Справа №: 398/6375/13-к
ВИРОК
Іменем України
"07" грудня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд
Кіровоградської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Казахстан, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, маючого неповнолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366 КК України, ч.1 ст.364 КК України,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 являючись службовою особою - працівником правоохоронного органу, вчинив службове підроблення, за наступних обставин:
Так, ОСОБА_8 , в період часу з 23.07.2010 року по 07.08.2010 року, працюючи на посаді інспектора з організації дорожнього руху відділення Державної автомобільної інспекції (ВДАІ) з обслуговування м. Олександрії та Олександрійського району при УМВС України в Кіровоградській області, являючись працівником правоохоронного органу міліції, уповноваженим на виконання функцій влади на постійній основі, діючи в особистих інтересах, з метою реалізації свого єдиного тривалого протиправного умислу на штучне формування показника роботи та створення перед керівництвом відділення ДАІ з обслуговування м. Олександрії та Олександрійського району при УМВС України в Кіровоградській області видимості належного виконання своїх службових обов`язків, діючи з прямим умислом, використавши офіційні бланки, особисто склав чотири протоколи про вчинення адміністративного правопорушення про нібито порушення жителями міста Олександрії Кіровоградської області вимог частини 1 статті 127 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто порушення правил дорожнього руху пішоходами при переході ними проїзної частини у невстановлених місцях та маючи на меті реалізацію наміру, спрямованого на штучне створення видимості виконання належним чином своїх службових обов`язків та будучи службовою особою уповноваженою статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення на прийняття рішень у справах про адміністративні правопорушення, діючи за необхідності прийняття рішення у провадженнях про адміністративні правопорушення, використовуючи своє службове становище, скориставшись складеними ним вищевказаними фіктивними протоколами про вчинення адміністративних правопорушень, використавши офіційні бланки склав чотири постанови в справах про адміністративні правопорушення.
При цьому, ОСОБА_8 використав при складанні протоколів та постанов в справах про адміністративні правопорушення, вигадані ним або частково змінені з відомих йому людей прізвище, ім`я та по батькові осіб, дати народження та місця проживання, які відповідно цих правопорушень не вчиняли, зокрема,
- протокол про адміністративне правопорушення серія ВА І №039809 від 30.07.2010 року відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в який власноручно вніс завідомо для себе неправдиві двні - прізвище, ОСОБА_11 , по-батькові, рік народження правопорушника, місце та зміст адміністративного правопорушення та скріпив своїм підписом та постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ВА №184501 від 30.07.2010 року відносно вищевказаної особи, в яку власноручно вніс завідомо для себе неправдиві ним вигадані прізвище, ім`я та по-батькові, місце та зміст адміністративного правопорушення та скріпив своїм підписом, наклавши на вигадану особу адміністративне стягнення у вигляді попередження;
- протокол про адміністративне правопорушення серія ВА1 №039806 від 23.07.2010 року відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в який власноручно вніс завідомо для себе неправдиві - прізвище, ім`я та по-батькові, рік народження цього правопорушника, час, місце та зміст адміністративного правопорушення та скріпив своїм підписом, та постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ВА №169471 від 23.07.2010 року відносно вищевказаної особи, в яку власноручно вніс завідомо для себе неправдиві прізвище, ім`я та по-батькові, місце та зміст адміністративного правопорушення та скріпив своїм підписом, наклавши на вигадану особу адміністративне стягнення у вигляді попередження;
- протокол про адміністративне правопорушення серія ВА1 №059004 від 02.08.2010 року відносно ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в який власноручно вніс завідомо для себе неправдиві - прізвище, ім`я та по-батькові, рік народження, час, місце та зміст адміністративного правопорушення та скріпив своїм підписом та постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ВА №184504 від 02.08.2010 року відносно вищевказаної особи, в яку власноручно вніс завідомо для себе неправдиві прізвище, ім`я та по-батькові, рік народження, місце та зміст адміністративного правопорушення та скріпив своїм підписом, наклавши на вигадану особу адміністративне стягнення у вигляді попередження;
- протокол про адміністративне правопорушення серія ВАІ №059006 від 07.08.2010 року відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в який власноручно вніс завідомо для себе неправдиві прізвище, ім`я та по-батькові, рік народження, місце та зміст адміністративного правопорушення та скріпив своїм підписом та постанову у справі про адміністративне правопорушення серія ВА № 184506 від 07.08.2010 року відносно вищевказаної особи, в яку власноручно вніс завідомо для себе неправдиві прізвище, ім`я та по-батькові, час, місце та зміст адміністративного правопорушення та скріпив своїм підписом, наклавши на вигадану особу адміністративне стягнення у вигляді попередження.
Після складання вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення та постанов в справах про адміністративні правопорушення ОСОБА_8 надав їх для реєстрації та обліку інспектору адміністративної практики відділення ДАІ з обслуговування м. Олександрії та Олександрійського району при УМВС України в Кіровоградській області.
Своїми діями ОСОБА_8 вчинив злочини, передбачений ч.1 ст.366 КК України, службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав та пояснив, що у 2010 році його було переведено з посади начальника ДАІ на посаду старшого інспектора з організації дорожнього руху, де він пропрацював 10 місяців. В період своєї роботи ним було написано 2 скарги до Міністерства внутрішніх справ України на керівництво. Не дивлячись на те, що скарги були написані на керівництво, перевірку було здійснено виключно щодо його діяльності. В процесі перевірки було перевірено більше 50 адміністративних протоколів, які були ним складені на водіїв та на пішоходів. По протоколам складених на водіїв та на пішоходів, які під час складання протоколу надавали документи, що посвідчували їх особу, ніяких питань взагалі не виникло. Але при перевірці виявили 10 протоколів складених на пішоходів, які порушили правила переходу проїзної частини у невстановленому місці. Вказані протоколи складалися ним на справжніх правопорушників, але ці особи при собі не мали документу, який би засвідчував цю особу, тому анкетні дані записувались ним з їх слів. Твердження сторони обвинувачення, що він складаючи дані протоколи на неіснуючих людей заробляв собі показники в роботі, є хибним. Серед осіб на яких він складав протоколи були особи з прізвищами, які збігались з прізвищами його знайомими, проте у них були інші анкетні дані. В протоколах, пояснення писались самими правопорушниками власноруч. Всі протоколи про адміністративне правопорушення на пішоходів перевіряли працівники відділу внутрішньої безпеки УМВС України в Кіровоградській області та було встановлено, що пояснення написані невстановленими особами, тобто не ним.
Є два свідка, які сказали, що вони дійсно порушували правила дорожнього руху, а саме правила переходу проїзної частини та під час складання протоколів назвали інспектору неправдиві відомості щодо себе. Він не пам`ятає, як себе назвав один із даних свідків, але він запам`ятав його в обличчя і коли побачив його знову, то запитав чи своє прізвище він назвав, коли на нього складали протокол, на що той відповів, що ні. Він про це повідомив слідчого прокуратури.
Коли влітку 2010 року його перевели на посаду інспектора дорожнього руху, то в його посадові обов`язки входило складання протоколів по ст. 140 КупАП. 30.07.2010 року він на автомобілі під`їхав до перехрестя вулиці Г. Сталінграда та вул.6-го Грудня та попросив, щоб вийшов директор підприємства, чий рекламний щит стояв біля дороги. На його прохання вийшла особа, яка назвалась ОСОБА_14 , на якого він склав протокол про адміністративне правопорушення за незаконне розміщення рекламного щита і дана особа зайшла у двір. Шкоди він нікому не спричинив та ніде не фіксувались показники по пішоходам.
Після заміни обвинувачення обвинувачений пояснив, що вину не визнає повністю по зміненому обвинуваченню, пояснення, які він надавав в попередніх судових засіданнях підтримує.
Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині за ч.1 ст.366 КК України доведена і підтверджується такими доказами:
- протоколами про адміністративне правопорушення та постановами у справах про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_12 (т.2, а.с. 240-241, 242-243), ОСОБА_15 (т.2, а.с. 230-231), ОСОБА_10 (т.2, а.с.228-229); ОСОБА_13 (т.2 а.с. 234 - 235);
- постановами начальника управління ДАІ УМВС України в Кіровоградській області від 15 листопада 2010 р. про скасування постанов у справах про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП вищевказаних осіб через їх незаконність, справи провадженням закриті (т.2, а.с.7, 9, 12, 14);
- довідками СГІРФО Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 22 жовтня 2010 р., згідно яких за даними адресної картотеки, довідкової картотеки та картотеки форми №1: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - не значаться (т.1, а.к.п. 162-172);
- висновком за результатами службового розслідування щодо фактів, викладених в заяві ОСОБА_8 , з приводу примушення його до складання фіктивних протоколів про адміністративне правопорушення, який затверджений начальником УДАІ УМСВ України в Кіровоградській області, звідки вбачається, що факти викладені ним у повторному зверненні не знайшли свого документального підтвердження ( т.2, а.к.п. 70 -71);
- висновком службового розслідування за фактами складання фіктивних адміністративних протоколів ОСОБА_8 , звідки вбачається, що інформація щодо складання інспектором групи організації дорожнього руху ВДАІ з обслуговування м.Олександрії та Олександрійського району ОСОБА_8 фіктивних протоколів про адміністративні правопорушення за ч.1 ст.127 КУпАп відносно жителів м.Олександрії ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та ОСОБА_15 знайшла своє документальне підтвердження (т.2 а.к.пр. 99 - 104);
- показаннями свідка ОСОБА_17 , який пояснив, що працював в 2010 році інспектором ДПС з обслуговування м. Олександрії та Олександрійського району. В його посадові обов`язки входило складання протоколів на пішоходів, при цьому він встановлював особу пішохода по документу, де є фото чи по базі АРМОР;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що з ОСОБА_8 перебуває в дружніх стосунках близько 15 років, він його кум. Пам`ятає, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення без його відому, його викликали в прокуратуру, де показували протокол в якому його анкетні дані не співпадали з тим, що було в протоколі та там був не його підпис. Йому показували два протоколи про адміністративне правопорушення на пішохода. Один із протоколів був складений ОСОБА_8 , але ОСОБА_18 його адреса відома, а другий протокол був складений іншою особою. В протоколі не співпадає рік його народження, пояснення написані не ним, підпис належить не йому, а в іншому - неправильно зазначені число та місяць народження, підпис вчинений не ним, пояснення написані теж не ним;
- показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що обвинуваченого побачив вперше рік тому в суді. Про громадянина ОСОБА_20 він вперше почув коли приїхав слідчий прокуратури, який шукав по вул. Менжинського, 55 громадянина по прізвищу ОСОБА_20 . Він проживає по АДРЕСА_2 більше 40 років, а в будинку АДРЕСА_3 ніколи не жили Лисенки.
- показаннями свідка ОСОБА_16 , що з ОСОБА_8 знайомий ще до 2010 року. Йому відомо, що відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення та постанову, але його анкетні дані не співпадають, зокрема, по батькові, рік народження, адреса. ОСОБА_8 його ніколи не зупиняв та відносно нього протокол не складався. Переглянувши протокол, який складався нібито відносно нього пояснив, що підпис в протоколі не його, пояснення в протоколі відсутні;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що з ОСОБА_8 спілкувався по роботі, так як обвинувачений був начальником ДАІ, а він був начальником дорожньої служби. Не пам`ятає такого, щоб відносно нього складався протокол за порушення правил дорожнього руху як на пішохода.
- показаннями свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що з 20.08.2010 року працює інспектором з адміністративної практики ДАІ з обслуговування м. Олександрії. Коли він почав працювати в ДАІ, ОСОБА_8 там вже не було. Якщо виявлений факт порушення правил дорожнього руху пішоходом, то його також оформляють. При підведенні підсумків по результатам роботи протоколи щодо порушення правил дорожнього руху пішоходами також враховувались в загальний результат. Він складає звіт по результатам роботи на кінець місяця та передає до управління, в звіті є окрема графа про правопорушення вчинені пішоходами, там загальні дані і в ній не відображається хто саме зі співробітників склав дані протоколи. Коли він прийшов на службу, начальником ДАІ був вже ОСОБА_22 .. Про те, щоб начальник ДАІ чинив тиск на співробітників та вимагав показники по протоколам на пішоходів, він таких фактів не пам`ятає .
Показаннями свідка ОСОБА_23 , який пояснив, що в липні 2010 року, він як інспектор адміністративної практики - займався складанням звітів, в яких окремою графою була строчка про протоколи на пішоходів, які міг складати кожен працівник міліції. Такі протоколи складав і він, а також і ОСОБА_8 . Порядок складання протоколів про адміністративне правопорушення, передбачений КУпАП. Якщо при зупинці пішохода, який порушував правила дорожнього руху, особа визнавала свою вину, то складався протокол, а в разі відсутності паспорта або іншого документу посвідчуючого особу порушника, то особу відпускали або перевіряли по базам АРМОР. У них проводяться також заняття по питанням складання протоколів про адміністративні правопорушення. Він пам`ятає, що прокуратурою вилучались протоколи про адміністративні правопорушення, які були складені ОСОБА_8 ..
