провадження № 1-кс/487/760/13
У Х В А Л А

Іменем України

про арешт майна

13.08.2013 слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Кузьменко В.В., за участі секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянув клопотання слідчого СВ Заводського РВ Миколаївського МУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_2, погоджене з прокурором прокуратури Заводського району міста Миколаєва ОСОБА_3 в рамках досудового розслідування кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004653 про арешт, вилученого у ОСОБА_4, майна.

Клопотання надійшло до суду 13.08.2013.

Суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,

встановив:

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам статті 171 КПК України.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки Toyota модель Camry, номер для разових поїздок ЕР2599, регіон 11, яке було виявлене і вилучене в ході проведеного 12.08.2013, за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, огляду місця події.

Про продаж вказаного автомобіля потерпілий ОСОБА_5 домовився із ОСОБА_6, 31.07.2013 отримавши від останнього завдаток у розмірі 1 000 дол. США і видав довіреність на імя ОСОБА_6, після чого останній зник на вказаному автомобілі у невідомому напрямку.

10.08.2013 ОСОБА_5 побачивши на інтернет-сайті Авто-Ріо, оголошення про продаж свого автомобіля, виїхав до вказаного в оголошенні місця, впізнавши свій автомобіль.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України, відповідно до вимог КПК України, арешт майна може передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий довів, що існує достатньо даних, які вказують на факт вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 190 Кримінального кодексу України, а також наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Відповідно до частини 4 статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

Накласти арешт на виявлене і тимчасово вилучене у ОСОБА_4, в ході проведеного 12.08.2013, за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, огляду місця події майно, а саме:

автомобіль марки Toyota модель Camry, 2007 року випуску, легковий седан чорного кольору, номер шасі 4N1BE46K98U210669, 4T1BE46K98U210669, номер для разових поїздок ЕР2599, регіон 11,

яке залишити на зберігання потерпілому ОСОБА_5 до моменту завершення кримінального провадження.

Попередити ОСОБА_5 що розтрата, відчуження, приховування, підміна, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, здійснене особою, якій це майно ввірено, тягнуть за собою наслідки передбачені статтею 388 Кримінального кодексу України.

Ухвалу слідчого судді про арешт майна, згідно пункту 9 частини 1 статті 309 КПК України, може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

СЛІЧИЙ СУДДЯ В.В. КУЗЬМЕНКО