Справа № 1/2506/74/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2011 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1
секретаряОСОБА_2
за участі прокурораОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові справу по обвинуваченню

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України

В С Т А Н О В И В :

27.11.2010 року в період часу з 16.15 до 16.30 годин ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та знаходячись в тролейбусі № 475, що рухався по маршруту №1 по вул. Шевченко в м. Чернігові в напрямку центру, після зупинки Політехнічний інститутнецензурно лаявся, образливо чіплявся до громадян та вчиняв інші подібні дії, які порушували порядок та спокій громадян.

Міліціонер взводу процесуального захисту спеціальної роти судової міліції ГрифонОСОБА_4, який в цей час перебував у вказаному тролейбусі у форменому одязі старшого сержанта міліції, діючи відповідно до приписів службових інструкцій та Закону України Про міліціюпредставився ОСОБА_5 працівником міліції і поставив законну вимогу припинити протиправні дії.

Однак, ОСОБА_5 свідомо проігнорував дану вимогу працівника міліції та продовжував порушувати громадський порядок в тролейбусі, нецензурно виражався в бік працівника міліції.

ОСОБА_4 з метою припинення протиправної діяльності ОСОБА_5 поставив тому вимогу вийти з тролейбусу на зупинці вул. Гетьмана Полуботкадля доставки до ЧMB УМВС України в Чернігівській області та почав вживати необхідні заходи для цього.

Однак ОСОБА_5 усвідомлюючи, що ОСОБА_4 є працівником міліції відмовився виконати поставлені законні вимоги, продовжував порушувати громадський порядок та з метою перешкоджання виконанню потерпілим своїх службових обов'язків, накинувся на ОСОБА_4 та тримаючи за формений одяг чинив активний фізичний опір, прикладаючи зусилля штовхав та протидіяв в результаті чого розірвав потерпілому форму працівника міліції та зірвав шеврон та погон на лівому плечі.

Підсудний ОСОБА_5 допитаний в судовому засіданні, свою вину у предявленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 342 КК України визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що в той день він випив біля 500 г горілки та перебував в стані алкогольного спяніння тому не памятає в звязку з чим виник конфлікт. На таку неправомірну його поведінку вплинуло те, що він був пяний і не розумів що відбувалося. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні скористався своїм правом та відмовився від дачі показань однак пояснив, що не наполягає на суворому покаранні.

На підставі ст. 299 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються з учасників процесу.

Враховуючи свідчення підсудного, а також те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд знаходить, що умисні дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обовязків.

Обговорюючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його похилий вік, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинив вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебував, формально позитивно характеризується за місцем мешкання, є пенсіонером, враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на максимальному покаранні та обставину, яка помякшує покарання підсудного - щире каяття, при наявності обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння і вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з прийняттям рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для попередження нових злочинів.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично зявлятись в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід до засудженого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1