Показаннями свідка ОСОБА_24 , який пояснив, що працював інспектором відділення ДАІ Олександрійського РВ. З ОСОБА_8 знайомий, неодноразово бачив останнього на чергуванні у місті, як він зупиняючи правопорушників, складав на них протоколи, але чи складав він протокол на водія чи пішохода йому не відомо. По п`ятницям у них проводились заняття на яких також проводився інструктаж по складанню протоколів про адміністративне правопорушення. На заняттях зачитувались службові телеграми з приводу скарг громадян щодо незаконних дій працівників ДАІ при складанні протоколів, але прізвища ОСОБА_8 в них не звучало. Працюючи на посаді інспектора ДАІ, він неодноразово складав протоколи на пішоходів, які порушували правила дорожнього руху, анкетні дані в разі відсутності паспорту або іншого документу, що посвідчує особу, записував зі слів правопорушників. Були випадки, що він дзвонить черговому, який за допомогою бази АРМОР встановлював особу, якщо ця особа раніше притягувалась до відповідальності та називав його всі анкетні дані.
- показаннями свідка ОСОБА_22 , що в 2010 році він був начальником відділення ДАІ, а ОСОБА_8 працював інженером, в обов`язки якого входив нагляд за організацією дорожнього руху. Порядок складання протоколів роз`яснювався всім співробітникам на нарадах та заняттях. Якщо особа не надавала документів або відмовлялась їх надати, то вона доставлялась до чергової частини міліції для встановлення правильних її анкетних даних. Ніяких доручень співробітникам про складання протоколів в певній кількості для покращення статистичних даних він не давав, протоколи складались тільки якщо були для цього підстави. В 2010 році на підставі рапорту Яцкового була проведена перевірка підрозділу, в результаті якої були виявлені порушення при складані протоколів ОСОБА_8 , відносно інших співробітників порушення не виявлені. Підставою написання рапорту ОСОБА_25 було встановлення факту складання протоколу про адміністративне правопорушення на осіб, які не вчиняли даного порушення. Дані факти були виявлені Управлінням ДАІ ще до перевірки всього підрозділу. Після цього були розшукані та допитані особи, відносно яких складались протоколи. Зробили звірку з паспортним столом і деяких людей не виявили, тому матеріали були надані до Управління ДАІ. Про результати проведеної перевірки були складені довідки, акти, які потім були вилучені співробітниками Управління ДАІ.
Згідно з диспозицією ч.1 ст.366 КК України (в редакції закону на момент вчинення інкримінованих діянь) службовим підробленням є складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Такий злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений однією з декількох альтернативно передбачених у ч. 1 ст. 366 КК дій: а) внесення до документів неправдивих відомостей; б) інше підроблення документів; в) складання неправдивих документів; г) видача неправдивих документів.
Складання неправдивих документів це повне виготовлення документа, який містить інформацію, що не відповідає дійсності. При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам.
Видача неправдивих документів означає надання фізичним або
юридичним особам такого документа, зміст якого повністю або
частково не відповідає дійсності та який був складений або
службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою/
ОСОБА_8 будучи службовою особою інспектором з організації дорожнього руху відділення ДАІ з обслуговування м. Олександрії та Олександрійського району, працівником правоохоронного органу, наділений обов`язками забезпечувати безпеку дорожнього руху та відповідно до ст.222 КУпАП в межах своєї компетенції застосовувати адміністративні стягнення, склав та видав завідомо неправдиві офіційні документи протоколи про адміністративні правопорушення та постанови у справах про адміністративні правопорушення, де вказав завідомо неправдиві відомості щодо особи правопорушника, характеру правопорушення та застосованого виду адміністративного стягнення відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_16 ОСОБА_13 , які насправді їх не вчиняли.
Таким чином, обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_8 за ч.1 ст.366 КК України знайшло своє підтвердження, але не в тому обсязі, яке пред`явлено йому.
Відповідно до ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України.
В судовому засіданні умисел підсудного на службове підроблення протоколів про адміністративне правопорушення та постанов відносно ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_15 та протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_31 - не доведений.
