Номер провадження:1-в/521/1054/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ПВК УДПтСУ

в Одеській області (№51) ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі із застосування відеоконференції клопотання засудженого: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Р.Молдова, м. Бессарабка, громадянина України, молдованина, маючого вищу освіту, не одруженого, до засудження не працюючого, машкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 04.12.2013 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 304, ст.ст. 69,70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією всього особистого майна, про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання засудженого ОСОБА_5 вбачається що він просить суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки останній відбув встановлену законом частину строку покарання, має заохочення, стягнень не має.

Засуджений ОСОБА_5 просив суддю задовольнити його клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Прокурор та представник ПВК - 51 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого та звільнення останнього з місць позбавлення волі умовно-достроково, оскільки останній не довів своє виправлення.

Вислухавши клопотання, думку прокурора, представника ПВК - 51 та засудженого, вивчивши додаткові матеріали, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув дві третини строку покарання, призначеного вироком суду.

Разом з тим, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 не має. За час відбування покарання останній порушень режимних вимог допускав, за що мав 10 стягнень, які відповідно до п. 14 ст. 134 КВК України погашені. В ПВК 51 засуджений прибув 09.01.2015 року. Так адміністрація колонії характеризує засудженого задовільно. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Був працевлаштований робітником в цеху сільсько-господарських машин, має одне заохочення. Участь в програмах диференційованого виховного впливу не приймає. За характером не спокійний, не врівноважений, потребує постійного нагляду з боку працівників адміністрації. Вину за скоєним злочином визнав.

Окрім того, під час судового розгляду, судом встановлено, що засуджений скоїв тяжкі злочини, передбачені ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 304 КК України. Таким чином, обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Так, засуджений за час відбуття покарання в ПВК УДПтСУ в Одеській області (№51) має одне заохочення, однак доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його постійною сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інш.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; та інш.

Таким чином, сумлінна поведінка та ставленні до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженого, кількість погашених стягнень, та відсутність стабільної законослухняної поведінки при відбутті покарання та його відношення до праці, суд вважає, що в задоволені клопотання засудженого необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: