Справа № 401/1/16-к
Провадження № 1-кп/401/52/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002283 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 заволодів чужим майном шляхом зловживання довірою за наступних обставин.
09 грудня 2015 року близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 та ОСОБА_4 йшли в напрямку супермаркету «АТБ», розташованого по вул. Леніна , 41 м. Світловодська Кіровоградської області. В цей час обвинувачений помітив у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Nokia Asha 202», який зацікавив його як цінна річ, яку можна продати, а гроші використати на власні потреби, при чому у нього з корисливих мотивів виник злочинний задум, спрямований на заволодіння цим телефоном шляхом зловживання довірою власника. Реалізовуючи свій злочинний задум , діючи умисно та цілеспрямовано, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, обвинувачений, перебуваючи поряд з будинком № 45 по вул.. Леніна м. Світловодська Кіровоградської області , скориставшись довірою раніше знайомого йому ОСОБА_4 , попросив останнього передати йому мобільний телефон, повідомивши при цьому вигадані відомості про необхідність здійснення термінового дзвінка з його мобільного телефону. Будучи введеним в оману щодо дійсних намірів обвинуваченого, потерпілий добровільно передав ОСОБА_5 свій мобільний телефон. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений, тримаючи при собі мобільний телефон ОСОБА_4 , пішов в напрямку будинку № 41 по вул.. Леніна у м. Світловодську Кіровоградської області та до потерпілого не повернувся. Таким чином ОСОБА_5 шляхом зловживання довірою заволодів належним ОСОБА_4 мобільним телефоном марки «Nokia Asha 202» в корпусі чорного кольору з номером imei НОМЕР_2 та НОМЕР_3 , вартістю 377 грн. 00 коп., в якому знаходилися флеш карта об`ємом 1 Гб вартістю 27 грн., сім карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером абонента НОМЕР_4 вартістю 15 грн., з грошима у сумі 2 грн. на рахунку, після чого з місця скоєння злочину зник , чужим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 421 грн. 00 коп.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч.1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство).
До підготовчого судового засідання 23 грудня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення.
Згідно угоди ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 грн.
Відповідно до вказаної угоди, матеріальна та моральна шкода, завдана обвинуваченим потерпілому на момент укладення угоди відшкодована в повному обсязі.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 просили затвердити угоду про примирення.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди про примирення відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не значиться.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у скоєному та сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , наявність пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим , призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та розміру покарання.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ч.9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення , укладену 23 грудня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч.1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 510 грн.
Речові докази, а саме мобільний телефон «Nokia Asha 202» в корпусі чорного кольору з номером imei НОМЕР_2 та НОМЕР_3 та карту пам`яті об`ємом 1 Гб, які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 залишити йому ж, як законному володільцю.
Речові докази, а саме оригінал договору фінансового кредиту № АК 9635 від 09 грудня 2015 року та оригінал чека від 09 грудня 2015 року № зберігати у матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у прокурора.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд упродовж 30 днів з дня його проголошення та набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження.
Суддя підпис
Згідно:
Суддя ОСОБА_1