Справа № 1-119/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ЕдераП.Т.

при секретарі Юрчишин О.В.

з участю прокурора Луцик Г.М., Моти Р.Д.

адвоката л ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українеця, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, інваліда III групи з дитинства, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, -

у вчиненні злочинів, передбачених 4.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, -

установив:

19 жовтня 2009 року приблизно о 10 годині підсудній ОСОБА_2, перебуваючи з дозволу своєї матері ОСОБА_3 у належній їй квартирі АДРЕСА_1, скориставшись ключами, відкрив шухляду у швейній машинці, звідки таємно викрав золотий перстень із каменем рубін, золотий перстень із каменем олександрит, золоті сережки із каменем рубін, що належать потерпілій ОСОБА_3

Крім того, ОСОБА_2 21 жовтня 2009 року приблизно 11 години ЗО хвилин, перебуваючи у квартирі своєї матері ОСОБА_3 у АДРЕСА_2, повторно, скориставшись ключами, відкрив шухляду у швейній машинці, звідки таємно викрав золоті ювелірні вироби, що належать потерпілій ОСОБА_3, а саме золотий перстень із каменем олександрит, та золоті сережки із каменем олександрит.

В ході судового розгляду та на досудовому слідстві ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочині визнав повністю та показав, що 20.10.2009 року близько 06.00 год. він прийшов додому до своєї матері ОСОБА_3, котра проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. Коли його мати, ОСОБА_3 пішла на роботу вона залишила йому в'язку ключів, а він залишився у її квартирі. Близько 10.00 год. підсудний збирався виходити із квартири, тримаючи в руках в'язку ключів він помітив невеликий меблевий ключ, йому стало цікаво від чого даний ключ, тоді він почав підбирати замок, до якого підійшов би цей ключ. Коли він, підсудний знаходився у спальні, то звернув увагу на швейну машинку, а також шухлядки, які знаходились внизу. Він спробував відчинити ключем дані шухлядки і ключ підійшов. Йому вдалося відчинити одну із шухлядок і всередині він помітив паперову коробку. Він вирішив подивитися, що там знаходиться і коли він відкрив дану коробку, то побачив всередині пакет, в якому знаходились золоті ювелірні вироби. Тоді він вирішив викрасти ці золоті вироби і в подальшому здати їх у ломбард, щоб отримати гроші, бо йому вони були необхідні для проживання. Він забрав з коробки два перстня та три пари золотих сережок, а частину золотих виробів залишив у коробці. Викрадені ним золоті вироби він поклав собі у кишеню і вийшов із квартири. В'язку ключів від квартири він, за попередньою домовленістю із мамою, залишив під лавкою у подвір'ї. Після цього, він відразу пішов у ломбард, який знаходиться по вул. Котлярській, 2 у м. Львові, де здав викрадені ним ювелірні вироби. За здані вироби в ломбарді отримав гроші в сумі 760 грн. Ніяких документів про прийняття в нього ювелірних виробів працівниця ломбарду йому не дала. На наступний день, тобто 21.10.2009 року близько 11.00 год. підсудній ОСОБА_2 знову перебував у квартирі своєї матері за вищезгаданою адресою. Перебуваючи в квартирі він, ОСОБА_2 відчинив шухлядку швейної машинки і витягнув звідти коробку, в якій зберігалися ювелірні вироби, частину яких він викрав попередньо. В цей він знову вирішив викрасти частину ювелірних виробів, а саме золотий перстень та золоті каблук сережки. Ці золоті вироби він знову відніс у ломбард по вул. Котлярській, 2 у м. Львові. При собі він мав паспорт, який і пред'явив у ломбарді. За заставлені золоті вироби він одержав 860 гри. Також він одержав договір застави, який узяв із собою. Умислу на повернення грошей у ломбард він не мав і отримані гроші він витратив на прожиття. Через пару днів він порвав даний договір застави і викинув його у смітник у себе в квартирі. В подальшому працівники міліції вилучили розірвані частини договору. Загалом він викрав три золотих персні та чотири пари золотих сережок, які належали його матері особу.

