В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №668/9020/15-к

29.09.2015 року м. Херсон

Суворовський районний суд міста Херсона в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6

ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004026 від 13.07.2015 р., за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Волинський, Житомирської області, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого,

- у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, -
в с т а н о в и в:
1. ОСОБА_5 13.07.2015 р. близько 11:15 години, перебуваючи біля сміттєвих баків в дворі будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, із застосуванням фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_6 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я останньої, що виразилось в тому, що ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_6 рукою в область спини, після чого шляхом ривку заволодів золотим ланцюжком вагою 10,96 г. 585 проби, вартістю 4150 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4150 гривень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
2. Крім того, ОСОБА_5 14.07.2015 р. близько 14:00 години, перебуваючи неподалік адміністративної будівлі загальноосвітньої школи №24, що розташована за адресою: вул. Карбишева, 32, м. Херсон, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, відкрито, із застосуванням фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_7 , яке не є небезпечним для життя та здоров`я останньої, що виразилось в поштовху останнім ОСОБА_7 рукою в область шиї, після чого ОСОБА_5 намагався шляхом ривку заволодіти золотим ланцюжком вагою 4 г. 585 проби, вартістю 4000 гривень, однак не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, а саме: у зв`язку з тим, що потерпіла ОСОБА_7 чинила опір.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), не доведений до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка не виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
Потерпіла ОСОБА_6 дала суду показання про те, що 11.07.2015 р. близько 11:00 години, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , біля магазину «Зодчий», куди вийшла, щоб викинути сміття, до неї підійшов невідомий чоловік, як потім з`ясувалось ОСОБА_5 . Останній штовхнув її та різко зірвав з шиї золотий ланцюжок вагою близько 11 г., після чого втік у напрямку автовокзалу. Через декілька днів стало відомо, що ОСОБА_5 затриманий.

На задоволенні цивільного позову не наполягала з урахуванням того, що в рахунок його відшкодування, їй було сплачено 11 тисяч гривень. Під час призначення покарання просила врахувати щире каяття обвинуваченого і надати йому шанс на виправлення без реального відбування призначеного покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 дала суду показання про те, що в обідній час 14.07.2015 р. вона йшла через подвір`я школи №24, розташованої по вул. Карбишева в м. Херсоні. Несподівано для неї ззаду підбіг невідомий молодий чоловік, як потім стало відомо ОСОБА_5 , і став намагатись зірвати з неї золотий ланцюжок, перед тим штовхнувши в шию. Враховуючи ту обставину, що йшов дощ і у неї в руках був зонтик, тому почала ним відбиватись. ОСОБА_5 припинив свої дії та втік.

Зазначила, що жодної матеріальної шкоди їй завдано не було, проте сильно злякалась. При призначенні покарання просила врахувати, що обвинувачений перед нею вибачився, його вік та бажання стати на шлях виправлення.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні показання потерпілої ОСОБА_6 підтвердив. Зазначив, що на момент вчинення злочину він потребував грошей, а тому 11.07.2015 р. близько 11:00 години по пр. 200 років Херсона, проходячи повз потерпілу, він прийняв рішення зірвати з неї золотий ланцюжок, що був на її шиї. Після вчинення злочину втік, а викрадене продав невідомому чоловіку за 2000 грн. У скоєному щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою.

Щодо протиправних дій відносно ОСОБА_8 пояснив, що дійсно йшов повз школу №24 в м. Херсоні, яка розташована по вул. Карбишева, де побачив потерпілу. Підбігши до неї ззаду, штовхнув в шию та потягнув за кофту, яка на плечі розірвалась. Намагався зірвати ланцюжок, але потерпіла почала розмахувати зонтиком, що перешкодило завершити його дії. Він злякався та втік. У скоєному розкаявся, просив прийняти його вибачення.

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини кримінального провадження і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів в провадженні. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо заявлених потерпілою ОСОБА_6 позовних вимог суд приходить до наступних висновків. Оскільки заявлена потерпілою матеріальна шкода повністю їй відшкодована, про що свідчить заява та розписка останньої, що ОСОБА_9 підтвердила і в судовому засіданні (а.п. 100, 118), в задоволенні позову слід відмовити.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, позицію потерпілих щодо призначення покарання, які вважали за можливе звільнити ОСОБА_5 від реального відбування покарання. Особу винного, який як за місцем проживання, так і за місцем навчання та останніх місць роботи характеризується позитивно. Має міцні соціальні звязки, зареєстроване місце проживання, на обліку у лікарів-психіатра та нарколога не знаходиться, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше до кримінальної відповідальності жодного разу не притягувався.

Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить повне визнання свої вини та щире каяття, а також повне відшкодування потерпілій ОСОБА_6 завданої матеріальної шкоди.

Враховуючи викладене суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, пов`язане з позбавленням волі із застосуванням ст. 70 КК України, з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України та із застосуванням до останнього іспитового строку, що буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 02 (два) місяці.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», обраний відносно ОСОБА_5 скасувати, звільнивши ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

У разі направлення ОСОБА_5 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком, зарахувати в строк відбування покарання термін тримання під вартою з 15.07.2015 р. до 29.09.2015 р.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення завданої матеріальної шкоди відмовити, у звязку з відшкодуванням завданих збитків в повному обсязі (а.п. 8, 70).

Речові докази:
- золотий ланцюжок 585 проби, вагою 4 г (а.п.54-55) вважати повернутим законному власнику, а саме: ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Суворовський районний суд м. Херсона з урахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1