Справа № 729/1087/15-к
1-кп/729/90/15 р.

В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

16 листопада 2015 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стара Басань Бобровицького району Чернігівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 24.06.2010 Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 395, ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; 07.02.2013 звільнений з Старобабанівської виправної колонії в зв`язку із закінченням строку покарання, судимість не знята та не погашена, -
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України, -
02.06.2015 близько 23 год. 55 хв. ОСОБА_6 , спільно з особою щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, прибули до господарства ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та перебуваючи на території даного господарства вступили в злочинну змову з метою скоєння таємного викрадення чужого майна (крадіжки) і викрали велосипед марки «Україна» вартістю 716,77 грн., належний ОСОБА_4 , після чого зникли з викраденим майном з місця скоєного кримінального правопорушення та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
03.06.2015 близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), проникли до приміщення сараю ОСОБА_7 , що розташований в господарстві за адресою АДРЕСА_3 , звідки викрали велосипед марки «Україна» вартістю 1123,78 грн. Залишаючи територію даного господарства ОСОБА_6 та особа щодо якої матеріали виділені в окреме провадження були помічені потерпілою ОСОБА_7 , яка розуміла протиправний характер дій ОСОБА_6 та особи щодо якої матеріали виділені в окреме провадження, а вони в свою чергу усвідомлюючи дану обставину довели свої злочинні дії по заволодінню майном ОСОБА_7 до кінця відкрито та у присутності потерпілої. Після чого ОСОБА_6 та особа щодо якої матеріали виділені в окреме провадження з викраденим майном з місця скоєного кримінального правопорушення зникли та викраденим розпорядилися на власний розсуд.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України не визнав, відмовився давати покази. Надаючи відповіді на запитання учасників провадженя пояснював, що інкримінованих йому органами досудового розслідування кримінальних правопорушень він не вчиняв. Дійсно він 02.06.2015, ввечері, перебував у господарстві с. Стара Басань Бобровицький район Чернігівська область вул.Свердлова, з гр. ОСОБА_8 , але потім пішов і не знає, що відбувалося далі. До викрадення велосипедів в ніч з 02.06.15 на 03.06.2015 з господарств ОСОБА_4 та ОСОБА_7 не причетний. Мотоцикл марки «Ява-350» він не викрадав і йому не зрозуміло чому його також обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.289 КК України. Обчинувачений вказав, що пояснення щодо обставин кримінальних правопорушень при проведенні слідчих експериментів він надавав під примусом та тиском працівників міліції. Також ОСОБА_6 зазначив, що він не переховувався від органів досудового розслідування, а поїхав у справах до м.Київ і з невідомих йому причин був оголошений у розшук органами досудового розслідування.
Хоча ОСОБА_6 не визнав своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст.186 та ч.2 ст.289 КК України, і таку його позицію суд розцінює, як спосіб захисту,обраний для себе обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних, перевірених і послідовно досліджених судом доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 03.06.2015 року близько 7 ранку він, у власному господарстві за адресою АДРЕСА_2 , виявив відсутність свого велосипеда марки «Україна», проте до органів міліції не звернувся. Він не бачив хто вчинив крадіжку його майна. Цього ж дня перебуваючи на роботі, потерпілий дізнався зі слів колеги, що в ніч з 02.06.2015 на 03.06.2015 було викрадено велосипед і з господарства гр. ОСОБА_7 . Через деякий час до нього приїхали працівники міліції та просили оглянути знайдений велосипед, що він і зробив та після цього написав заяву до міліції про крадіжку. Потерпілий також пояснив, що він був присутній при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого, при цьому останній без будь-якого примусу з боку працівників міліції добровільно показував та розказував обставини вчинення крадіжки велосипеда з господарства потерпілого, яку він здійснював за попередньою змовою з іншою особою.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснював, що 31.07.2015, ввечері, після повернення з роботи м.Київ на електропоїзді, він зійшовши на залізничній платформі «Марківці», виявив відсутність свого мотоцила Ява-350, номерний знак НОМЕР_1 , якого залишив вранці цього ж дня біля електроопори на зупинці «Марківці». Він повідомив про крадіжку до міліції і через декілька днів працівники міліції знайшли його мотоцикл з іншої сторони платформи «Марківці», у високій траві, у розібраному вигляді та повернули йому.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснювали, що ніякого психологічного чи фізичного тиску при проведенні слідчих експериментів 16.07.2015 та 18.09.2015 за участю обвинуваченого працівниками міліції на обвинуваченого не чинилося. Всі пояснення при проведенні всіх слідчих експериментів ОСОБА_6 давав добровільно, без будь-якого примусу зі сторони працівників слідчих органів, розказував та показував обставини вчинення кримінальних правопорушень, які до того не були відомі слідчому. Щодо посилання обвинуваченого на завдання тілесних ушкоджень працівниками міліції внаслідок яких було пошкоджено його ліву руку, то ОСОБА_9 пояснив, що після розшуку ОСОБА_6 його було доставлено до Бобровицького РВ УМВС, де він пояснював, що травму руки отримав при певних обставинах в м.Київ.
Допитаний в судовому засіданні начальник СВ Бобровицького РВ УМВС ОСОБА_11 пояснив, що він проводив слідчі експерименти 16.07.2015 року, де ОСОБА_6 в добровільному порядку, перебуваючи в нормальному стані, розповідав про обставини викрадення велосипедів з господарств ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за змовою з іншою особою. При проведенні слідчого експерименту в господарстві ОСОБА_4 були присутні двоє понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . При проведенні експерименту жодних незаконних дій психологічного чи фізичного характеру на обвинуваченого не чинилося, від учасників ніяких клопотань та зауважень на протокол слідчого експерименту не надходило, протокол всіма підписаний.
В судовому засіданні свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 пояснили, що 16.07.2015 року вони були запрошені працівниками міліції в якості понятих при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , який добровільно, без будь-якого примусу розказував та показував обставини вчинення ним разом з іншою особою крадіжки велосипеда з господарства ОСОБА_7 , а саме пояснював, яким чином вони проникли до сараю та як викрадали майно належне ОСОБА_7 . Пояснював, що потерпіла помітила їх дії, але вони продовжували їх і відкрито довели до кінця, вивівши велосипед з господарства ОСОБА_7 .
Свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в судовому засідання пояснили, що 18.09.2015 року вони були запрошені працівниками міліції в якості понятих при проведенні слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , який добровільно, без будь-якого примусу розказував та показував обставини вчинення ним кримінального правопорушення, щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, а саме пояснював де, як і коли він помітив мотоцикл Ява червоного кольору, як відвів його та заховав в кущах, а в подальшому розбирав на запчастини.
Крім того, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується також даними, які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту від 16.07.2015 року, де обвинувачений ОСОБА_6 розповів про обставини вчинення крадіжки велосипеда з господарства ОСОБА_4 разом з іншою особою (а.с.55-61); протоколі проведення слідчого експерименту від 16.07.2015 року, де обвинувачений ОСОБА_6 розповів про обставини вчинення грабежу потерпілої ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншою особою (а.с.70-77); протоколі проведення слідчого експерименту від 18.09.2015 року, де обвинувачений ОСОБА_6 розповів про обставини вчинення крадіжки мотоцикла Ява-350 належного потерпілому ОСОБА_5 з території залізничної платформи «Марківці», та як розбирав його на запчастини (а.с.171-176).
При проведенні слідчих експериментів під час досудового розслідування з участю захисника, ОСОБА_6 давав пояснення щодо інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які відрізняються від тих, які дані ним під час судового розгляду, що також свідчить про неправдивість слів обвинуваченого, який намагається уникнути відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення. Досліджені в суді докази, зокрема ті, які визнані належними та допустимими, не були спростовані стороною захисту.
Крім того, будь-яких даних про те, що свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зацікавлені у розгляді кримінального провадження на користь органів досудового розслідування, або вчиняли тиск на обвинуваченого, або мали б підстави його обмовити, у судовому засіданні не встановлено.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується також висновками проведених по справі судових експертиз про вартість викраденого майна.
Таким чином, позицію обвинуваченого, щодо невизнання своєї винуватості у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях суд розцінює як його намагання ввести суд в оману, направити по хибному шляху.
У судовому засіданні встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України. У судовому засіданні встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у приміщення, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні також встановлено, що своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.186, ч.2 ст.289 КК України при викладених у вироку обставинах.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує громадську небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, їх характер, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що його обтяжує, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.
Оскільки ОСОБА_6 вчинив три кримінальні правопорушення, то йому необхідно призначити покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих.
Цивільні позови у справі не заявлено.
Речові докази залишити в законному володінні потерпілого ОСОБА_5 . Витрати за проведення експертиз стягнути з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 2 ст. 185 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.
за ч. 3 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
за ч. 2 ст. 289 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією особисто належного йому майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 5 (п`ять) років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередню, тримання під вартою у Чернігівському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області, а строк утримання під вартою, з 18.09.2015 року, зарахувати в строк відбуття покарання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави за проведення судових експертиз 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 08 коп.
Речові докази: мотоцикл марки «Ява-350» д. н. з. НОМЕР_2 ЧНК переданий під розписку на зберігання власнику ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 ) залишити у його володінні.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги через Бобровицький районний суд Чернігівської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1