ЄУН193/1650/15-к
Провадження №1-кп/193/98/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
30 грудня 2015 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000641 від 07 грудня 2015 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянин України, українець, освіта середньо-спеціальна, який працює різноробочим на ТОВ «Виробник плюс», не одруженому, військовозобов`язаному, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,2 ст.190 КК України та угоду про примирення від 30 грудня 2015 року, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 ,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченому ч. 1,2 ст. 190 КК України, при слідуючих обставинах:

20.11.2015 року, близько 17 години, перебуваючи в своєму домоволодінні, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм знайомим громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовим коштами, які знаходяться на банківській картці гр. ОСОБА_5 , шляхом шахрайських дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою останнього, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон та, використовуючи його мобільний номер НОМЕР_1 , дізнався пін код банківської картки. Після чого зателефонував знайомому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та попросив його за допомогою банківської операції «Операція без картки», через банкомат відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: вул. Жовтнева будинок № 81 селище Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, зняти начебто його власні грошові кошти у сумі 1200 гривен, які знаходились на картці ПАТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_2 , виданій на ім`я ОСОБА_5 . Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив громадянину ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1200 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 , 05.12.2015 року, близько 08 години, перебуваючи на своєму робочому місці, в приміщенні цеху ТОВ «Виробник плюс», який розташований за адресою: смт. Софіївка, вулиця Поштова, 19 Софіївського р-ну Дніпропетровської області, разом зі своїм знайомим громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи злочинний умисел на незаконне заволодіння грошовим коштами, які знаходяться на банківській картці гр. ОСОБА_5 , шляхом шахрайських дій, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зловживаючи довірою останнього, попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон та, використовуючи його мобільний номер НОМЕР_1 , дізнався пін код банківської картки. Після чого зателефонував знайомому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та попросив його за допомогою банківської операції «Операція без картки», через банкомат відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: вул. Жовтнева будинок № 81 селище Софіївка Софіївського району Дніпропетровської області, зняти начебто його власні грошові кошти у сумі 1100 гривен, які знаходились на картці ПАТ КБ «ПриватБанк», № НОМЕР_2 , виданій на ім`я ОСОБА_5 . Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив громадянину ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1100 грн.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.

За сукупністю вчиненого дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

30 грудня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 , якого на підставі ст.ст. 55, 56 КПК України визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні № 0000641 від 07 грудня 2015 року та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення. Згідно з даною угодою потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 КК України, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою та ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, вчинено повторно.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850 гривен;

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 1700 гривен, застосувати ст. 70 ч. 1 КК України та призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 1700 гривен.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні просить суд затвердити укладену угоду про примирення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просить суд затвердити угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 і потерпілий ОСОБА_5 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення, так-як відсутні обставини, що унеможливлюють затвердити угоду відповідно до ч.7 ст.474 КПК України.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи прокурора та обвинуваченого, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.190 та ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковано правильно, тобто у кримінальному правопорушенні передбаченому ч. 1,2 ст. 190 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угода про примирення підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення від 30 грудня 2015 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000641 від 07 грудня 2015 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно з якою узгоджена міра покарання, роз`яснені права, передбачені ст.ст. 394; 424; ст.474 КПК України.

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді у вигляді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 щляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити узгоджене сторонами угоди остаточно призначити покарання у вигляді штрафу 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст.394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1