Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 січня 2016 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2016 року, ?
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2016 року задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого, одруженого, громадянина України, підозрюваного за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 22 жовтня 2015 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.160 КК України.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 інкримінується те, що він, будучи кандидатом в депутати до Острозької міської ради, обіцяв та надав 23 жовтня 2015 року виборцям неправомірну вигоду у розмірі 500 грн. за голосування за його кандидатуру на чергових місцевих виборах в депутати Острозької міської ради по територіальному виборчому округу № 13.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 покликається на незаконність на необгрунтованість ухвали слідчого судді. Зазначає, що ухвала суду є невмотивованою, прийнята без зазначення обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і без зазначення обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам, а також без посилань на докази, які обґрунтовують ці обставини. Просить ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2016 року скасувати.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану стороною захисту апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги як безпідставної, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під домашнім арештом для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 181, 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, судом встановлено, що 02 листопада 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на строк від одного до трьох років (ч.4 160 КК України).

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства від 30 серпня 1990 року, Мюррей Об`єднаного Королівства від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Слідчий суддя, врахувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку запобіжного заходу, прийшов до правильного висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи необхідність проведення ряду процесуальних та слідчих дій у кримінальному провадженні, без яких неможливо закінчити досудове розслідування, наявність обгрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились та існують на даний час, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таких ризиків буде недостатнім, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_6 і продовження строку виконання покладених на нього обов`язків.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено наявність на даний час ризиків, що у разі застосування іншого менш м`якого запобіжного заходу, ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у вказаному провадженні, перешкоджати розслідуванню у даному кримінальному провадженні, шляхом впливу на інших свідків, яким відомо про обставини вказаного кримінального правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що обраний вид запобіжного заходу ? домашній арешт на певний час доби, є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного, тяжкості пред`явленої йому підозри та не є занадто суворим.

Посилання захисника на необґрунтованість висновків слідчого судді щодо наявності ризиків у кримінальному провадженні не заслуговують на увагу. Як правильно дійшов висновку суддя, ті ризики, які були встановлені в ухвалі Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада2015 року не зменшились, та відповідно, продовжують існувати до цього часу.

Таким чином доводи захисника про відсутність обґрунтованих обставин існування ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту.
Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою.

За наведеного підстав для скасування даної ухвали не вбачається.

Керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2016 року про задоволення клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3