Справа №485/843/15-к 01.09.2015 01.09.2015 01.09.2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000202 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юріївка Снігурівського району Миколаївської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_5
потерпіла ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вирок в частині визнання ОСОБА_6 винним за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначення йому покарання за цей злочин.
Вважати ОСОБА_6 винним тільки у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
провадження №11-кп/784/595/15 головуючий суду 1-ї інстанції: ОСОБА_9

категорія: ч. 3 ст. 15ч.3 ст.185 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України - 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.
Цим же вироком визнано винною ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України і їй призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на неї зобов`язань, передбачених п.п.2,3,4 ч.1 ст.76 КК України.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на користь держави витрати за проведення експертиз по 491,04 грн. з кожного.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.
Захисник вважає, що обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України ґрунтується на припущеннях. На підтвердження своїх доводів посилається на показання свідка ОСОБА_11 , який показав, що ОСОБА_6 знаходився в будинку ОСОБА_8 , вів себе спокійно, при ньому не було чужого майна. Водночас ОСОБА_10 ховалася від працівників міліції і біля неї знаходився пакет з майном ОСОБА_8 . На підставі цього апелянт робить висновок, що тільки у ОСОБА_10 був умисел на крадіжку майна, а його підзахисний чекав ОСОБА_8 для сумісного вживання алкогольних напоїв. Вважає, що суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_6 винним за вказаним епізодом, необґрунтовано враховував наявність у нього судимостей, негативну характеристику, а також показання ОСОБА_10 , яка могла давати неправдиві свідчення з метою уникнути покарання, зменшити свою роль у вчиненні злочину або під тиском органів досудового розслідування. Також, наполягає на тому, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово перебував у будинку потерпілої ОСОБА_8 , тому відбитки його пальців, виявленні в помешканні, не можуть слугувати доказом вчинення ним крадіжки майна ОСОБА_8 . Крім того, на підтвердження невинуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, захисник посилається на наявність на той час кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України. На думку апелянта, ОСОБА_6 не вчиняв злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки це ускладнювало б його становище.

Узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження.
Прокурор подав письмові заперечення на апеляційну скаргу захисника, в яких зазначив, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню. Зауважує, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став. Вважає, що вина останнього повністю доведена безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що 15 березня 2015 року близько 00.30 год. ОСОБА_6 з неповнолітнім ОСОБА_12 домовився про таємне викрадення майна ОСОБА_13 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_12 прийшли до території домоволодіння ОСОБА_13 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де ОСОБА_12 проник до приміщення загону, що знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_13 , а ОСОБА_6 залишився чекати на нього біля двору з метою спостереження за навколишньою обстановкою та попередження ОСОБА_12 у разі появи сторонніх осіб та можливості їх подальшого викриття. ОСОБА_12 із загону таємно викрав дійну козу.

Викраденим майном ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_12 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_13 майнову шкоду на загальну суму 350 грн.

Крім того, 25 березня 2015 року близько 17.00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли на територію двору домоволодіння ОСОБА_8 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 . Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_8 , шляхом зриву навісного замка проникли до її житлового будинку, звідки намагалися таємно викрасти 4,5 кг картоплі, 2,5 кг цибулі, 1 кг крупи пшеничної, електричну машинку для підстригання марки «Sapir», чотири зарядних пристрої до мобільних телефонів та інше на загальну суму 600 грн. Але свій умисел не довели до кінця з причин, що не залежали від їх волі, так як прибули працівники міліції та припинили їх злочинні дії.

Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, пояснення потерпілої та прокурора, які вважають апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, яка не підлягає задоволенню, а вирок суду законним, обґрунтованим, який слід залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинену за попередньою змовою з ОСОБА_12 за встановленими судом обставинами підтверджуються дослідженими та викладеними у вироку доказами і учасниками судового провадження не оспорюються.

Не оспорюється учасниками провадження і правова кваліфікація його дій за ч.2 ст. 185 КК України.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою з ОСОБА_10 , поєднану з проникненням у житло, яку не було доведено до кінця з причин, які не залежали від їх волі, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими в ході судового розгляду та викладеними у вироку доказами.

Так, показаннями потерпілої ОСОБА_8 , які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання, встановлено, що в кінці березня 2015 року вона поїхала до своєї матері. Двері в свій будинок зачинила на навісний замок. Потім за слів працівники міліції узнала, що в її будинку затримали ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Прибувши до місця проживання, вона побачила в своєму будинку обвинувачених, порядок в будинку був порушений і біля виходу з будинку на кучі та в пакеті знаходилися її речі.

Суд обґрунтовано взяв до уваги показання потерпілої, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами.

Із показань свідка ОСОБА_14 , убачається, що він в складі слідчої групи, виїхав в с. Юріївка для збирання доказів у іншому кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_8 . При приїзді на місце ОСОБА_8 вдома не виявилося, двері були зачинені на замок. Через деякий час вони повернулися до дому ОСОБА_8 , замок на вхідних дверях було зірвано. Коли вони зайшли в будинок, то побачили скидані речі, в іншій кімнаті на дивані знаходився ОСОБА_6 , який сказав, що чекає на господарку, яка вийшла за горілкою. В іншій кімнаті за плитою ховалася ОСОБА_10 , яка повідомила про те, що вона з ОСОБА_6 в пакети збирала належні ОСОБА_8 речі.

Сама обвинувачена ОСОБА_10 не заперечувала того, що вони разом з ОСОБА_6 без дозволу потерпілої ОСОБА_8 , зірвавши з вхідних дверей замок, потрапили до будинку останньої. Оскільки ОСОБА_8 вдома не було, вони з ОСОБА_6 взяли пакет та почали складати в нього різні речі.

Наведені показання підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними протоколом огляду місця події від 25.03.2015року, в ході якого оглянуто територію домоволодіння ОСОБА_8 , де було виявлено на вхідних дверях механічні пошкодження, а також пошкодження металевої скоби, яка тримала навісний замок, в приміщенні будинку хаотично розкидані речі, частина з них складена в полімерний пакет;

- даними висновку судової дактилоскопічної експертизи № 65 від 16.04.2015року, згідно якої вилучені під час огляду місця події в домоволодінні ОСОБА_8 сліди папілярних узорів пальців рук залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_6 ;

- даними протоколу слідчого експерименту від 24.04.2015року, за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , в ході якого останній розказав та показав, як він разом з ОСОБА_10 проникли до будинку ОСОБА_8 , де почали збирати речі, щоб викрасти їх та що при цьому їх застали працівники Снігурівського районного відділу міліції;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.03.2015 року за участю обвинуваченої ОСОБА_10 , в ході якого остання показала та розказала, як вона разом з ОСОБА_6 проникли до будинку ОСОБА_8 , почали збирати в пакет речі та продукти харчування, після чого вони були затримані працівниками міліції.

Оцінивши наведені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою з ОСОБА_10 , поєднану з проникненням у житло, яку не було доведено до кінця з причин, які не залежали від їх волі і вірно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Суд обґрунтовано віднісся критично до показань обвинуваченого ОСОБА_6 , який винним себе за даним епізодом не визнав і стверджував, що умислу на крадіжку майна ОСОБА_8 у нього не було, а в будинку останньої він знаходився з метою вжити спиртні напої, оскільки його показання спростовуються вищенаведеними доказами і тому позбавлені підстав доводи захисника щодо непричетності ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З огляду на наведене, підстав для скасування вироку суду та закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, про що просив апелянт, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 426, 532 КПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3