Єдиний унікальний № 500/6405/15-к
Провадження № 1-кп/500/522/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
20 листопада 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачена ОСОБА_4 ,
захисник ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
представник потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001276, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мегіон Тюменської області Російської Федерації, громадянки України, фізична особапідприємець, заміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:
25 травня 2015 року, приблизно о 09:00 год., в м. Ізмаїлі Одеської області ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-DAEWOO SENS», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухалася по вул. Бендерська з боку вул. Павла Фурдуя в напрямку вул. Чкалова, та в порушення вимог п. п. 2.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, не виконала вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», не надала перевагу у русі та на нерівнозначному перехресті вул. Бендерська та вул. Савицького допустила зіткнення з технічно справним автомобілем марки «УАЗ-3909», державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий пасажир автомобіля «УАЗ-3909» ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми хребта компресійні переломи 12-го грудного і 2-го поперекового хребців, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною в обсязі пред`явленого їй обвинувачення. В ході судового розгляду вона детально розповіла про обставини злочину та щиро розкаялася в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 25.05.2015 р. в період часу з 09:00 до 10:00 год. вона їхала на роботу на своєму автомобілі марки «ЗАЗ-Daewoo SENS», д/н НОМЕР_1 , з вул. Фучика у м. Ізмаїлі вона повернула на вул. Бендерська, по якій вона рухалася в бік вул. Савицького. Під`їхавши до перехрестя з вул. Савицького, вона побачила дорожній знак «Дати дорогу», знизила швидкість руху, не зупиняючи транспортний засіб, та відчула зіткнення з автомобілем марки «УАЗ», але який з автомобілів зіткнувся вона не зрозуміла. З якою точно швидкістю вона рухалася перед зіткнення вона не пам`ятає. Від зіткнення автомобіль «УАЗ» перекинувся на бік. Після зіткнення потерпілого та її відвезли в лікарню. На лікування потерпілому було надано 8 000 грн. відразу 3 000 грн., а згодом ще 5 000 грн. на обстеження в м. Києві.

Цивільний позов потерпілого про стягнення з неї 95 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди визнає частково, на суму 10 000 грн.

Представник ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» Одеська обласна дирекція, залученого до участі за клопотанням сторони захисту в якості третьої особи, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить відповідне поштове повідомлення про вручення судового повідомлення про дату, час та місце проведення судового розгляду. В порядку, передбаченому ч. 5 ст. 128 КПК, ч. 3 ст. 36 ЦПК від третьої особи повідомлення про згоду на участь у справі, не надходило, у зв`язку з чим суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності представника третьої особи з`ясувати всі обставини судового розгляду, відповідно до ст. 326 КПК дійшов висновку про проведення судового розгляду без його участі.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого їй обвинувачення, а також те, що вона не піддавала сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченої, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , допитом потерпілого ОСОБА_6 , дослідженням висновків судових експертиз, документів про витрати на залучення експертів, доказів, що стосуються цивільного позову, а також документів, що стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , її вина також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_6 та даними висновку судово-медичної експертизи № 319 від 31.08.2015 р.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що вранці 25.05.2015 р. він їхав в якості пасажира в автомобілі марки «УАЗ», сидів зліва за водієм на пасажирському сидінні, автомобіль рухався по вул. Савицького у м. Ізмаїлі, та на перехресті з вул. Бендарська в автомобіль «УАЗ» зіткнувся автомобіль, за кермом якого перебувала обвинувачена ОСОБА_4 , від чого автомобіль «УАЗ» перекинувся на бік. Після цього він був доставлений в лікарню. Обвинувачена ОСОБА_4 добровільно надала 3 000 грн. на ліки та 5 000 грн. на обстеження у м. Києві, але це не всі витрати, які він поніс з вини обвинуваченої. Він точно не може сказати, але десь приблизно 15 000 грн. він поніс матеріальних витрат. З вини обвинуваченої він отримав травму хребта, яка потребує тривалого лікування. На даний час він визнаний інвалідом ІІІ групи. Він був позбавлений можливості повноцінно жити, працювати, займатися спортом. Крім того, він в майбутньому потребує додаткових витрат на відновлення. Щодо відшкодування матеріальної шкоди, то він з цього приводу звернувся до страхової компанії, де йому повідомили, що розглянуть це питання після прийняття судом рішення щодо винуватості обвинуваченої. Вказаними незручностями йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює в 100 000 грн., з яких 95 000 грн. просить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 . Потерпілий ОСОБА_6 просив суд призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу та наполіг на позбавленні її права керування транспортними засобами, пославшись на те, що після ДТП він бачив як обвинувачена їздить за кермом, продовжуючи порушувати Правила дорожнього руху.

Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи № 319 від 31.08.2015 р. у ОСОБА_6 виявлена закрита травма хребта компресійні переломи 12-го грудного і 2-го поперекового хребців, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Отже, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні нею злочину, та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не вбачає.

З урахуванням вказаних обставин, позиції потерпілого, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що винуватій ОСОБА_4 достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів буде призначення покарання у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченої, які створять у неї готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності у призначенні більш суворих видів покарання з числа передбачених за вчинений злочин. Також з урахуванням зазначених обставин та позицію потерпілого ОСОБА_6 , який наполіг на позбавленні обвинуваченої прав керування транспортними засобами, з урахуванням наслідків злочину, які призвели до інвалідності потерпілого, суд вважає за необхідне в даному випадку призначити обвинуваченій ОСОБА_4 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, але в нижніх межах строку, передбаченого санкцією за цей злочин.

При вирішенні цивільного позову, пред`явленого до обвинуваченої ОСОБА_4 про стягнення 95 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди, суд керується положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, із вказаної норми права випливає, що моральну шкоду, завдану потерпілому ОСОБА_6 повинна відшкодувати обвинувачена ОСОБА_4 , яка вчинила злочин, в результаті якого і виникла у потерпілого ця шкода, її вина повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.

При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 суд враховує характер злочину, глибину душевних страждань потерпілого, а також керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 30 000 грн. в якості відшкодування завданої злочином моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням його здоров`я, у душевних стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього. При цьому суд враховує обставини, на які послався потерпілий ОСОБА_6 , а саме те, що у зв`язку з вчиненим відносно нього злочином він отримав інвалідність, був змушений відійти від звичного способу життя та тривалий час лікуватися, був позбавлений можливості відвідувати роботу, займатися спортом, а також того, що він має ще тривалий час відновлювати своє здоров`я.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 у цьому провадженні не затримувалася, запобіжні заходи у відношенні неї не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Суд також вважає за необхідне в силу ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових автотехнічних експертиз №№ 201-А та 202-А від 14.07.2015 р. в сумі по 552,42 грн. кожна, а також для проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 200-А від 16.07.2015 р. в сумі 2 762,10 грн., а всього підлягає стягненню 3 866,94 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі трьохста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_4 , задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 30 000 (тридцять тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди. В задоволені решти частини позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в загальному розмірі 3 866,94 грн. (три тисячі вісімсот шістдесят шість грн. 94 коп.).

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченій та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1