Під час досудового слідства не встановлено цих осіб, а також хто ж саме вчинив підпис від імені правопорушників в зазначених документах. Відповісти на це питання не вдалося й експерту, який проводив почеркознавчу експертизу та дійшов висновку, що рукописні записи в протоколах про адміністративні правопорушення від імені ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_15 та ОСОБА_31 , виконані не ОСОБА_8 , а іншими особами ( т.2. а.с. 221- 223).
ОСОБА_8 не заперечує того факту, що дійсно складав протоколи про адміністративні правопорушення та постанови про притягнення вищевказаних осіб до адміністративної відповідальності, але проявив недбалість, оскільки мав перевірити дані про особи правопорушників, які не мали при собі документів, які б посвідчували їх особи, а потім складати відповідні документи.
Не спростовують доводів підсудного щодо відсутності умислу на підроблення офіційних документів відносно вищезгаданих вище осіб і показання допитаних в судовому засіданні: свідка ОСОБА_32 , який підтверджує той факт, що при складанні протоколу та постанови відносно нього, він повідомив ОСОБА_8 неправдиві дані; та свідка ОСОБА_33 щодо належності йому, а не ОСОБА_34 рекламоносія та про те, що його все ж таки пізніше притягли до адміністративної відповідальності за встановлення рекламоносія без відповідного дозволу.
Дані про відсутність реєстрації осіб з даними, зазначеними в офіційних документах, не є безперечними доказами винності підсудного в цій частині обвинувачення.
Крім того, в матеріалах кримінальної справи існують постанови про відмову в порушенні кримінальних справ відносно осіб, які, з їх слів, вказали неправдиві анкетні дані при складанні ОСОБА_8 протоколів про адміністративне правопорушення ( т.2, а.с. 269-270, 275-276).
Обвинувальний вирок суду не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність у вчиненні злочину доведена.
Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України всі сумніви щодо винуватості мають тлумачитися на користь підсудного, суд виключає із обвинувачення - службове підроблення відносно наступних офіційних документів, а саме:
протоколів про адміністративне правопорушення -
серії ВА 1 № 039807 від 28 липня 2010 р. відносно ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,
серії ВА 1 № 039808 від 28 липня 2010 р. відносно ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ,
серії ВА 1 № 039810 від 30 липня 2010 р. відносно ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,
серії ВА 1 № 059002 від 30 липня 2010 року відносно ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ,
серії ВА 1 № 050007 від 7 серпня 2010 р. відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ,
серії ВА 1 № 059005 від 3 серпня 2010 р. відносно ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ,
серії ВА 1 № 039804 від 22 липня 2010 р . відносно ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ,
постанов у справах про адміністративне правопорушення
серії ВА № 169472 від 28 липня 2010 р. відносно ОСОБА_35 ,
серії ВА № 169473 від 28 липня 2010 р. відносно ОСОБА_28 ,
серії ВА № 184502 від 30 липня 2010 р. відносно ОСОБА_29 ,
серії ВА № 184507 від 7 серпня 2010 р. відносно ОСОБА_15 ,
серії ВА № 184505 від 3 серпня 2010 р. відносно ОСОБА_30 ,
серії ВА № 169469 від 22 липня 2010 р. відносно ОСОБА_26 ..
Щодо протоколів та постанов відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , то суд приймає до уваги, що підсудний є кумом ОСОБА_12 та колишнім сусідом, з ОСОБА_16 вони також знайомі давно, а на ОСОБА_13 неодноразово складались протоколи. Вони всі спілкувались з ОСОБА_8 , йому були відомі основні анкетні дані цих осіб, а тому він свідомо вніс до протоколів та постанов дані, які не відповідають дійсності, вищевказані особи про складені протоколи про адміністративні правопорушення та постанови дізнались від працівників прокуратури.
ОСОБА_8 був достеменно відомий порядок складання протоколів про адміністративне правопорушення, так як він з 1994 року працював у правоохоронних органах, а з грудня 2007 року був начальником відділення ДАІ, що підтверджується не лише його показання, але і показання допитаних в судовому засіданні свідків - співробітників відділення Державної автомобільної інспекції з обслуговування м. Олександрії та Олександрійського району при УМВС України в Кіровоградській області, а також записами в його послужному списку (т.2 а.к.пр. 89 - 92).