У вчиненому він щиро кається, обіцяє більше такого не повториться. Просить його суворо не карати. особу Заслухавши покази підсуднього, оглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у

справі докази суд знаходить, що факт вчинення злочинних дій та винуватість підсудного у вчиненні злочину, крім визнання своєї вини самим підсудним, повністю стверджується зібраними по справі доказами: Показаннями потерпілої ОСОБА_3, даними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні про те, що на даний час вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із своїм співмешканцем ОСОБА_4. У неї є син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, який на даний час проживає по місцю її прописки у АДРЕСА_3. 20.10.2009 року приблизно о 06. 00. год. до неї додому прийшов її син ОСОБА_2, оскільки він хотів взяти у неї для себе продукти харчування. В цей час у квартирі також перебував ОСОБА_5, але о 07 год. він пішов на роботу. Вона із дому вийшла приблизно о 08.30 год., залишивши в'язку ключів своєму синові ОСОБА_2, оскільки він мав ще взяти деякі продукти харчування.

На цій в'язці були три ключі, а саме від дверей на її роботі, від дверей квартири та від

шухлядки швейної машинки, яка знаходилась у її кімнаті. У даній шухлядці вона зберігає золоті ювелірні вироби. Вони домовились із сином, що коли він візьме продукти харчування, то ключі залишались під лавкою у подвір'ї будинку. Після цього, вона вийшла із будинку і поїхала на роботу. Додому вона приїхала приблизно о 16 год. і під лавкою знайшла ключі від квартири зайшовши додому нічого підозрілого вона у квартир не помітила. 21.10.2009 року приблизно o ll год. до неї на роботу, приїхав її син ОСОБА_2 Він показав їй пакет, в якому було дві пляшки горілки, вафлі приблизно 1 кг. і соняшникове насіння у пакетах. ОСОБА_2 повідомив їй, що дані продукти харчування він знайшов на дачах, оскільки цю ніч там ночував. Він попросив у неї ключі від квартири, щоб відвезти ці продукти харчування їй додому. Вона дала йому ключі і вони виї домовились, що він залишить ключі під лавкою у подвір'ї. Приблизно о 16 год. Вона повернулась із роботи і знайшла ключі під лавкою і зайшла додому. 23.10.2009 року приблизно о 15 год. вона повернулась із роботи і разом із своїм співмешканцем почали прибирати у квартирі. Під час прибирання близько 19 год. вона помітила на поличці швейної машинки золоту каблучку, хоча до цього ця каблучка знаходилась у шухляді швейної машинки. Тоді вона ключем відчинила шухляду швейну машинку і оглянувши золоті ювелірні вироби помітила, що не має таких речей: золотого персня із каменем олександритом, вагою близько 4 грами,; золотих сережок із каменем олександрит, вагою близько 4 грами; золотого перстня із каменем рубін, вагою близько 3 грами; золотого перстня із каменем олександрит, вагою близько 2 гр; золотих сережок із камеиим рубін, вагою близько 3 грами; золотих сережок, вагою близько 3 грами. Спочатку вона із уч заявою у правоохоронні органи не зверталась, оскільки підозрювала у цій крадіжці свого сина ОСОБА_2 Вона з ним розмовляла, але він говорив, що нічого не крав. Через пару днів співмешканка сина повідомила їй, що вона у смітнику знайшла розірваний договір, за яким ОСОБА_2 здав ювелірні вироби у ломбард. Після цього, вона звернулась з заяву у міліцію про вчинення крадіжки. Притензій матеріального характеру до підсудного

немає, оскільки він є її сином, від цивільного позову відмовляється. Просить не застосовувати до підсудного суворої мірі покарання.

