Справа №212/9211/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002982 від 21.10.2015 року, № 0000567 від 20.10.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше неодноразово судимого:

- 18.11.2004 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч.1 ст. 186 КК України до штрафу 600 гривень;

- 16.03.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.15, 186 ч. 1, 76 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 14.12.2005 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 07.08.2008 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 10 днів;

- 18.01.2011 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 307 ч.2, 309 ч.2, 321 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 19.08.2014 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 10 днів;

- 14.05.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. ст. 186 ч. 2, 71 КК України до 4 років одного місяця позбавлення волі.

зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.186, ч.1 ст.187 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_4 , прокурор прокуратури Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 , повторно, 11 жовтня 2015 року приблизно о 22.30 годині, знаходячись біля зупинки громадського транспорту «Світанок», розташованої по вул. Ватутіна в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, побачивши незнайомого чоловіка, а саме - ОСОБА_7 , який стояв біля зупинки та рахував грошові кошти, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи із корисливих намірів, упевнившись в тому, що ОСОБА_7 ніхто не супроводжує та останній не звертає на нього уваги, з метою викрадення чужого майна, підійшов до останнього, усвідомлюючи, що його дії очевидні для ОСОБА_7 та оточуючих, схопив рукою за кофту, став тягнути за зупинку громадського транспорту, під час чого потерпілий ОСОБА_7 не втримавшись на ногах впав на землю.

Після чого ОСОБА_3 , побачивши безпорадний стан ОСОБА_7 та усвідомлюючи, що останній має при собі гаманець з грошима, проте не зможе здійснювати активний опір, продовжуючи свій злочинний намір, шляхом вільного доступу відкрито викрав із лівої кишені брюк належний ОСОБА_7 гаманець (матеріальної цінності не представляє), в якому знаходились грошові кошти в сумі 600 грн., та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_7 (матеріальної цінності не представляє), після чого ОСОБА_3 з викраденим майном з місця події зник, обернувши викрадене на свою користь, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 600 гривень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , 18 жовтня 2015 приблизно о 16.00 годині знаходячись у лісосмузі, яка розташована біля річки «Саксагань» по вул. Кресівській в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_6 , та реалізуючи свій злочинний намір напав на ОСОБА_6 /, застосувавши насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я особи, а саме - ударив рукою в обличчя ОСОБА_6 , від якого останній втратив рівновагу та впав на землю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця і садна обличчя, перелому кісток спинки носу з зміщенням уламків, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 2424 від 13.11.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликати короткочасний розлад здоров`я, після чого обшукав кишені куртки ОСОБА_6 /, та заволодів його мобільним телефоном «Flу-IQ-449», чорного кольору, вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 894 від 19.11.2015 року, складає 850 гривень, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 850 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України визнав в повному обсязі, у скоєному щиросердно розкаявся, пояснив обставини відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_7 . Також обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, щиросердно розкаявся та пояснив обставини вчиненого ним нападу на потерпілого ОСОБА_6 з метою заволодіння його майном, вказавши як саме наніс потерпілому удар, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив обставини вчинення злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , пояснив, що на теперішній час будь- яких претензій матеріального та морального характеру не має, питання призначення покарання покладає на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, крім того, він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.

З`ясувавши думку прокурорів, потерпілого, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, потерпілого, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України доведена в повному обсязі, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, а також за ч.1 ст.187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

При призначенні покарання, суд керується положенням ст. 65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим відносяться до категорії тяжких злочинів, обвинувачений раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно .

Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щиросердне розкаяння.

Обтяжуючою покарання обставиною, згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, останній раз 14.05.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.186, ст.71 КК України, на шлях виправлення не став і знову вчинив ряд умисних злочинів, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій ч.2 ст.186 КК України, ч.1 ст.187 КК України, з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин, за сукупністю злочинів, застосувавши принцип поглинення менш суворо покарання більш суворим та за сукупністю злочинів, частково приєднавши не відбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2015 року за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі. Підстав для застосування ст. 75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України: мобільний телефон «Flу-IQ-449», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , гаманець та пенсійне посвідчення , що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у останніх за належністю.

Процесуальних витрат по справі немає, цивільні позови не заявлені.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити незмінним , до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369,370,371 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.1 ст.187 КК України у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі;

-за ч.2 ст.186 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворо більш суворим покаранням, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.05.2015 року за ч.2 ст.186, ст.71 КК України у вигляді чотирьох років одного місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з 10.12.2015 року .

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 перебування під вартою з 19.10.2015 року по 10.12.2015 року.

Захід забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін, до набрання вироком законної сили.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Flу-IQ-449», який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , гаманець та пенсійне посвідчення , що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити у останніх за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України, особою, що перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1