Про тиск на нього з боку нового начальника з метою складання протоколів про адміністративне правопорушення він зазначав у своїй скарзі вищестоящому керівництву з метою привернути увагу до хибної адміністративної практики, яка склалася у відділенні ДАІ.
Суд вважає безпідставними доводи захисника, що протоколи про адміністративне правопорушення та постанови у справах про адміністративне правопорушення є недопустими доказами, так як з протоколу огляду місця події від 08.10.2010 року вбачається, що проводився огляд протоколів та постанов про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст., ст.85, 190, 191 КПК України (в ред.. 1960 р.); 23.02.2011 року старшим слідчим прокуратури м. Олександрії винесено постанову про проведення виїмки в ВДАІ м.Олександрії та Олександрійського району - протоколів про адміністративне правопорушення та постанов в справах про адміністративне правопорушення складених та винесених інспектором ОСОБА_8 в 2010 році; 23.02.2011 року була проведена виїмка адміністративних справ ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , відповідно до ст., ст. 177, 178 КПК (в ред. 1960 р.), а також наявні оригінали протоколів та постанов, зміст яких ОСОБА_8 не оспорює та підтверджує, що саме ним особисто вони складались, а тому суд вважає, що процесуальні порушення, які були допущені при одержанні вищевказаних доказів, не позначились на достовірності й повноті відомостей, які містяться у вищевказаних доказах (т.2 а.к.пр. 107,185, 202, 226 - 249);
Крім того, органом досудового слідства дії ОСОБА_8 були кваліфіковані за ч.3 ст.364 КК України та в ході судового провадження прокурором було змінено обвинувачення з ч.3 ст.364 КК України, в зв`язку з її декриміналізацією на ч.1 ст.364 КК України (в редакції, із змінами внесеними Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально процесуального кодексу в України, щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції» № 746-VII від 21.02.2014 року).
Вищевказаним законом, внесено зміни до ч. 1ст.364 КК України, а саме, наявність кваліфікуючої ознаки - корисливого мотиву, а ч. 3 ст.364 КК України виключено.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вчинив зловживання владою, щоб таким чином підвищити показники роботи.
Проте, із диспозиції ч.1 ст.364 КК України із змінами від 21.02.2014 року, вбачається, що кримінальна відповідальність за вказаною статтею настає у разі вчинення особою зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Згідно примітки до ст.364 КК України, із змінами від 24.02.2014 року, істотною шкодою у статті 364 КК України вважається істотна шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян. Згідно примітки до ст. 364-1 КК України у статті 364 КК України під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги нематеріальні активи, які пропонують, обіцяють надають або одержують без законних на те підстав.
Тобто кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 364 КК України настає у разі зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи у разі завдання істотної шкоди, яка виражається виключно у матеріальному виразі. Проте, виходячи із пред`явленого обвинувачення в діях ОСОБА_8 відсутня кваліфікуюча ознака одержання неправомірної вигоди та завдання істотної шкоди, яка виражається у матеріальному виразі, а тому, в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.
Таким чином, відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому за ч.1 ст.366 КК України, відповідно до ст. 65 КК України , суд враховує: характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного ним, те, що злочин вчинених ним є злочином невеликої тяжкості, умисним; особу винного, який розлучений, має на утриманні малолітню дитину та постійне місце проживання, тривалий час працював в правоохоронних органах, в тому числі на керівній посаді, заохочувався за сумлінне ставлення до службових обов`язків та те, що до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Судом не встановлено обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність застосування покарання в межах санкції ч.1 ст. 366 КК України в її редакції на день вчинення злочину, оскільки вона передбачає більш м`яке покарання в порівнянні з діючою, у виді обмеження волі на строк 1 рік, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та проходженням служби в правоохоронних органах строком на 1 рік .
Відповідно до ст.12 КК України інкриміноване ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 366 КК України кримінальне правопорушення відносить до категорії невеликої тяжкості, строк притягнення за який до кримінальної відповідальності становить два роки.
З часу вчинення ОСОБА_8 даного кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, а тому провадження щодо нього за ч. 1 ст.366 КК України слід закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Процесуальних витрат по справі не встановлено.
Керуючись ст.., ст. 124, 129, 369, 370, 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання
- за ч.1 с. 366 КК України у виді 1(одного) року обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави та проходженням служби в правоохоронних органах строком на 1 рік .
На підставі ст. 49 КК , ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Випрадати ОСОБА_8 за ч.1 ст.364 КК України, кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: