Провадження №1кс/712/5099/14
СОСНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРКАСИ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про часткове скасування арешту майна

м. Черкаси 24 листопада 2014 року

Слідчий суддя Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , за участю за прокурора ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 розглянув клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна

В С Т А Н О В И В:

СВ Соснівського РВ м. Черкаси здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004257 від 09.10.2013 року за заявою ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2013 року накладено арешт на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_3 .

Власник арештованого майна ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений на належну йому на праві приватної власності квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту підтримали, просили його задовольнити. Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, вважаю, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи із наступного. Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судами України протягом тривалого часу розглядався спір між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 щодо законності договору дарування квартири АДРЕСА_2 , яка була подарована ОСОБА_5 своєму племіннику ОСОБА_3 у 2005 році. Остаточним рішенням у даній справі є рішення Апеляційного суду Черкаської області від 05.10.2012 року, яке на даний час не скасоване і не змінене. Вказаним рішенням суду відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні її позову до ОСОБА_3 . В мотивувальній частині рішення зазначено, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 , достеменно знаючи про відсутність на території України обдарованого ОСОБА_3 , використавши його паспорту як громадянина України, ввійшовши в зговір з братом обдарованого ОСОБА_6 , навмисно, з метою приховання факту відсутності ОСОБА_3 , користуючись схожістю братів, ввела в оману нотаріуса ОСОБА_7 , яка не розгледіла такого обману, внаслідок чого ОСОБА_6 поставив свій підпис на договорі дарування.

Таким чином, ОСОБА_5 , звернувшись у 2009 році із позовом до ОСОБА_3 в порядку цивільного судочинства, тим самим визнала цивільно-правовий характер спірних правовідносин. Цивільно-правовий характер відносин сторін випливає також із судових рішень у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про розірвання договору дарування (в подальшому згідно уточнених позовних вимог про визнання правочину недійсним).

Із заявою про скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 звернулася лише після того, як було ухвалено остаточне рішення на користь ОСОБА_3 , а також ухвалено рішення про виселення її із указаної квартири. При цьому протягом більше як року із дня внесення відомостей до ЄРДР у кримінальному провадженні не прийнято жодного процесуального рішення щодо визначення того чи іншого підозрюваного, тим більше про звернення із обвинувальним актом до суду, але при цьому права власника залишаються обмеженими.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно до скасування арешту майна. Суд звертає увагу, що як на день накладення арешту, так і на день розгляду клопотання ОСОБА_3 сторона обвинувачення не надала будь-яких доказів того, що ОСОБА_3 , на майно якого накладене арешт, є підозрюваним, обвинуваченим або неосудною особою, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Право власності гарантується та захищається відповідно до ст. 41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а право приватної власності є непорушним, а також ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на наведене вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 170, 174 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 від 10 жовтня 2013 року на квартиру АДРЕСА_2 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1