АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/2158/15 Справа № 202/7804/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження №0000808 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2015 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, раніше судимий:

- 09.04.2015 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309, ст.75 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.08.2015 року покарання з випробуванням скасовано та направлено для відбуття покарання,

засуджений: - за ч.3 ст.185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.04.2015 року у виді 6 місяців обмеження волі, що згідно ст.72 КК України відповідає 3 місяцям позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4623,50 грн..

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину за таких обставин.

06.05.2015 року близько 01.00 години, ОСОБА_7 знаходячись за адресою АДРЕСА_1 помітив, що у дворі даного будинку не горить світло, та у цей час у нього раптово виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що поєднане з проникненням у інше приміщення. Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, що поєднане з проникненням у інше приміщення, обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через цегляний паркан на територію домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 , підійшов до вікна гаражу та діставши з кишені штанів відкрутку, яку заздалегідь взяв з собою, шляхом віджиму відчинив його, таким чином проник через вікно до приміщення гаражу.

Знаходячись в гаражі на території вищевказаного домоволодіння обвинувачений ОСОБА_7 побачив будівельні матеріали, що знаходились по периметру приміщення гаражу, які він визначив як предмет свого злочинного посягання, після чого з середини відчинив ворота гаражу та виніс будівельні матеріали, а саме: утеплювач в кількості 10 штук, алюмінієву драбину та візок на колесах з приміщення гаражу, а в подальшому з території домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Далі обвинувачений ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 3123,50 грн..

З апеляції обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що він не заперечуючи фактичні обставини справи, а також правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду щодо нього скасувати внаслідок суворості призначеного покарання і з урахуванням пом`якшувальних покарання обставин у справі призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, при цьому обвинувачений зазначає, що він визнав себе винним, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має позитивну характеристику, на його утриманні знаходиться неповнолітня дитина, шкоду завдану потерпілій відшкодував повністю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, його виступ в дебатах та з останнім словом, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляції обвинуваченого та просила вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляції, зіставивши їх з наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція обвинуваченого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю засновані на розглянутих у судовому засіданні і наведених у вироку доказах, при цьому обвинуваченим в апеляції не оскаржують ся, а тому апеляційним судом згідно ст. 404 КПК України не переглядаються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду, судом досліджені всі обставини та докази, які могли мати значення для справи. Порушень у ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування або зміни вироку, перевіркою матеріалів справи не виявлено. Докази, зібрані по справі, є допустимими, достатніми і достовірними.

Відносно доводів апеляції обвинуваченого про пом`якшення призначеного йому покарання, то колегія суддів вважає, що вони не можуть бути підставою для зміни або скасування вироку суду першої інстанції оскільки являються безпідставними та не обґрунтованими.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.65 КК України врахував тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу ОСОБА_7 та обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, судом при призначені покарання ОСОБА_7 було враховано, що він раніше судимий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 09.04.2015 року за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки та в період умовно-дострокового звільнення скоїв нове кримінальне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 судом встановлено повне визнання вини, щире каяття, позитивна характеристика, перебування на його утриманні неповнолітньої дитини.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції обвинуваченого та пом`якшення йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, при цьому вважає, що покарання призначене ОСОБА_7 є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4