печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2014 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинене кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 05 травня 2014 року звернулась до слідчого судді і просить поновивши строки звернення із скаргою, зобов`язати прокуратуру м. Києва внести відомості викладені у її заява про вчинення кримінального правопорушення від 24 червня 2013року, 30 липня 2013 року та 24 листопада 2013 року до ЄРДР. Скарга обґрунтована тим, що вказаними заявами заявник повідомила прокуратуру м. Києва про вчинення злочинів експертами та керівництвом Київського міського центру судово-психіатричної експертизи та лікарів ПНЛ №1,2, про те вказані заяви були пере направлені до районних прокуратур, відповіді на свою заяву від 24 листопада 2013 року заявник не отримала.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_3 скаргу підтримала. Під час надання пояснень заявником було з`ясовано, що заява від 24 червня 2013 року була зареєстрована в книзі КОІП Київського слідчого ізолятора , а заяви від 30 липня 2013 року та 24 листопада 2013 року до вихідної кореспонденції Київського слідчого ізолятора зареєстровані не були, а отже не були направлені до прокуратури м. Києва. Пояснюючи пропуск строку звернення із скаргою заявник зазначила про свою необізнаність.

Прокурор прокуратури м. Києва ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, зазначаючи про те, що заява ОСОБА_3 від 24 червня 2013 року була направлена до прокуратури Подільського району м. Києва .

Вислухавши заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши відповідь прокуратури Дніпровського району м. Києві від 23 липня 2013 року , відповідь прокуратури м. Києва від 02 липня 2013 року про направлення заяви до прокуратури Подільского району м. Києва, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Під час судового розгляду встановлено, що 24 червня 2013 року заявник звернулась до прокуратури м. Києва із заявою.

Вказана заява 02 липня 2013 року була направлена до прокуратури Подільського району м. Києва, про що заявнику було відомо .

Також встановлено, що 06 серпня 2013 року до прокуратури м. Києва надійшло звернення ОСОБА_3 , яке 09 серпня 2013 року було направлено до прокуратури Дніпровського району м. Києва.

Заяви від 30 липня 2013 року та від 24 листопада 2013 року до прокуратури м. Києва від заявника ОСОБА_3 не надходили.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

У відповідності до положень ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3.6 наказу Генерального прокурора України №125 від 03 грудня 2012 року «Про затвердження Інструкції про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення», згідно з яким, заяви, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення, що надійшли до міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокуратур, прокуратур обласного рівня, але вчинені на території іншого міста, району, району в місті, області, за дорученням керівника цих прокуратур або керівника структурного підрозділу прокуратури обласного, міського рівня з дотриманням територіального принципу направляються до відповідної прокуратури через прокуратуру вищого рівня.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

З огляду на те, що з часу отримання відповіді від прокуратури м. Києва щодо перенаправлення заяви пройшло більше ніж десять днів, при цьому достатніх вагомих підстав для поновлення встановленого ст. 304 КПК України строку немає, а такоже те, що перенаправленням заяви ОСОБА_3 до прокуратури району м. Києва не порушені права заявника, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303-307,309 КПК України , слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинене кримінальне правопорушення, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1