Дата документу Справа № 310/5285/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний №310/5285/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/85/16 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 /в режимі відеоконференції/

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 та заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10 серпня 2015 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Бердянська Запорізької області, заміжню, громадянку України, яка не працює, має на утриманні одну малолітню дитину 2002 року народження, має повну загальну середню освіту, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

1) 08.02.1999р. Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст.229-6 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 1 рік, на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» - постановою Бердянського міського суду Запорізької області від 17.11.1999 р. амністована;

2) 02.08.2001р. Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 2 ст. 229-1, ч. 6 ст. 19, ч.2 ст.229-1, ч.2 ст. 229-4, ч.3 ст. 229-17, ст. 43, ст. 44, ст. 45 КК України до 5 років позбавлення волі, від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 3 роки, штраф - 340 гривень;

3) 09.04.2015р. Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік,

засуджено за ч.1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

За сукупністю злочинів, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за попереднім вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 квітня 2015 року, який набрав чинності 13 травня 2015 року, більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим терміном 1 рік та з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком, 20 квітня 2015 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з кімнати таємно викрала належне ОСОБА_12 майно, а саме: нетбук HP Mini CQ 10, вартістю 2000 гривень, та мобільний телефон Gigabyte GSmart Riol, вартістю 1000 гривень, а всього на суму 3000 гривень. Після того, ОСОБА_8 з викраденим майном залишила територію вказаного домоволодіння та розпорядилась ним на свій розсуд, чим завдала терпілому ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 3000 гривень.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , не оскаржуючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 , кваліфікацію її дій за ч.1 ст. 185 КК України вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду скасувати, постановити свій вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком суду, остаточно призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_10 , також не оскаржуючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_8 , кваліфікацію її дій за ч.1 ст. 185 КК України вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає, що судом неправильно застосовано ст. 70 КК України. Просить вирок суду скасувати, постановити свій вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 80 годин громадських робіт. На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком від 09.04.2015 року призначити остаточне покарання у вигляді 1 року 5 днів позбавлення волі.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, прокурора, в т.ч. в судових дебатах, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 , просив її задовольнити, адвоката ОСОБА_7 , в т.ч. в судових дебатах, обвинувачену в судових дебатах та в останньому слові, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_13 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_8 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_8 у судовому засіданні повністю визнала себе винною, дала показання по суті пред`явленого її обвинувачення.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, ст. 71 КК України не містить положень про застосування вказаної норми лише після набуття попереднім вироком законної сили, а отже визначальним є саме час постановлення судового рішення, а не набуття особою статусу засудженої.

Вимоги ч. 4 ст. 70 КК України застосовуються у тих випадках, коли після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно з п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», за сукупністю вироків (ст. 71 КК) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_8 скоїла кримінальне правопорушення після проголошення попереднього вироку від 09.04.2015 року, районний суд при призначенні остаточного покарання повинен був застосовувати положення ст. 71 КК України.

Проте суд першої інстанції припустився помилки у визначенні початком для застосування положень ст.71 КК України часу набуття попереднім вироком чинності, з огляду на набуття особою, винною у вчиненні кримінального правопорушення статусу засудженої, а не обвинуваченої.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на час розгляду провадження судом першої інстанції попередній вирок суду відносно ОСОБА_8 від 09.04.2015 року набрав законної сили.

У зв`язку з цим незаконним є застосування до ОСОБА_8 положень ст.75 КК України.

Також колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при обранні міри покарання за вчинений злочин не в достатній мірі було враховано, що обвинувачена вину визнала у повному обсязі, щиро покаялася у скоєному, шкода відшкодована у повному обсязі. Разом з цим злочин вчинений у стані алкогольного сп`яніння, та невдовзі після постановлення відносно обвинуваченої вироку.

Крім того, ОСОБА_8 має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, у зв`язку з чим суд мав обговорювати можливість призначення їй менш суворого з альтернативних покарань, передбачених ч.1 ст.185 КК України. Необхідність призначення найтяжчого з покарань у вироку не обґрунтована.

Таким чином вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.08.2015 року відносно ОСОБА_8 є незаконним та таким, що підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, у зв`язку із його невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, внаслідок м`якості, а також неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА:

Апеляцію заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Апеляцію заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.08.2015 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України - скасувати в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 08 квітня 2015 року, остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 5 днів позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: