Справа № 1306/3431/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2012 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої судді Павлів З. С.

при секретарі - Михавко М. М.

з участю прокурора - Дзерина В. М. , Рибачука В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, раніше судимого 25.04.2005 року Дрогобицьким міськрайонний судом Львівської області за ч. 1 ст. 29, ст. 198, ч. 1 ст. 309 КК України, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 30 січня 2006 року біля 21 год. 45 хв. з метою заволодіння чужим транспортним засобом, за попередньою змовою із ОСОБА_2 щодо якого розслідування закінчено і кримінальну справу № 115-0862 за його обвинуваченням скеровано в суд, ОСОБА_3 щодо якого розслідуванням також закінчено і кримінальну справу № 115-0047 за його обвинуваченням скеровано в суд та іншими невстановленими особами прийшли на вул. Кониського в м. Дрогобичі Львівської області. Після цього, знаходячись на дорозі напроти будинку № 1/1 по вул. Кониського в м. Дрогобичі, Львівської області ОСОБА_1 за попередньою змовою із ОСОБА_2, ОСОБА_3, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, незаконно заволоділи припаркованим там автомобілем марки «Фольсваген Транспортер Т-4»державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який на праві приватної власності належав потерпілому ОСОБА_4, та перегнали вказаний автомобіль з місця парковки на дорогу біля будинку № 16 по вул. Кониського в м. Дрогобичі. Не справившись із керуванням цим автомобілем та запідозривши, що можутьбути помічені очевидцями, залишили його на вказаному місці, а самі втекли на автомобілі ВАЗ 21093 державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував згідно доручення підсудний ОСОБА_1

Підсудний ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Суду пояснив, що 30.01.2006 року дійсно був за кермом автомобіля ВАЗ 21093, на якому разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вони підїхали на вул. Кониського в м. Дрогобичі. Від будинку № 1/1 по вказаній вулиці намагалися викрасти автомобілем марки «Фольсваген Транспортер Т-4». Однак, не впоравшись з замками, залишили автомобіль на дорозі, а самі поїхали на автомобілі ВАЗ 21093, яким він керував.

У вчиненому щиросердечно розкаюється, матеріальну шкоду потерпілим відшкодував, обіцяє більше злочинів не вчиняти та просить суворо не карати.

Оскільки підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у вчиненому злочині, фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду , вони не заперечують проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи, суд, впевнившись у правильному розумінні підсудним змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав доцільним обмежити дослідження доказів по справі допитом підсудного.

Заслухавши пояснення підсудного, дослідивши письмові докази справи та оцінивши їх в сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 289 КК України, оскільки він, за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволодів транспортним засобом.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який визнав себе винним повністю, щиросердечно розкаюється у вчиненому, позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність тяжких наслідків, те, що в підсудного на утриманні є малолітня дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5, а також те, що підсудний добровільно відшкодував потерпілим завдані злочином матеріальні збитки.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання підсудного можливе без його ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_1 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки підсудного ОСОБА_1 в період дії іспитового строку, на нього слід покласти обовязки, передбачені п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та обрати йому покарання пять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, якщо він протягом одного років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно засудженого ОСОБА_1 залишити попередній заставу в розмірі 17000,00 грн., згідно квитанції № 523010044 від 30.11.2011 року внесену громадянською дружиною ОСОБА_1 на депозитний рахунок Дрогобицького МВ, яку після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю: ОСОБА_6.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Павлів З. С.