Справа № 214/9798/14-к
1-кп/214/126/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6

за участю представника потерпілої ОСОБА_7

за участю захисника ОСОБА_8

за участю обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000905 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою вищою освітою, не одруженого, який неповнолітніх дітей не має, працюючого машиністом бурової установки шахти «Батьківщина», раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2014 року приблизно о 12 годині 20 хвилин в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги вул. Мелешкіна з боку майдану 30-річчя перемоги в напрямку майдану Артема, рухався автомобіль «ВАЗ-2115» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким в порушення вимог п. 2.9 «а» «Правил дорожнього руху» України, відповідно до якого, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин, керував водій ОСОБА_9 , що відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду № 3458 від 12.10.2014 року перебував в стані алкогольного сп`яніння. В цей час, попереду, в попутному напрямку, рухався невстановлений автомобіль під керуванням невстановленого водія, який при зміні дорожньої обстановки застосував екстрене гальмування в займаній ним смузі і зупинив керований ним автомобіль. Водій ОСОБА_9 , який в порушення вимог п. 13.1 «Правил дорожнього руху» України, відповідно до якого, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не обрав безпечної дистанції, при застосуванні невстановленим водієм гальмування, не встигаючи зупинити керований ним автомобіль, застосував технічно необґрунтований маневр відвороту ліворуч, як наслідок втратив керування та виїхавши в стані заносу на зустрічну половину дороги, допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай Туксон» реєстраційний номер НОМЕР_2 , що під керуванням водія ОСОБА_5 рухався в зустрічному напрямку прямо. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди була травмована пасажир автомобіля «Хюндай Туксон» ОСОБА_6 . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 2334 від 20.10.2014 року потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді; синців нижніх кінцівок, садна лівої нижньої кінцівки, перелому правої променевої кістки, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Відповідно до висновку авто-технічної експертизи № 58/27-322 від 24.11.2014 року при заданих вихідних даних, в діях водія ОСОБА_9 по керуванню автомобілем «ВАЗ-2115», вбачається невідповідність вимогам п. 13.1 «Правил дорожнього руху» України, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією, яка розглядається. Між порушенням ОСОБА_9 правил безпеки дорожнього руху в частині виконання вимог п. 13.1 «Правил дорожнього руху» України і наслідками що настали спричинення потерпілій ОСОБА_6 , середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень вбачається прямий причинний зв`язок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 належить кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

З показань обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що винним себе первісно визнав частково. 12 жовтня 2014 року, керуючи автомобілем, не встигнув загальмувати, коли поперед нього виїхав інший автомобіль, тому відвернув вліво та виїхав на зустрічну смугу. При цьому був тверезим, після ДТП випив пиво. Як пив пиво бачили його знайомі на ім`я « ОСОБА_11 », « ОСОБА_12 ». Уточненими показаннями встановлено, що рухався перед ДТП із швидкістю 75-80 км./год. знаходився у другій смузі руху. Про ДТП страхову компанію не повідомив, так як не є власником автомобіля, яким керував. На місце ДТП приїжджали робітники швидкої допомоги, нікого на госпіталізували. Далі обвинувачений показав, що обставини справи не заперечує, знаходився під час ДТП в нетверезому стані. Позов не визнає. Хто такий ОСОБА_13 , зазначений в свідоцтві про реєстрацію автомобіля «ВАЗ», не знає. Автомобіль, яким керував, взяв у гр. ОСОБА_14 , останній передав йому, обвинуваченому, страховий поліс та свідоцтво про реєстрацію автомобіля. З оцінкою суми збитків, проведеною експертом ОСОБА_15 , не згоден, не приїхав для участі в оцінці, так як не мав можливості.

Як показала потерпіла ОСОБА_5 , 2 жовтня 2014 року, керуючи автомобілем «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухалася від пл. Артема, знаходилася в крайній лівій смузі. В цей момент, з зустрічної смуги виїхав автомобіль, яким керував обвинувачений, тому зменшила швидкість, але зіткнення запобігти не змогла. Після зупинки автомобіля, вийшла та підійшла до автомобіля, яким керував обвинувачений. Вона, потерпіла, проходила обстеження, обвинувачений допомоги не надавав, лише обіцяв. З нею в автомобілі була ОСОБА_6 . Остання скаржилася на болі. 13 жовтня 2014 року ОСОБА_6 звернулася до лікарні, у ОСОБА_6 був виявлений перелом, про що повідомила обвинуваченому. Перелом був виявлений 13 жовтня 2014 року. З уточнених показань вбачається, що обвинувачений під час ДТП був в нетверезому стані, від нього був чутний запах спиртного, він шатався. На місці ДТП вона, потерпіла, знаходилася близько 2 годин, приїжджали батьки обвинуваченого, не бачила щоб після ДТП обвинувачений вживав пиво. Бачила, як обвинувачений виїхав на її, потерпілої, смугу руху, перешкод для руху обвинуваченому не було. ОСОБА_6 рентгенівські знімки робилися: 12 жовтня 2014 року в міській лікарні №2, 13 жовтня 2014 року в дитячій лікарні. Рентгенівський знімок руки ОСОБА_6 робили 14 жовтня 2014 року. Слідчому рентгенівські знімки не надавала, знімки возила експерту особисто. У експерта знімки залишала, в подальшому знімки повернув слідчий. До експерта направив слідчий, надавши направлення. Також носила експерту амбулаторну картку. Експерт направляв ОСОБА_6 до головного рентгенолога м. Кривого Рогу, висновок головного рентгенолога відвозила експерту особисто. Усього слідчий повернув 2 рентгенівських знімка руки та 1 знімок ноги, а також амбулаторну карту, висновок головного рентгенолога слідчий не повертав. Коли отримувала у слідчого документи, ніде на розписувалася. Позов підтримує повністю. Також пояснила, що пошкоджений належний їй автомобіль, не застрахований від дії третіх осіб. Письмової відповіді страхової компанії не отримувала, звіт, складений страховою компанією, не бачила. Також показала, що сплатила 350 грн. (т.№1, а.с.20, 23) за транспортування автомобіля з місця ДТП; 150 грн. (т.№1, а.с.26) сплачено за проїзд дочки до м. Одеси; паливо витрачала (т.№1, а.с.75) на прибуття до слідчого. Придбане паливо(т.№3, а.с.21-23) витрачала на заправку автомобіля «Мазда» для доставки в судове засідання по даній справі свого представника. На даний час пошкоджений автомобіль «Хюндай» не відремонтований.

Відповідно до свідоцтва (т.№1, а.с.19, т.№2, а.с.34) власником автомобіля «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 з 6 липня 2011 року є ОСОБА_5 .

Згідно квитанції, чеку (т.№1, а.с.20, 23) 12 жовтня 2014 року за транспортування автомобіля «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 сплачено по 350 грн. 00 коп.

Згідно чеків (т.№1, а.с.26) потерпіла ОСОБА_6 несла витрати на придбання ліків, проїзд.

Як вбачається з заяви (т.№1, а.с.27, т.№2, а.с.140-141), 4 листопада 2014 року ОСОБА_5 зверталася до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» з повідомленням про ДТП, яке сталося 12 жовтня 2014 року, під час якої був пошкоджений автомобіль «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 , дана заява отримана страховою компанією.

З квитанції вбачається, що ОСОБА_5 сплатила за проведення дослідження автомобіля 1800 грн. 00 коп. (т.№1, а.с.28).

Як вбачається з висновку дослідження (т.№1, а.с.29-65), станом на 5 грудня 2014 року сума матеріальної шкоди, яка складається з витрат, необхідних для проведення ремонту автомобіля «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 , дорівнює 120653 грн. 69 коп.

Згідно чеків (т.№1, а.с.69) потерпіла ОСОБА_5 несла витрати на відправку телеграм.

Як вбачається з чеку, акту (т.№1, а.с.72-73) 3 грудня 2014 року ОСОБА_5 за демонтаж вузлів автомобіля «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сплатила 1900 грн. 00 коп.

Згідно чеків (т.№1, а.с.75) придбалося автомобільне паливо.

Як вбачається з розрахунку (т.№1, а.с.77), 15 листопада 2014 року ОСОБА_6 сплатила за правову допомогу 1500 грн. 00 коп.

Як вбачається з розрахунку (т.№1, а.с.78), 15 листопада 2014 року ОСОБА_5 сплатила за правову допомогу 1500 грн. 00 коп.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи (т.№2, а.с.31-32), у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців нижніх кінцівок, садна лівої нижньої голені, перелому правої променевої кістки, які виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею, або при ударі об такі ж предмети, що могло статися в обстановці дорожньо-транспортної пригоди в середині салону автомобіля, давність їх виникнення може відповідати 14 жовтня 2014 рок. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, більше 21 доби.

Згідно до посвідчення (т.№2, а.с.34), ОСОБА_5 має право керувати транспортними засобами.

Як вбачається з полісу (т.№2, а.с.35), цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 застрахована строком з 31 травня 2014 року по 30 травня 2015 року.

Згідно до посвідчення та свідоцтва (т.№2, а.с.82), ОСОБА_9 має право керувати транспортними засобами, власником автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 з 8 квітня 2014 року є ОСОБА_16 .

Згідно полісу (т.№2, а.с.83, 139), між ОСОБА_16 та ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» 14 квітня 2014 року укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , строк дії договору: з 15 квітня 2014 року по 14 квітня 2015 року.

Як вбачається з висновку (т.№2, а.с.142-162), станом на 19 листопада 2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 дорівнює 72686 грн. 57 коп., а з урахуванням фізичного зносу 46018 грн. 39 коп.

Відповідно до висновку експерта (т.№3, а.с.2-13), станом на 30 червня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 дорівнює 231776 грн. 03 коп., вартість проведеної експертизи складає 3072 грн. 00 коп.

Згідно чеків (т.№3, а.с.21-23) придбалося автомобільне паливо.

Згідно квитка (т.№3, а.с.24) 5 червня 2015 року вартість проїзду від м. Дніпропетровськ до м. Кривий Ріг складає 58 грн. 00 коп.

Відповідно до свідоцтва та посвідчення ОСОБА_17 має право керувати транспортними засобами, є власником автомобіля «Мазда» НОМЕР_3 (т.№ НОМЕР_4 , а.с.41, 42).

Згідно документів, в них зазначені характеристики автомобіля «Мазда» (т.№3, а.с.43-44).

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, показання потерпілої, висновки експертиз, документи вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у саме механізму ДТП. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання потерпілої ОСОБА_5 , вважає що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, механізму ДТП. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджене у судовому засіданні свідоцтво (т.№1, а.с.19, т.№2, а.с.34), вважає що цей доказ прямо підтверджує обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме що власником автомобіля «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 з 6 липня 2011 року є ОСОБА_5 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні квитанції, чеки (т.№1, а.с.20, 23, 26), вважає що ці докази прямо стосуються доказування розміру завданої шкоди. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні заяви (т.№1, а.с.27, т.№2, а.с.140-141), вважає що ці докази прямо стосуються доказування звернення потерпілої до страхової компанії. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджену у судовому засіданні квитанцію (т.№1, а.с.28), вважає що цей доказ прямо стосується доказування розміру завданої шкоди. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок (т.№1, а.с.29-65), вважає що цей доказ прямо стосується доказування розміру завданої шкоди. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні чеки (т.№1, а.с.69), вважає що ці докази прямо стосуються доказування розміру завданої шкоди. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні чек, акт (т.№1, а.с.72-73), вважає що ці докази прямо стосуються доказування розміру завданої шкоди. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні чеки (т.№1, а.с.75), вважає що ці докази прямо стосуються доказування розміру завданої шкоди. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№2, а.с.31-32), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, які підлягають доказуванню по справі, а саме тяжкості завданих потерпілій ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, механізму та часу їх завдання. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджене у судовому засіданні посвідчення (т.№2, а.с.34), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, які підлягають доказуванню по справі, а саме правомірності керування ОСОБА_5 автомобілем. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні поліс (т.№2, а.с.35), вважає що цей доказ, ані прямо, ані непрямо, не стосується обставин, які підлягають доказуванню по справі. Тому цей доказ суд вважає неналежним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні посвідчення та свідоцтво (т.№2, а.с.82), вважає що ці докази прямо стосуються обставин, які підлягають доказуванню при вирішенні цивільного позову, а саме того, хто є власником автомобіля. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні поліс (т.№2, а.с.83, 139), вважає що цей доказ прямо стосується обставин, які підлягають доказуванню при вирішенні цивільного позову, а саме того, чи була на момент ДТП застрахована відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок (т.№2, а.с.142-162), вважає, що цей доказ прямо стосується доказування розміру завданої шкоди. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні висновок експерта (т.№3, а.с.2-13), вважає що цей доказ прямо стосується доказування розміру завданої шкоди. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні чеки (т.№3, а.с.21-23), вважає що ці докази прямо стосуються доказування розміру завданої шкоди. Тому ці докази є належними.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому засіданні квиток (т.№3, а.с.24), вважає що цей доказ прямо стосуються доказування розміру завданої шкоди. Тому цей доказ є належним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджений у судовому свідоцтво, посвідчення, документи (т.№3, а.с.41-44), вважає що цей доказ, ані прямо, ані непрямо, не стосується обставин, які підлягають доказуванню по справі. Тому цей доказ суд вважає неналежним.

Оцінюючи достовірність досліджених судом доказів, суд виходить з наступного.

Суд вважає показання потерпілої ОСОБА_5 стосовно механізму ДТП, достовірними, так як вони не містять в собі суперечностей.

Суд вважає достовірним показання обвинуваченого, в яких він зазначає, що під час керування ним автомобілем знаходився в нетверезому стані, застосував неправильний маневр та вчинив ДТП, так як ці показання обвинуваченого узгоджуються з показаннями потерпілої.

Первісні показання обвинуваченого про те, він знаходився в тверезому стані, вживав пиво після ДТП, що ДТП сталася внаслідок неправильних дій іншого водія, суд вважає недостовірними, так як вони спростовуються показаннями потерпілої. На переконання суду ці первісні показання надані обвинуваченим з метою пом`якшити відповідальність за вчинене. Тому суд ці показання обвинуваченого відкидає.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи з точки зору достовірності досліджений у судовому засіданні висновок судової автотоварознавчої експертизи (т.№3, а.с.2-13), суд вважає, що цей висновок є науково обґрунтованим, об`єктивним, а тому достовірним.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи з точки зору достовірності досліджений у судовому засіданні висновок з визначення розміру збитків (т.№1, а.с.29-65), суд приймає до уваги, що в частині визначеного цим висновком розміру завданої шкоди, він спростовується висновками судової автотоварознавчої експертизи. Зважаючи, що висновок експертизи (т.№3, а.с.2-13), наданий на даний час, суд вважає, що висновок (т.№1, а.с.29-65), який був проведений значно раніше, а саме 5 грудня 2014 року, є недостовірним. Тому висновок (т.№1, а.с.29-65) суд відкидає.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи з точки зору достовірності досліджений у судовому засіданні висновок з визначення розміру збитків (т.№2, а.с.142-162), суд приймає до уваги, що в частині визначеного цим висновком розміру завданої шкоди, він спростовується висновками судової автотоварознавчої експертизи. Зважаючи, що висновок експертизи (т.№3, а.с.2-13), наданий на даний час, суд вважає, що висновок (т.№2, а.с.142-162), який був проведений значно раніше, а саме 19 листопада 2014 року, є недостовірним. Тому висновок (т.№2, а.с.142-162) суд відкидає.

В силу ст.349 ч. 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого, в частині якій вони визнані достовірними, показання потерпілої ОСОБА_5 , висновок судово-медичної експертизи, містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, а саме, що водій ОСОБА_9 під час керування автомобілем, порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок якого потерпілій завдані тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставину, яка пом`якшує покарання та обставину, яка обтяжує покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, не одружений, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного судом покарання.

Тому, призначивши обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, суд на підставі ст. 75 КК України, вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч. 1 п.п. 2, 3 КК України.

Суд з урахуванням характеру допущеного порушення правил дорожнього руху, вважає за необхідне застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» (далі за тексом «ПрАТ») та ОСОБА_9 , в якому просять: стягнути з ПрАТ: на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду 279 грн. 97 коп.; моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп.; на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 49350 грн. 00 коп., процесуальні витрати 1800 грн. 00 коп.; з ОСОБА_9 заподіяні: ОСОБА_6 - моральну шкоду в сумі 10000 грн. 00 коп., процесуальні витрати 1650 грн. 00 коп.; ОСОБА_5 - матеріальну шкоду 74103 грн. 69 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп., процесуальні витрати 2924 грн. 04 коп. Уточнивши позов, позивачка ОСОБА_6 просить стягнути на свою користь з ПрАТ: матеріальну шкоду в сумі 279 грн. 97 коп., моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп., з ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 10000 грн. 00 коп. та судові витрати в сумі 1650 грн. 00 коп.; позивачка ОСОБА_5 просить стягнути: з ПрАТ матеріальну шкоду в сумі 49350 грн. 00 коп., з ОСОБА_9 матеріальну шкоду в сумі 182776 грн. 03 коп. та моральну шкоду в сумі 5000 грн. 00 коп., а також судові витрати в сумі 5715 грн. 92 коп. Знов збільшивши позовні вимоги, ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_9 витрати на придбання пального та витрати на оплату проїзду експерта в сумі 2446 грн. 40 коп.

В обґрунтування позову наводять наступне. 12 жовтня 2014 р. приблизно в 12 год. 20 хв. на вул. Мелешкіна в м. Кривому Розі, в районі зупинки транспорту загального користування «Комунальний заклад міська дитяча лікарня», водій автомобіля «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «ВАЗ») ОСОБА_9 , в стані гострої алкогольної інтоксикації, виїхав на зустрічну смугу руху та зіткнувся з зустрічним автомобілем «Хюндай» реєстраційний. номер НОМЕР_2 (далі за текстом «автомобіль «Хюндай») під керуванням водія ОСОБА_5 , що рухалася з боку майдана Артема, в напрямку майдана 30 - річчя Перемоги. В результаті зіткнення, пасажирка автомобіля ОСОБА_6 , донька ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження, а автомобіль «Хюндай» механічні ушкодження. Автомобіль «ВАЗ» застрахований власником ПрАТ належав ОСОБА_16 . На даній підставі вважають, що ПрАТ є відповідачем з відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Керував автомобілем «ВАЗ» водій ОСОБА_9 на відповідній правовій підставі, маючи водійське посвідчення, позивачами тому повинен відповідати за завдання матеріальної та моральної шкоди, понесеним процесуальним витратам. Автомобіль «Хюндай» застрахований ОСОБА_5 в СК «Еталон» (поліс № АЕ/ 0060600), згідно свідоцтва про реєстрацію в Криворізькому МРЕВ ДАІ, АЕС № 165148 від 11.12.2007 р., належить ОСОБА_5 . ОСОБА_6 , яка є потерпілою, отримані перелом правої променевої кістки та садна нижніх кінцівок, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Згідно ст.ст.22-24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховою компанією власника автомобіля, на лікування потерпілому у відповідності відшкодовуються збитки, згідно ліміту відповідальності (в даному випадку ліміт становить 100000 грн.) При лікуванні тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 придбала ліки та пройшла медичні дослідження на суму 279 грн. 97 коп. Згідно висновку експерта-автотоварознавця від 19.11.2014 р., сума матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Хюндай» 120653 грн. 69 коп., яка для ОСОБА_5 , являється значною. Вважають, що згідно ліміту відшкодування матеріальній шкоді (50000 грн.) за вирахуванням франшизи - 1 000 грн., з відповідача ПрАТ у відповідності до ст. 29 зазначеного Закону, належить 49000 грн. Відповідно до квитанції № 371236 від 12.10.2014р. СПД ОСОБА_18 позивачкою, за послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого автомобіля «Хюндай» з місця пригоди, до місця стоянки в Саксаганському РВ, 28.10.2014 р. сплачено 350 грн. Сплата витрат на евакуацію транспортного засобу, передбачена ст. 28 вказаного Закону. Вважають, що загальна сума матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Хюндай», що повинна відшкодувати ПрАТ, дорівнює: 49 000 грн. + 350 грн. = 49350 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, що застрахувала свою цивільну відповідальність, в випадку недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування), для повного відшкодування причиненої шкоди, зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страхової виплати (страхового відшкодування). Різниця між сумою матеріального збитку, встановленого експертним шляхом і сумою страхового відшкодування ПрАТ складає: 120653 грн. 69 коп. - 49000 грн. 00 коп. = 71653 грн. 69 коп. Відповідно до товарного чеку № 01-26.11.14 від 26.11.2014р. ФОП ОСОБА_19 позивачкою, за послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого автомобіля «Хюндай» з місця стоянки в Саксаганському РВ, до місця ремонту на вул. Кременчукську, сплачено 350 грн. Для проведення АТД в СПД ОСОБА_20 , автомобіль позивачки розбирався, за надані послуги СТО було сплачено 1900 грн. Вважають, що загальна сума матеріального збитку, нанесеного власнику « ОСОБА_21 » що підлягає відшкодуванню особою ОСОБА_9 , скоївши ДТП, становить: 71653 грн. 69 коп. + 350 грн. + 1900 грн. = 74103 гри. 69 коп. Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає в душевних стражданнях, ОСОБА_6 в зв`язку з противоправною поведінкою по відношенню до неї; противоправною поведінкою по відношенню до її матері; фізичними болями (тілесними ушкодженнями середнього степеню важкості). Вважають, що заподіяна позивачці ОСОБА_6 моральна шкода, полягає в моральних стражданнях, які тривають значний період в зв`язку з тілесними ушкодженнями, яку вчинив винний водій, характеру і тривалості переживань, істотності змушених змін життєвих відносин, часу й зусиль, необхідних для відновлення колишнього здоров`я та спокою. Моральну шкоду ОСОБА_6 , в умовах абсолютної байдужості заподіювача шкоди, оцінює в 15000 грн. Наполягає, що відповідно до ст. 26 вказаного Закону має право на відшкодування частини моральної шкоди від страхової компанії відповідача. Згідно п. 9.3 ст.9 вказаного Закону, відшкодовується страховиком не більш як 5 % ліміту відповідальності за шкоду, причинену здоров`ю потерпілому. Розмір моральної шкоди, яку просить стягнути з ПрАТ становить: 100000 х 0,05 = 5 000 грн. Решту моральної шкоди - в сумі 10 000 грн. просить стягнути з ОСОБА_9 . Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає в душевних стражданнях, ОСОБА_5 в зв`язку з: противоправною поведінкою по відношенню до неї; противоправною поведінкою по відношенню до її доньки; пошкодженням її майна - автомобіля, який був в доброму стані, на придбання якого багато в чому собі відмовляла. За час від скоєння ДТП ОСОБА_5 , зазнала значних збитків та незручностей, не може через ушкоджений автомобіль їздити до місця роботи - заводу «Констар», вимушена пересуватись на транспорті загального користування. Втрата єдиного транспортного засобу сім`ї порушила звичний життєвий уклад та плани. Вважає, що в діях ОСОБА_5 грубої необережності, що відповідно до ст. 1193 ЦК України сприяла виникненню, або збільшенню шкоди, не мається. Зазначають, що процесуальні витрати, передбачені ст. 118 КПК України, що підлягають відшкодуванню наступні. Згідно ст. 29 вказаного Закону України аварійний комісар на протязі трьох днів оглядає транспортний засіб потерпілого. Якщо в зазначений термін цього не сталося, потерпілий має право на самостійне залучення експерта - товарознавця. В цьому випадку, вартість товарознавчого дослідження відшкодовується страховою компанією особи, що заподіяла шкоду. Відповідно до квитанції за послуги в проведенні автотоварознавчого дослідження, сплачено 1 800 грн. Наполягає, що ці витрати на залучення експерта, передбачені ст. 122 КПК України, в сумі 1800 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем ПрАТ. Вважають, що витрати, що підлягають відшкодуванню ОСОБА_9 складаються із сум: для ОСОБА_6 - проїзд з м. Кривий Ріг до місця навчання в м. Одеса, 150 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн., а усього 150 грн. + 1 500 грн. = 1650 грн. Вважають, що судові витрати для ОСОБА_5 складаються з оплати телеграм про виклик ОСОБА_9 на автотоварознавче дослідження у сумі 130 грн. 04 коп. Витрати на правову допомогу (передбачені ст. 120 КПК України) потерпілій склали 1500 грн.; витрати на бензин для іншого автомобіля для прибуття до слідчого на допит, в місце проведення слідчого експерименту на дорозі з статистичним авто, поїздки на огляд автомобіля для товарознавчого дослідження, для іншого автомобіля - 1294 грн., а усього 130 грн. 04 коп. + 1500 грн. + 1 294 грн. = 2924 грн. 04 коп.

Позивачка ОСОБА_5 у судовому засіданні позов підтримала повністю, позивачка ОСОБА_6 в суд не прибула, подавши заяву, в якій позов підтримала повністю.

Цивільний відповідач ПрАТ до суду не прибув, подавши заперечення, згідно яких просить в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ПрАТ витрат за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, а також моральної шкоди та процесуальних витрат, відмовити в повному обсязі. В частині стягнення з ПрАТ 49350,00 грн. страхового відшкодування прийняти рішення на підставі наданих сторонами доказів та в межах ліміту відповідальності страховика. Заперечуючи проти частини позовних вимог зазначає наступне. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих, внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

14 квітня 2014 року між ПрАТ та ОСОБА_16 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким було застраховано цивільну правову відповідальність водія автомобіля «ВАЗ». Статтею 6 Закону визначено поняття страховий випадок, яким є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 35.1. ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Відповідно до п. 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Станом на 23.13.2014р. на адресу ПрАТ, ні від страхувальника, або водія забезпеченого транспортного засобу, ні від позивачів, як потерпілих внаслідок ДТП, документи, які відносяться до даної події та заява про страхове відшкодування не надходила, реквізити для спрямування страхового відшкодування не повідомлялися, що не дає можливості сплатити страхове відшкодування у встановленому Законом порядку та строк, та свідчить про відсутність з боку ПрАТ порушень прав та інтересів позивача, а отже й підтверджують відсутність підстав для стягнення страхового відшкодування в судовому порядку. Стосовно вимог ОСОБА_6 вважає наступне. Пунктом 23.1. статті 23 Закону визначено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого. Положеннями пункту 24.1. ст. 24 Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Зазначає, що сума матеріальної шкоди на лікарську допомогу не находить свого документального підтвердження. Зазначає, що згідно наявних в матеріалах справи квитанцій, на медичну допомогу витрачено 279,97 грн., проте відомості про діагноз та прогноз лікування відповідним закладом охорони здоров`я не підтверджений, і тому в рамках вказаного Закону не підлягає компенсації через недоведеність. Відповідно до ст. 26-1 Закону визначено, страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Беручи до уваги, що правовідносини між позивачем та відповідачами базуються на вимогах Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким чітко визначені випадки, при яких у ПрАТ виникає обов`язок сплатити потерпілій у ДТП особі моральну шкоду, зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_6 про стягнення з ПрАТ моральної шкоди у розмірі 5000 грн. безпідставні та такі, що виходять за рамки Закону, оскільки обов`язок відшкодувати моральну шкоду виникає лише після вирахування розміру шкоди заподіяної життю та здоров`ю потерпілої особи, а в даному випадку заявлена моральна шкода має відшкодовуватися виходячи з вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Вважає, що вимоги ОСОБА_6 щодо стягнення з ПрАТ моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та шкоди заподіяної майну безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню. В разі визнання судом заявленої суми відшкодування на лікування в розмірі 279, 97 грн. обґрунтованою, розмір моральної шкоди має бути стягнено з ПрАТ повинно вираховуватися відповідно до ст. 26-1 Закону, а саме 5% від цієї суми (279, 97 грн.), а не від загального ліміту відповідальності страховика, як вирахувано в своїх вимогах ОСОБА_6 . Стосовно вимог ОСОБА_5 щодо стягнення з ПрАТ 1800 грн. витрат на проведення автотоварознавчого зазначає, що 05.11.2014р. на адресу ПрАТ від ОСОБА_5 надійшла заява (повідомлення) про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 34.2. ст. 34 Закону, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. В зв`язку з отриманням повідомлення про подію, яка має ознаки страхової у ПрАТ виник обов`язок визначити розмір заподіяної шкоди потерпілій особі. 17.11.2014р., в межах строків, передбачених Законом, за участю представника ПрАТ в м. Кривий Ріг було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Хюндай». За результатами проведеного огляду цього автомобіля було складено звіт про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу. Згідно результатів звіту матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля «Хюндай» складає 46018,39 грн. 12.12.2014р. було проведений додатковий огляд цього автомобіля за результатами огляду якого висновків ще не зроблено, проте враховуючи перелік додатково виявлених пошкоджень сума буде вищою за ліміт відповідальності. Зазначеним Законом, а саме п. 34.3. ст. 34 визначено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випіках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Наполягає, що ПрАТ, як страховиком, були вжиті всі дії та заходи, передбачені Законом для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого майна, а тому відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_5 щодо стягнення з ПрАТ витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1800 грн. Стосовно вимог ОСОБА_5 щодо стягнення з ПрАТ страхового відшкодування в якості витрат за шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження належного їй автомобіля «Хюндай», зазначає наступне. Згідно п. 22.1. ст. 22 вказаного Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Як передбачено частиною 18 ст. 9 Закону України "Про страхування", франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Відповідно до п. 12.1. статті 12. Закону, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Пунктом 5 полісу № АІ/0820302 від 14.04.2014р. встановлено франшизу в розмірі 510 грн. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 нього Закону - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (в тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно п. 9.1. ст.9 Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого (п. 9.2. Закону). В зв`язку з тим, що результати наданого автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку перевищують розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, вважають, що обґрунтованим та доведеним розмір страхового відшкодування має становити 49350 грн., за вирахуванням франшизи та включенням витрат на евакуацію транспортного засобу.

Обвинувачений позов не визнав повністю.

Суд вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами встановлені наступні факти та обставини, які стосуються вирішення цивільного позову.

Внаслідок порушення ОСОБА_9 , який на відповідній правовій підставі керував автомобілем «ВАЗ», вимог Правил дорожнього руху був пошкоджений автомобіль «Хюндай», пасажирка автомобіля ОСОБА_6 , донька ОСОБА_5 , отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ» буда застрахована, було встановлено франшизу в розмірі 1000 грн. На лікування ОСОБА_6 витратила 279 грн. 97 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Хюндай» складає 231776 грн. 03 коп. За послуги евакуатора по перевезенню пошкодженого автомобіля «Хюндай» з місця пригоди ОСОБА_5 витратила 350 грн. Позивачкою ОСОБА_5 за послуги евакуатора по перевезенню автомобіля «Хюндай» до місця ремонту витрачено 350 грн. За розбирання автомобіля «Хюндай» для проведення дослідження ОСОБА_5 витратила 1900 грн. За проведення товарознавчого дослідження ОСОБА_5 сплатила 1800 грн. 00 коп. ОСОБА_5 на оплату телеграм про виклик ОСОБА_9 на автотоварознавче дослідження витратила 130 грн. 04 коп. ОСОБА_6 витратила на проїзд з м. Кривий Ріг до місця навчання в м. Одеса, 150 грн. ОСОБА_6 у зв`язку з завданим тілесними ушкодженнями була спричинена моральна шкода. ОСОБА_5 у зв`язку з пошкодженням належного їй майна була завдана моральна шкода. 5 листопада 2014 року ПрАТ отримало заяву ОСОБА_5 про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, 17 листопада 2014 року за участю представника ПрАТ було проведено огляд пошкодженого автомобіля «Хюндай».

Суд вважає, що судовому засіданні не доведено, що витрати на бензин були здійснені у зв`язку з необхідністю прибувати для проведення слідчих дій та прибувати в судові засідання. Суд вважає, що судовому засіданні не доведено, що позивачка оплачувала проїзд експерта в м. Кривий Ріг.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана: з пошкодженням транспортного засобу, з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно ст. 29 Цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу
з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Суд приходить до переконання, що відповідно до вказаних вимог Закону ОСОБА_5 має право на відшкодування відновлювального ремонту автомобіля у сумі 231776 грн. 03 коп., витрати на розбирання автомобіля в сумі 1900 грн. 00 коп. та витрати з евакуації автомобіля в сумі 350 грн. 00 коп., усього в сумі 234026 грн. 03 коп. З урахування розміру франшизи у відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_5 належить стягнути з ПрАТ 49000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі - володіє транспортним засобом. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, що застрахувала свою цивільну відповідальність, в випадку недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування), для повного відшкодування причиненої шкоди, зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страхової виплати (страхового відшкодування).

Суд вважає, що різницю між фактичним розміром шкоди та розміром шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ (234026 грн. 03 коп. 49000 грн. 00 коп. = 185026 грн. 03 коп.) належить стягнути на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 24 вказаного Закону у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з діагностикою, лікуванням потерпілого придбанням лікарських засобів.
Судом встановлено, що на придбання лікарських засобів, діагностику, ОСОБА_6 витратила 279 грн. 97 коп., тому ця сума належить стягненню на її користь з ПрАТ.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Суд переконаний, що позивачці ОСОБА_5 завдана моральна шкода внаслідок незаконних дій водія автомобіля «ВАЗ», внаслідок яких був пошкоджений належний позивачці автомобіль. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст.23 ЦК України, суд приймає до уваги грубий характер порушення водієм автомобіля «ВАЗ» вимог правил дорожнього руху, глибину фізичних страждань потерпілої, майно якої було пошкоджено, ступінь вини водія ОСОБА_9 , зміни в звичайному способі життя позивачки, яка не мала можливості користуватися автомобілем та була вимушена витрачати свій час та гроші на ремонт та дослідження, з урахуванням розумності та справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди дорівнює 10000 грн. 00 коп.

Суд переконаний, що позивачці ОСОБА_6 завдана моральна шкода внаслідок незаконних дій водія автомобіля «ВАЗ», внаслідок яких їй були завдані тілесні ушкодження. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст.23 ЦК України, суд приймає до уваги грубий характер порушення водієм автомобіля «ВАЗ» вимог правил дорожнього руху, глибину фізичних страждань потерпілої, ступінь вини водія ОСОБА_9 , зміни в звичайному способі життя позивачки, та з урахуванням розумності та справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди дорівнює 10000 грн. 00 коп.

Згідно ст.26-1 вказаного Закону, страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.Тому з ПрАТ належить стягнути на користь ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди п`ять процентів від розміру шкоди, заподіяної здоров`ю, а саме 14 грн. 00 коп. (279 грн. 97 коп. : 100 х 5). Доводи позивачки, що з ПрАТ підлягає стягненню моральна шкода у сумі 5000 грн. 00 коп. суд знаходить необґрунтованими.

Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Суд вважає, що завдана потерпілій ОСОБА_5 моральна шкода підлягає стягненню з ОСОБА_9 , як особи, чиїми неправомірними діями ця шкода завдана.
Суд вважає, що завдана потерпілій ОСОБА_6 моральна шкода у сумі 9986 грн. 00 коп. (10000 грн. 00 коп. 14 грн. 00 коп.) підлягає стягненню з ОСОБА_9 , як особи, чиїми неправомірними діями ця шкода завдана.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази належить: автомобіль «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 передати ОСОБА_5 , автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_5 передати ОСОБА_9 .

Згідно ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.
В судовому засіданні не підставі наданого розрахунку (т.№1, а.с. 78), який не викликає сумніву у його правильності, встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 сплатила за надання правової допомоги 1500 грн., що особа, яка надавала потерпілій, яка одночасно є позивачем, правову допомогу, витратила 6 годин, мінімальна заробітна плата на час надання правової допомоги дорівнювала 1218 грн. 00 коп. Тому розмір компенсації, який може бути відшкодованим дорівнює 2923 грн. 20 коп. з такого розрахунку (1218 грн.: 100 х 40 х 6). Тому ці судові витрати належить стягнути на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_9 .

В судовому засіданні не підставі наданого розрахунку (т.№1, а.с. 77), який не викликає сумніву у його правильності, встановлено, що потерпіла ОСОБА_6 сплатила за надання правової допомоги 1500 грн., що особа, яка надавала потерпілій, яка одночасно є позивачем, правову допомогу, витратила 6 годин, мінімальна заробітна плата на час надання правової допомоги дорівнювала 1218 грн. 00 коп. Тому розмір компенсації, який може бути відшкодованим дорівнює 2923 грн. 20 коп. з такого розрахунку (1218 грн.: 100 х 40 х 6). Тому ці судові витрати належить стягнути на користь ОСОБА_6 з ОСОБА_9 .

Суд вважає, що витрати, понесені ОСОБА_5 у зв`язку з проведенням автотоварознавчого дослідження не є судовими витратами, до яких відносяться витрати на проведення експертизи, а не на проведення дослідження, а тому стягненню з обвинуваченого не підлягають. Також суд вважає, що не є судовими витратами затрати ОСОБА_5 на оплату телеграм, затрати ОСОБА_6 на поїздку до м. Одеси.

Відповідно до ст. 124 КПК України належить стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати на залучення експерта - у сумі 3072 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

ОСОБА_22 призначити покарання за ст. 286 ч.1 КК України у вигляді обмеження волі строком на ОДИН (1) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на ОДИН (1) рік ШІСТЬ (6) місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням тривалістю на 1 рік.

На підставі п.п. 2,3 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_9 обов`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

З набранням вироком законної сили речові докази: автомобіль «Хюндай», реєстраційний номер НОМЕР_2 передати ОСОБА_5 , автомобіль «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_5 передати ОСОБА_9 .

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнути на користь ОСОБА_5 : з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у відшкодування матеріальної шкоди 49000 грн. 00 коп.; з ОСОБА_9 у відшкодування матеріальної шкоди 185026 грн. 03 коп., у відшкодування моральної шкоди 10000 грн. 00 коп.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково, стягнути на користь ОСОБА_6 : з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» у відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням - 279 грн. 97 коп., у відшкодування моральної шкоди -14 грн. 00 коп.; з ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди 9986 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5 судові витрати на правову допомогу - у сумі 1500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 судові витрати на правову допомогу - у сумі 1500 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати на залучення експерта - у сумі 3072 грн. 00 коп.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1