.2014 року, наказом № 202 а.с.13-19;
- актом службового розслідування по факту невиходу на службу без поважних причин військовослужбовцями 2 механізованого батальйону, серед військовослужбовців значиться ОСОБА_4 а.с.30-39.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинуваченого винним у кримінальному правопорушенні за ст.407 ч.2 КК України за ознаками самовільного залишення військової частини та ухилення від військової служби без поважних причин менше десяти діб, але більше трьох діб, вчинено повторно протягом року.
При призначенні покарання обвинуваченому суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчиненого злочину, особистість винного і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачений вину визнав, розкаявся у вчиненому, характеризується задовільно та вважає, можливим призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу на користь держави.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 1700 /тисяча сімсот/ грн.
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.
СУДДЯ: