Здолбунівський районний суд Рівненської області
Справа №1-22/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2010 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю прокурора Пришко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, працюючого помічником машиніста ст.Здолбунів Львівської залізниці, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.128 КК України, -

встановив:

30 червня 2008 року, близько 10 години 30 хвилин, підсудний ОСОБА_1, перебуваючи на території Гідропарку, що розташований по вул.Шевченка в м.Здолбунів, під час суперечки та бійки, яка виникла між ним та ОСОБА_2, не передбачаючи можливості спричинення значної шкоди здоровю ОСОБА_2, хоча повинен був та міг передбачити можливість спричинення такої шкоди, наніс удар кулаком правої руки в ліве око ОСОБА_2, через що останній впав у водойму зігнутими колінами на підводний камінь, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правого колінного суглобу з розривами власної звязки надколінника і його зміщенням, капсули суглобу і жирового тіла, котрі відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоровя.

Вину у вчиненні злочину ОСОБА_1 визнав повністю і дав суду показання, що 30 червня 2008 року близько 10.30 год. він йшов зі своїми друзями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на стоянку для того аби взяти їх автомобіль. В цей час йому на мобільний телефон зателефонувала його матір ОСОБА_5, котра сказала, що в Гідропарку м.Здолбунів її взяв за шию і кинув об землю невідомий чоловік. Після цього вони втрьох поїхали до нього додому. Приїхавши додому вони зустріли матір, яка повідомила, що її образив в гідропарку м.Здолбунів невідомий чоловік. Він їй сказав, що зараз підемо та розберемось. Мати відразу пішла назад в гідропарк м.Здолбунова, а він сів в машину та разом з батьком ОСОБА_6 та товаришами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 поїхали також в гідропарк. Коли вони приїхали, то зупинились біля матері та ОСОБА_7 і вони показали чоловіка, який її вдарив. Вони підїхали до нього. Біля нього в цей момент перебувало дві жінки одна старша, інша молодша. При цьому він стояв на колінах і прав щіткою килими біля води. Далі ОСОБА_1 сам вийшов з автомобіля та пішов до потерпілого. Потерпілий підвівся і йому здалося, що він замахнувся на нього. У відповідь він вдарив його долонею правої руки по потилиці. Після цього потерпілий зійшов вниз по схилі до краю берега водойми і став спиною до водойми. Він підійшов до нього і вдарив його кулаком правої руки в ліве око від чого потерпілий підсковзнувся та почав зїжджати спиною у воду і потягнув його за руку за собою. Потерпілий впав в воду, на зігнуті коліна, а він далі впав на нього. На місці куди потерпілий впав на коліна був розташований підводний камінь. У воді потерпілого він не бив. Потім він взяв потерпілого під руки та дотягнув до берега і залишив на березі. Після бійки він сів в автомобіль та поїхав по справах. Потерпілого він бив сам, більше ніхто в дану подію не втручався. Наміру заподіяти пошкодження колінного суглобу потерпілому в нього не було і він вважає, що тілесні ушкодження, що отримав потерпілий він отримав випадково, внаслідок падіння коліньми на підводний камінь в воді.

Крім власного визнання вини вина підсудного доводиться зібраними у справі доказами.

Так, допитаний в якості потерпілого ОСОБА_2 дав показання, що 30.06.2008 року близько 09.00 год. він з матір'ю ОСОБА_8 та дружиною ОСОБА_9 в гідропарку м. Здолбунова, що знаходиться по вул. Шевченка прали килими. Близько 10.00 год. прийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_5, яка почали чіплятись до його матері ОСОБА_10 та дружини ОСОБА_9, щодо прання килимів у водоймі, в якій купаються люди, виражаючись нецензурними словами та ображали матір і дружину. Він вийшов з машини і між ними виник конфлікт, в результаті якого мати підсудного впала на землю. Після цього вона почала погрожувати, що зараз приїдуть люди та розберуться з ним. Через деякий час близько 10.30 год. до них під'їхав автомобіль іноземного виробництва та зупинився біля них. З автомобіля вийшло четверо чоловіків. В цей час він на колінах прав килими. Через пять хвилин почув крик та підняв голову і відразу отримав удар в обличчя. Від удару він перевернувся на спину і троє невідомих йому чоловіків, які приїхали на автомобілі, почали бити його ногами по різних частинах тіла. Четвертий чоловік, який приїхав з ними у бійку не втручався. Під час бійки він впав в воду. В воді до нього з кулаками пригнув підсудний від чого він втратив рівновагу та впав на праве коліно і відчув сильний біль в коліні. Вже стоячи на обох колінах він закривався від ударів підсудного і спиною впав у воду. Ногу він пошкодив від того, що підсудний стрибнув на нього у воді та наніс удари.

Аналогічні показання дали свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 дав показання, що 30.06.2008 року близько 10.30 год. додому прибігла його дружина ОСОБА_5, яка була вся в сльозах та повідомила йому, що її побили в гідропарку, за те, що вона зробила зауваження. Вона відразу знову повернулася в гідропарк. Він з сином та його друзями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 поїхали на місце зясувати обставини. Коли вони приїхали та зупинились біля ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і ОСОБА_5 вказала на чоловіка, що її вдарив. Вони підїхали до них. ОСОБА_1 вибіг з автомобіля та підбіг до потерпілого. Потерпілий підвівся на ноги і ОСОБА_1 наніс йому удар правою рукою в область лиця. В подальшому вони вдвох стали шарпати один одного за одяг. При цьому потерпілий стояв спиною до води на краю берега, босий, а ОСОБА_1 стояв навпроти нього обличчям до нього. Дмитро вдарив іще раз даного чоловіка правою рукою в область обличчя і той спиною став падати в воду та потягнув за футболку в воду ОСОБА_1. Дмитро разом з ним впали в воду. Як саме потерпілий впав в воду він не бачив, так як ОСОБА_1 впав просто на нього. Винирнувши із води потерпілий стояв у воді на колінах і вони з ОСОБА_1 1-2 секунди борсалися в воді. При цьому вони не билися. ОСОБА_11 витягнув потерпілого на берег.

Аналогічні показання показанням ОСОБА_6 дали свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_12 дав показання, що 30 червня 2008 року, приблизно біля 10 год. 30 хв. в гідропарк приїхав автомобіль чорного кольору іноземного виробництва. Потерпілий в цей час прав килими. З чорного автомобіля вийшов молодий чоловік, котрий підійшов до потерпілого і вдарив його правою рукою в область обличчя. Після цього вони стали шарпати один одного і потім впали у воду. Як саме вони падали у воду він не бачив, а почув лише сплеск води. В воді вони, як йому здалося, не билися, а лише шарпали один одного. Далі підсудний допоміг потерпілому вибратися з води. На цьому конфлікт закінчився. ОСОБА_11 він пішов додому і що відбувалося в послідуючому не бачив. До даної бійки ніхто не підключався і троє інших чоловіків, які приїхали з підсудним на автомобілі в бійку не втручалися, а стояли поблизу автомобіля.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 дав показання, що 30 червня 2008 року близько 10-11 год. 00 хв. коли він вигулював свого пса, до чоловіка та двох жінок, які прали килими, підїхав автомобіль чорного кольору іноземного виробництва з якого вийшов ОСОБА_1, ОСОБА_6 та двоє молодих хлопців, яких він не знає. Дмитро підійшов до чоловіка, котрий прав килими і відразу правою рукою наніс йому удар в область обличчя. Далі вони почали шарпати один одного за одяг і одночасно почали падати в озеро. На місці в якому вони впали в озеро знаходиться два великих каменя розмірами близько 50*50 см., які впираються в берег. Камені знаходяться під водою і слугують східцями для сходження в воду, так як від самого берега глибина водойми складає біля 1 м. Потім у воді чоловік з яким бився ОСОБА_1 став на коліна і ОСОБА_1 взяв його за одяг біля грудей. Чоловік сказав: «Добре, хватить». Після цього ОСОБА_1 сказав потерпілому вставати і витягнув його з води на берег. На цьому конфлікт був завершений. Дмитро з іншими людьми, якими приїхав, сів в автомобіль і поїхав, а він пішов додому. До даної бійки ніхто не втручався. В воді ОСОБА_1 із чоловіком не билися.

З показань свідка ОСОБА_4 слідує, що 30 червня 2008 року він зі своїм братом ОСОБА_3, другом ОСОБА_1 та його батьком поїхали в Гідропарк м.Здолбунів, де знаходилася мати ОСОБА_1, якій з її слів хтось наніс тілесні ушкодження. Приїхавши в Гідропарк ОСОБА_5 показала їм на чоловіка, який її образив. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 пішли до нього. Він в цей час прав килими. Біля нього знаходилося також іще дві жінки. Він з братом ОСОБА_3 залишилися біля автомобіля, а ОСОБА_1 підійшов до чоловіка і між ними виникла штовханина під час якої вони впали у воду. Падали вони майже одночасно і як саме він не запамятав. Після цього ОСОБА_1 виліз із води і вони поїхали в місто по своїх справах. В бійку між даним чоловіком та ОСОБА_1 ні він, ні його брат, ні ОСОБА_6 не втручалися.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 дав показання, що 30 червня 2008 року він зі своїм братом ОСОБА_3, другом ОСОБА_1 та його батьком поїхали в Гідропарк м.Здолбунів, де знаходилася мати ОСОБА_1, якій з її слів хтось наніс тілесні ушкодження. Приїхавши в Гідропарк ОСОБА_5 вказала їм на чоловіка, який її образи. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 пішли до нього. Він з братом вийшли із автомобіля та залишилися біля нього. Коли ОСОБА_1 підійшов до даного чоловіка вони почали штовхатися. В цей час йому на мобільний телефон зателефонував друг і він зайшов за автомобіль і, що відбувалося далі між ОСОБА_1 та даним чоловіком не бачив. Коли він знову звернув увагу на них, то вони вже були у воді і продовжували штовхатися. Після цього ОСОБА_1 виліз із води, чоловік з яким він бився залишився у воді і скаржився на те, що в нього дуже болить нога. Потім вони поїхали в місто по своїх справах.

Аналогічні показання підсудний, потерпілий та свідки ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_12, ОСОБА_13 ствердили в ході проведення очних ставок під час досудового слідства.

Вина підсудного доводиться протоколом відтворення обстановки та обставин події з підозрюваним ОСОБА_1 від 02 лютого 2009 року під час якого ОСОБА_1 розповів та показав механізм виникнення конфліктної ситуації між ним та потерпілим ОСОБА_2, механізм нанесення удару кулаком правої руки в обличчя потерпілому та механізм послідуючого падіння потерпілого ОСОБА_2В у водойму.

Висновком комісійної судово-медичної експертизи № 114 від 17 листопада 2008 року, встановлено, що згідно медичних документів, під час стаціонарного лікування в Здолбунівській ЦРЛ з 30.06. по 11.07.2008 р. у гр-на ОСОБА_2 були відмічені наступні види, характер та локалізація тілесних ушкоджень в анатомічних ділянках тіла:

- в ділянці голови: поверхнева забійна ранка верхньої повіки лівого ока, субкон»юктивальний крововилив і підшкірні крововиливи повік лівого ока, крововиливи лобної та правої скроневої ділянок;

- садна шкіри в ділянці грудної клітки справа з розповсюдженням їх на передню стінку живота справа;

- «різана» рана ділянки правого колінного суглобу, проникаюча в порожнину цього суглобу з розривами власної зв»язки надколінника, капсули суглобу і жирового тіла.

У звязку з тим, що морфологічні ознаки відміченої рани правого колінного суглобу (характер країв, кінців і ін.) детально не описані із-за забруднення рани землею, з урахуванням наявності розривів анатомічних частин суглобу під шкірною раною, комісія вважає, що наявну рану, найбільш ймовірно, вважати забійною.

Всі наявні ушкодження виникли не менш як від пяти травматичних дій тупих предметів і відповідають строку заподіяння 30.06.2008р. Судово-медичних диференційних ознак для конкретизації травмуючи знарядь немає.

Оцінюючи локалізацію, кількість, характер і морфологічні особливості тілесних ушкоджень на тілі потерпілого, комісія зазначає:

- тілесні ушкодження в ділянці голови потерпілого виникли не менш як від трьох травматичних дій (ударів) з відносно незначною травмуючою силою твердими тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею (кулаком, ногою і т.п.) відносяться до легких тілесних ушкоджень, як в сукупності так і кожне окреме;

- садна шкіри грудної клітки з розповсюдженням їх на передню стінку живота справа, виникли не менш як від однієї незначної травмуючої сили, найбільш ймовірно, при падінні на шорстку поверхню (землю, траву) і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- проникаюче поранення правого колінного суглобу з розривами власної звязки надколінника і його зміщенням, капсули суглобу і жирового тіла, які згідно даних судово-медичної і клінічної практики, є характерними для виникнення при механізмі прикладання значної прямої травмуючої сили в нижню ділянку суглобу в напрямку знизу вверх, виникли при падінні на зігнуте коліно з співударянням його об сторонній обмежений тупий предмет (в даному випадку, найбільш імовірно, при падінні з висоти власного зросту і співударянні об виступаючу обмежену частину надводного або підводного каменя). Наявна травма колінного суглобу могла виникнути, як при падінні з прискоренням (після удару або поштовху в тіло), так і при самопадінні без прискорення і відноситься до середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров»я.

В сукупності тілесні ушкодження у потерпілого є не характерними для самоспричинення.

В момент спричинення тілесних ушкоджень в ділянці голови потерпілий міг знаходитись як у вертикальному, так і близько до нього положенні, а передньою частиною тіла був повернутий до травмуючих знарядь. В процесі нанесення тілесних ушкоджень взаєморозташування потерпілого і нападника могли дещо змінюватись.

При виникненні саден грудної клітки і живота дані анатомічні ділянки тіла були повернуті передньо-правою частиною до травмуючого предмету.

В момент отримання ушкоджень в ділянці правого колінного суглобу травмуюча сила діяла на фізіологічно зігнутий суглоб знизу вверх, при цьому місце прикладання травмуючої сили було під нижнім краєм надколінника, що зумовило розрив власної звязки надколінника і зміщення його доверху (а.с.43-47)

З висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи № 114-08/14-Д від 23 лютого 2009 року вбачається, що

1) оцінюючи сукупність тілесних ушкоджень в ділянці правого колінного суглобу у ОСОБА_2 та фізіологічне анатомічне положення надколінника (зміщення його доверху, що відбувається при зігнутому положенні суглобу), комісія робить висновок поро те, що ці ушкодження виникли при прикладанні травмуючої сили в ділянку суглобу в напрямку знизу вверх, при умові падіння на зігнутий суглоб з послідуючим співударянням об сторонній обмежений твердий тупий предмет (в даному випадку, найбільш ймовірно, об виступаючу частину підводного каменя). Наявна травма могла виникнути при падінні з прискоренням після поштовху (удару рукою в обличчя).

2)Тілесні ушкодження в ділянці правого колінного суглобу у ОСОБА_2 могли виникнути при обставинах та механізмі, як описані під час відтворення обстановки та обставин події від 02 лютого 2009 року з участю підозрюваного ОСОБА_1

3) В сукупності тілесні ушкодження в ділянці правого колінного суглобу у ОСОБА_14 є нехарактерними для виникнення внаслідок удару рукою або взутою ногою. (а.с.51-54)

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_15 підтвердив висновки викладені в висновку комісійної судово-медичної експертизи № 114 від 17 листопада 2008 року, висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи № 114-08/14-Д від 23 лютого 2009 року, та зокрема те, що травмуюча сила діяла на фізіологічно зігнутий суглоб знизу вверх, при цьому місце прикладання травмуючої сили було під нижнім краєм надколінника, що зумовило розрив власної звязки надколінника і зміщення його доверху.

Суд вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували дії ОСОБА_1 за ст.128 КК України, як необережне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, обставини злочину, його наслідки, дані про особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить із вимог ст.12 КК України, яка відносить злочини, передбачені ст.128 КК України до категорії невеликої тяжкості.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину є обставинами, що пом'якшують відповідальність.

Обтяжуючих відповідальність обставин суд не встановив.

Підсудний по місцю проживання характеризується з позитивної сторони.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і покарання слід призначити у вигляді громадських робіт.

Що стосується цивільного позову, то суд вважає, що в частині стягнення матеріальних збитків та оплати витрат за надання правової допомоги вимоги підлягають задоволенню повністю, а в частині стягнення моральної шкоди частково. Суд приходить до висновку, що підсудним була завдана потерпілому моральна шкода, яка полягає у моральних та фізичних переживаннях у звязку з нанесенням шкоди здоровю, стражданнях, перенесенні фізичного болю, у порушенні нормальних життєвих звязків.

При визначенні розміру моральної шкоди суд керується ст.23 ЦК України та вважає за можливе стягнути з підсудного на користь потерпілого моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Речовий доказ щітку синього кольору слід повернути власнику.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1визнати винним у вчиненні злочину по ст.128 КК України та призначити покарання 150 годин громадських робіт.

Цивільний позов задовільнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування майнової шкоди 2311грн., 4000грн. за надану правову допомогу, 3000грн. моральної шкоди.

Речовий доказ щітку синього кольору повернути власнику.

Запобіжний захід до набрання чинності вироком залишити попередній підписка про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд Рівненської області протягом 15 (п'ятнадцяти) днів з моменту його проголошення через Здобунівський районний суд.

Суддя