ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/5803/15-к
Провадження № 1-кс/210/1053/15

"14" грудня 2015 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5

розглянувши винесене по кримінальному провадженню №0003404 від 13 грудня 2015 року, старшим слідчим СВ Дзержинського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 і погоджене прокурором ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 26 грудня 2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 263 ч.2 , 70 ч.1, 71 КК України, до 03 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 11 лютого 2014 року умовно - достроково за ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2014 року за ст.81 КК України, на невідбутий термін 7 місяців 20 днів; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

14 грудня 2015 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Дзержинського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , 13 грудня 2015 року, близько 15 години 08 хвилин, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись на тротуарній доріжці поблизу будинку №13 по вулиці Революційній в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, де звернули свою увагу на раніше незнайому їм ОСОБА_8 , яка йшла назустріч останнім, а саме на належний їй мобільний телефон по якому вона розмовляла. При цьому, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, маючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою дезорієнтації потерпілої ОСОБА_8 , ОСОБА_7 не доходячи до останньої приблизно 5 метрів, присів та почав робити вигляд, що зав`язує шнурки на своєму взутті, під час того, як потерпіла порівнялась з ОСОБА_7 , останній різко підвівся та відкрито, шляхом ривку вирвав з правої руки потерпілої ОСОБА_8 належний їй мобільний телефон «Samsung Galaxy Grand 2», в корпусі золотистого кольору, imei - 1: НОМЕР_1 ; imei - 2: НОМЕР_2 , вартістю 4000,00 гривень, в телефоні знаходились дві сім-картки мобільного оператора «Київстар» з номером абонента НОМЕР_3 , вартістю 15 гривень, на рахунку знаходилось 45 гривень; та сім-картка мобільного оператора «Лайф», з номером абонента НОМЕР_4 , вартістю 15 гривень, на рахунку знаходилось 5 гривень. На телефону був одягнений чохол з пластику, вартістю 100 гривень.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили, потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 4180,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

У судовому засіданні слідчий СВ Дзержинського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 підтримала заявлене клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив застосувати по відношенню до нього більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого, зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має постійного офіційного місця роботи, засобів для існування не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тобто, в сукупності його поведінка дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначив, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин. Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ст.177 ч.1 п.5 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на слідчого покладається обов`язок запобігання можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги ст.5 п.п.3, 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу ст.183 ч.2 п.5 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я, що дозволяють застосувати даний запобіжний захід; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання; наявність утриманців; відсутність у підозрюваного офіційного постійного місця роботи; його репутація та майновий стан; наявність судимості; розмір завданої майнової шкоди. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, який є тяжким злочином, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який є непрацюючим, суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 знову скоїв кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеного ризику застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України, при постановленні ухвали слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст.182 ч.2 КПК України. В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1.прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2.не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3.повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст.202 ч.4 КПК України, підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176 178, 183 ч.2 п.5, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто починаючи з 14 грудня 2015 року до 11 лютого 2016 року включно.

Розмір застави визначити у межах 20-ти розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 27 560,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 26239738, МФО 805012, розрахунковий рахунок 6709.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60днів, тобто до 11 лютого 2016 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1