У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_7,
суддів ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2015 року щодо засудженого ОСОБА_5,

у с т а н о в и л а:

Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 3 березня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за частиною другою статті 286 КК України (далі - КК) до позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки. Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_4 60.190 гривень 85 копійок на відшкодування матеріальної та 100.000 гривень - на відшкодування моральної шкоди; постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 50.000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 2 квітня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 жовтня 2015 року зазначені вирок та ухвалу змінено, - пом'якшено призначене ОСОБА_5 за частиною другою статті 286 КК основне покарання, із застосуванням частини першої статті 69 КК, до трьох років обмеження волі. Ці ж вирок та ухвалу в частині вирішення цивільних позовів скасовано, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.

У поданій заяві потерпілий ОСОБА_4 зазначає про те, що касаційний суд безпідставно пом'якшив засудженому покарання, а також необґрунтовано скасував вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції у частині розв'язання цивільних позовів, і наводить на обґрунтування своїх тверджень відповідні доводи. Просить ухвалу касаційного суду скасувати.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача та, перевіривши доводи заяви і долучені до неї матеріали, дійшла висновку про таке.

Відповідно до пункту першого статті 445 КПК України (далі - КПК) підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Разом з тим, дана процесуальна норма містить застереження, що із зазначених у ній підстав не переглядаються судові рішення з питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання.

Враховуючи те, що потерпілий ОСОБА_4 у заяві стверджує про м'якість призначеного ОСОБА_5 покарання, тобто ставить під сумнів правильність застосування судом касаційної інстанції санкції норми частини другої статті 286 КК, у відкритті провадження в цій частині слід відмовити.

Також не підлягає відкриттю й провадження у частині перегляду ухвали касаційного суду щодо вирішення цивільних позовів, оскільки згідно з вимогами частини четвертої статті 446 КПК, не може бути подана заява про перегляд ухвал суду касаційної інстанції, які не перешкоджають провадженню у справі.

Як видно з долучених до заяви документів, ухвалою касаційного суду, що оспорюється, скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанції у частині розв'язання цивільних позовів потерпілих, а справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства. Судове провадження з цих питань триває й втручатись в його перебіг будь-кому закон забороняє.

На підставі викладеного, керуючись статтями 446, 447, 450, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити потерпілому ОСОБА_4 у допуску справи щодо ОСОБА_5 до провадження Верховного Суду України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9