Показаннями свідка ОСОБА_6, даними на досудовому

слідстві та перевіреними у судовому засіданні про те, що на даний час вона працює на

посаді касира у ломбарді «Українська самопоміч» що у м. Львові. У її обовязки входить

отримання речей у заставу та видача грошових коштів. У них встановлена вартість 1

граму золота 583 проби у розмірі 135 гривень. 10.11.2009 року приблизно о 12 год. до неї

на робоче місце прийшли працівники міліції, які повідомили їй, що золоті вироби, а сам

каблучка та пара сережок, які були здані у ломбард 21.10.2009 року, є викраденими. Після цього, їй було пред'явлена постанова про проведення виїмки. На підставі цієї постанови, за участю двох понятих, вона видала працівникам міліції золоту каблучку та пару золотих сережок, які у ломбард були здані гр. ОСОБА_2 21.10.2009 року, згідно договору № А 1249 від 21.10.2009 року. По результатам вилучення було складено протокол виїмки, в яком розписались всі присутні, в тому числі і вона. Ніяких зауважень та доповнень не поступило. Золоті вироби вона приймає тільки при наявності документу, який посвідчує особу. Вона видала гр. ОСОБА_2 за здачу від золотої каблучки та пари золотих сережок гроші в сумі 877 грн. 95 коп. згідно договору застави. Ніяких золотих виробів у громадянина. ОСОБА_2 20.10.2009 року без пред'явлення документу, що посвідчує особу, вона не приймала.

Показаннями законного представника цивільного позивача ОСОБА_7 даними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні про те, що статутними документами їхнього підприємства приймати у заставу золоті вироби без пред'явлення документів заборонено законом. Під час приймання золотих виробів допускається лише пред'явлення паспорта громадянина України. Складаючи договір застави працівник ломбарду зобов'язаний вписати у цей договір паспортні дані. їх працівник не міг видумати паспортні дані. Про те, що обвинувачений ОСОБА_2 20.10.2009 року здав у ломбард викрадені золоті вироби їм не було відомо, вони лише приймають золото з документами особи та перевіряють чи це є насправді золото. Від предявленого цивільного позову на суму 877 грн. 95 коп. відмовляється претензій матеріального характеру до підсудного немає.

Показаннями свідка ОСОБА_4 даними на досудовому слідстві та перевіреними у судовому засіданні про те, що він проживає разом із своєю співмешканкою ОСОБА_3. 23.10.2009 року вони обоє знаходилися вдома та здійснювали прибирання квартири. Близько 19.00 год. до нього підійшла ОСОБА_3 та повідомила, що з квартири зникли золоті вироби, які вона зберігала у коробці у шухляді швейної машинки. При цьому вона повідомила, що завжди дану шухлядку закривала на ключ. Як і при яких обставинах зникли її золоті вироби, а саме три золотих персня та чотири пари золотих сережок йому ще тоді не було відомо. Потім як йому стало відомо, у квартирі, де проживає син ОСОБА_3, у смітнику працівниками міліції було вилучено порваний договір застави, згідно якого син ОСОБА_8 - ОСОБА_8

В.І. здав у ломбард золотий перстень та золоті сережки. Згодом вже працівникам міліції ОСОБА_2 повідомив, що дійсно з квартири, де він проживає разом із ОСОБА_3, він викрав золоті вироби, здав їх у ломбард, а гроші витратив на продукти харчування.

Протоколом ставки віч:на-віч від 20.11.2009 року між ОСОБА_2І та ОСОБА_6, на якій останні підтвердили свої покази (а.с.65).

Протоколом вилучення від 09.11.2009 року, згідно якого в присутності ОСОБА_3 було вилучено порваний договір застави № А 1249 від 21.10.2009 року на прізвище ОСОБА_2 (а.с.13).

Протоколом виїмки від 10.11.2009 року, згідно якого в присутності ОСОБА_6 було вилучено у приміщенні ломбарду перстень з каменем фіолетового кольору та сережки з каменем фіолетового кольору, які ОСОБА_2 В.1.21.10.2009 року здав у ломбард (а.с-18).

Протоколом відтворення обстановки та обставин події від 17.11.2009 року з участю ОСОБА_2 (а.с.40-44).

Висновком товарознавчої експертизи № 14 від 23.11.2009 року, з якої вбачається, що перстень з фіолетовим каменем виготовлений з дорогоцінного металу - золото, 583 проби, вагою 4,62 грама та сережки з фіолетовими каменями виготовлені з дорогоцінного металу золото, 583 проби, вагою 4,21 грама ( а.с.74-78).

Висновком амбулаторної психолога - психіатричної експертизи № 884 від

09.12.2009 року, з якої вбачається, що ОСОБА_2 на даний час психічними захворюваннями не страждає, виявляє ознаки розумової відсталості в ступені легкої дебільності. Вираженість наявних у підекспертного психічних порушень не досягає рівня психічного захворювання чи недоумства і не позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На період інкримінованих йому дій ОСОБА_2 хронічними захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності та міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.-79-85).

Висновком стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи № 100 від 28.04.2010 року відповідно до якої ОСОБА_2 психічним захворюванням не страждає, виявляє ознаки легкої розумової відсталості в степені помірної дебільності з емоційно - вольовими розладами. Вказана патологія не досягає рівня хронічного психічного захворювання чи недоумства, тому не позбавляє його здатності у даний час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також психічним захворюванням не страждав, не перебував у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, виявляв ознаки легкої розумової відсталості в степені помірної дебільності з емоційно - вольовими розладами. Наявні у нього психічні розлади (розумовий недорозвиток, емоційно - вольові порушення) мали значний вплив у досліджуваній ситуації на раціональність прийняття рішень, передбачення наслідків своїх діянь, здатність регулювати свою поведінку, тому в період інкримінованих йому дій він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не в повній мірі. За своїм психічним станом ОСОБА_2 може брати участь у судових засіданнях. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Психічний розвиток ОСОБА_2 відповідає його фактичному віку, але з врахуванням розумового недорозвитку в степені помірної дебільності (a.c.iV?-).

Речовими доказами (а.с. 19-20).

Договором застави № JI 1249 від 21.10.2009 року на прізвище ОСОБА_2 (а.с.14).

Таким чином вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість підсудного у скоєнні злочинів повністю доведена в ході судового слідства.

Суд вважає, що дії підсудного слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України.

Що стосується кваліфікації дій підсудного за ч. 1 ст. 185 КК України за вчинений ним злочини 20 жовтня 2009 року то таку кваліфікацію слід виключити з обвинувачення^^ оскільки дії підсудного повністю охоплюються ч. 2 ст. 185 КК України за ознакою^ повторність та додаткової кваліфікації за цією статтею не потребують.

При обранні міри покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу підсудного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, визнав вину, розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що є помякшуючою обставиною, обтяжуючих вину підсудного ОСОБА_2 обставин немає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкцій статей, за якими кваліфіковані злочини, у виді обмеження волі.

Речові докази - перстень жіночий з золота 583 проби, 18 розміру з каменем фіолетового кольору, вагою 4, 62 грами та сережки з золота 583 проби з каменями фіолетового кольору, загальною вагою 4, 21 грами слід повернути потерпілій ОСОБА_2 Г алині ОСОБА_9.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, та призначити покарання 2 (роки) роки обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, періодично зявлятися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази - перстень жіночий з золота 583 проби, 18 розміру з каменем

фіолетового кольору, вагою 4, 62 грами та сережки з золота 583 проби з каменями

фіолетового кольору, загальною вагою 4, 21 грами - повернути потерпілій ОСОБА_2

ОСОБА_9.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 до набрання

вироком законної сили залишити попередню - підписку про не виїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області

протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Шевченківський

районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_10