Справа № 130/2408/15-к
Провадження №11-кп/772/191/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2015 року у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000576 від 25.06.2015 року , № 0000795 від 12.09.2015 року , № 0000851 від 04.10.2015 року, № 0000868 від 10.10.2015 року по обвинуваченню :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України уродженки м. Жмеринка Вінницької області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючої в АДРЕСА_2 , незаміжньої, непрацюючої, з повною загальною середньою освітою, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше судимої
- 13.07.2015 р. Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 186 ч. 1 КК України до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців із покладенням обов`язків, передбачених п.п.2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України,;
- 27.07.2015 р Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 1 КК України до 2-х років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців із покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України ,-
за участю сторін кримінального провадження
прокурора : ОСОБА_8
обвинуваченої : ОСОБА_7
В с т а н о в и в :
ОСОБА_7 20.05.2015 року, приблизно о 19-00 год., перебуваючи в АДРЕСА_3 , переслідуючи мету на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, діючи умисно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , заволоділа її мобільним телефоном марки «Samsung GT-S 7262». З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 зникла та незаконно вилученим майном розпорядилась на власний розсуд.
Згідно довідки ПП ОСОБА_10 магазин «Шарм» вартість мобільного телефону марки «Samsung GT-S 7262» становить 1250 грн. Таким чином своїми діями обвинувачена ОСОБА_7 завдала потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на вказану суму.
31.08.2015 р. приблизно о 10-40 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на привокзальній площі залізничного вокзалу станції Жмеринка Південно-Західної залізниці, що в м. Жмеринка Вінницької області по проспекту Б.Олійника, 1, та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно, повторно із господарської сумки ОСОБА_11 , яка знаходилась біля продуктового кіоску, вчинила крадіжку гаманця, в якому знаходились 90 гривень України, 2500 рублів Російської Федерації, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 31.08.2015 р. по відношенню до гривні складає 796,70 грн., 125 лей Республіки Молдова, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 31.08.2015 р. по відношенню до гривні складає 138,59 грн. З викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_7 завдала ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1025,29 грн.
04.10.2015 р. приблизно об 11-25 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Склад взуття та одягу», що в м. Жмеринка по вул. Пушкіна, 3 Вінницької області, скориставшись відсутністю уваги продавців, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно, повторно вчинила крадіжку пари жіночих кросівок синього кольору 37 розміру, належних ОСОБА_12 . В подальшому з викраденим майном із місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Відповідно до накладних №14 від 14.03.2015 р., №2 від 16.07.2015 р. магазину «Склад взуття та одягу», а також товарного чеку СПД ОСОБА_12 №00574 від 22.10.2015 р. вартість пари жіночих кросівок синього кольору 37 розміру, становить 450,00 грн. чим завдала ОСОБА_12 матеріальної шкоди на вказану суму.
09.10.2015 р. приблизно о 19-00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні продуктового магазину «Сир, масло», що по вул. Київська, 1-А в м. Жмеринка Вінницької області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно, повторно вчинила крадіжку мобільного телефону марки «Nokia 6303i classic» IMEI: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_13 . В подальшому з викраденим майном із місця вчинення злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд.
Відповідно до довідки ПП ОСОБА_14 « ОСОБА_15 » вартість мобільного телефону марки «Nokia 6303i classic» станом на 09.10.2015 р. становить 530 грн., чим завдала ОСОБА_13 матеріальної шкоди на зазначену суму.
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2015 року ОСОБА_7 визнано винною вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України та призначено покарання у виді двохсот годин громадських робіт.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання, із застосуванням правил складання покарань, передбачених ст. 72 КК України, з покаранням за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року та остаточну міру покарання ОСОБА_7 визначено у виді двох років шести місяців десяти днів позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покладено на обвинувачену ОСОБА_7 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Визнано винною ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді трьох років дев`яти місяців позбавлення волі
За ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попередніми вироками Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року та 27.07.2015 року і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами
Не погодившись з вироком суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2015 року, просила вирок скасувати в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м`якості .
Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 190 КК
України до 200 годин громадських робіт. На підставі ч.4 ст. 70 КК України визначити їй покарання за сукупністю, покарання призначеного за даним вироком у виді громадських робіт та покарань призначених вироками Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року та від 27.07.2015 року, які виконувати самостійно.
Визнати ОСОБА_7 винною та засудити за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71, 72 КК України покарання визначити за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком, а саме у виді громадських робіт та позбавлення волі і невідбутої частини покарань, призначених ОСОБА_7 вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року за ч.1 ст.186 КК України та вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.07.2015 року за ч.1 ст.185 КК України та остаточно у виді чотирьох років позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.

Обвинувачена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2015 року, просила змінити вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2015 року та звільнити від відбування покарання з випробуванням.
Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що при ухваленні вироку судом неправильно застосовано ч.4 ст.70 КК України та не прийнято до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року « Про практику призначення судами кримінального покарання», а також призначено покарання, яке не відповідає тяжкості кримінальних правопорушень та особі засудженої внаслідок м`якості, що є підставою згідно ст..409, 414 КПК України для скасування вироку.
Вимоги апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 мотивовані тим, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції відносно неї є занадто суворий. Так, судом не враховано те, що вона вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнала, щиро розкаялась, сприяла розкриттю даних злочинів, те, що на її утриманні перебувають троє малолітніх дітей, є незаміжньою.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу, обвинувачену ОСОБА_7 , яка просила задоволити свою апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційний скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження , суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги прокурора та часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 з наступних підстав.
Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Кваліфікація дій обвинуваченої ОСОБА_7 та доведеність вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України у апеляційних скаргах не оспорюється.
Згідно зі ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність відповідно до п.3 ч.1 ст.413 КПК України є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше судима вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року за ч.1 ст.186 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 13.08.2015 року. Водночас, ОСОБА_7 засуджена вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.07.2015 року за ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Вирок набрав законної сили 27.08.2015 року.
Вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2015 року згідно ч.4 ст.70 КК України призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за ч.1 ст.190 КК України, із застосуванням правил складання покарань, передбачених ст.72 КК України, з покаранням за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року остаточну міру покарання ОСОБА_7 призначено у виді 2-х років 6-ти місяців 10-ти днів позбавлення волі. Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину та покладено на обвинувачену ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
При ухваленні вироку судом першої інстанції не прийнято до уваги, що кримінальне правопорушення , передбачене ч.1 ст.190 КК України ОСОБА_7 вчинила 20.05.2015 року, тобто до постановлення вироків Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року та від 27.07.2015 року та всупереч роз`ясненням п.23 постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» неправильно застосовано ч.4 ст.70 КК України.
Так , згідно роз`яснень п.23 постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року , коли особа щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складення призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Таким чином, вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року та вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27.07.2015 року слід віднести до самостійного виконання.
Згідно ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визначається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею ( частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.
Відповідно до вимог п.1 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання у кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину необхідно суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, реалізувати принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації при призначенні покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень , які згідно ст.12 КК України відносяться до невеликої та середньої тяжкості, особу винної, а саме те, що ОСОБА_7 раніше судима, те, що щиро розкаялась у вчиненому , обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, поведінку до та після вчинення злочинів, а саме , що вона сприяла встановленню істини у справі, думку потерпілих, яким шкода відшкодована, в частині призначення покарання які покладались на розсуд суду. Всупереч вимог ст.65 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7 суд безпідставно, належним чином не умотивувавши, визначив покарання за ч.1 ст.190 КК України та відповідно ч.4 ст.70 КК України, з застосуванням ст.75 КК України, яке не відповідає особі обвинуваченої, покарання є недостатнім для її виправлення.
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо можливості звільнення її від відбування покарання з випробуванням є безпідставними.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що, враховуючи щире розкаяння обвинуваченої ОСОБА_7 , про що вона вказувала під час апеляційного розгляду, те, що на її утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей є підставою, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації для призначення більш м`якого покарання.
Керуючись ст.ст.404, 405, 409, 414, 420 КПК України, суд апеляційної інстанції, -
У х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора, обвинуваченої задоволити частково.
Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02.12.2015 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 , ч.2 ст.185 КК України скасувати в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої.
Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.190 КК України покарання у виді 200 годин громадських робіт.
На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити покарання за сукупністю, допустивши до самостійного виконання вироки Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року та 27.07.2015 року .
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 3-х років позбавлення волі .
На підставі ст.ст. 71,72 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та невідбутої частини покарання за вироками Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.07.2015 року та від 27.07.2015 року у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений протягом 3-х місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженою, яка тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення копії судового рішення .
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4