19 березня 2014 року
Справа № 203/1727/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_3 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000001, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України

в с т а н о в и в:

18 березня 2014 року прокурор звернувся до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів.
В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що в ході досудового слідства встановлено, що службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », діючи умисно, протягом 2011-2013р.р., під час участі у процедурах закупівель Державними підприємствами ІНФОРМАЦІЯ_2 , вносили завідомо неправдиві відомості до офіційних документів щодо якісних характеристик продукції. Згідно із Звіту про результати процедури відкритих торгів №13 від 18.07.2013 встановлено, що між ДП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » укладено договір про закупівлю від 11.07.2013 на загальну суму 1599500 грн., а предметом вказаного договору є товар « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Відповідно до інформації директора по роботі з промисловими підприємствами ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » встановлено, що ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » є єдиним розробником та власником конструкторської та технологічної документації з виробництва гідроприводів (в тому числі гідропередач ГДП-1000) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ніколи не були дилером ВАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », завод на адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » продукцію не поставляв. На підставі викладеного, в ході досудового розслідування виникла необхідність в отриманні документів, що підтверджували наявність або відсутність фінансово- господарських взаємовідносин ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо закупівлі Гідропередачі-1000 та фактичного походження товару (Гідропередачі-1000).
Слідчий суддя, дослідивши матеріали поданого клопотання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, за змістом ст.ст.131, 162 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасовий доступ до речей і документів застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст. 163 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд виходить з того, що слідчим в порушенні ч. 5 ст. 132 КПК України не надав переконливих доказів необхідності отримання тимчасовому доступі до речей і документів, які перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме до оригіналів документів податкової звітності ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », тому суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 110, 132, 163-166, 369 372 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Дніпропетровської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_3 про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, заявлене у рамках кримінального провадження № 0000001, залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1