ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

іменем україни

24 вересня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

у складі колегії:

головуючого ОСОБА_13.,

суддів ОСОБА_14., ОСОБА_15.,

при секретарі ОСОБА_16.,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060, за касаційними скаргами заступника прокурора Сумської області та представника потерпілих ОСОБА_1 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 жовтня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 22 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки м. Суми, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимої,

яку визнано невинуватою у пред'явленому обвинуваченні та виправдано у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_17.,

захисника ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ звернулись заступник прокурора Сумської області та представник потерпілих ОСОБА_1 із касаційними скаргами на вищевказані судові рішення щодо ОСОБА_2

У касаційних скаргах:

- прокурор порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_2 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що вирок суду не відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки судом не наведено докладених мотивів, чому взято до уваги одні докази, а докази обвинувачення відкинуто, окремим доказам обвинувачення взагалі не надано оцінки, зокрема, показанням свідків, письмовим доказам. Вважає, що суд апеляційної інстанції всупереч вимог ст. 419 КПК України не навів докладних підстав, з яких апеляційну скаргу прокурора визнано необґрунтовано. Посилається на те, що місцевий суд безпідставно не послався на положення ст. 284 КПК України при ухваленні вироку, а апеляційний суд на дане порушення уваги не звернув.

- представник потерпілих ОСОБА_1 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_2 та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Вважає безпідставним рішення суду про виправдання ОСОБА_2 у вчиненні злочинів. Посилається на те, що суд не навів докладних мотивів, чому взяв до уваги показання ОСОБА_2, які вона змінила у судовому засіданні, а інші докази відкинув. Не погоджується із тим, що прокурором було зменшено обсяг обвинувачення. За змістом скарги також фактично посилається на неповноту та однобічність судового слідства, невідповідність висновків суду обставинам кримінального провадження.

За вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 жовтня 2014 року ОСОБА_2 визнано невинуватою у пред'явленому обвинуваченні та виправдано у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України за недоведеністю вчинення нею кримінальних правопорушень.

Ухвалою суду апеляційної інстанції вирок щодо ОСОБА_2 залишено без змін.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_2 обвинувачувалась у тому, що вона у січні 2006 року з метою отримання кредиту в філії АКБ "Імексбанк" в м. Суми на придбання автомобіля "ЗАЗ-Daewoo", за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження, з використанням комп'ютерної техніки, в офісі ВПП "Атлант" по вул. Набережна р. Стрілка, 6 м. Суми виготовили на її ім'я фіктивну довідку про доходи від 27.01.2006 року, до якої внесли завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_2 у період із 01.07.2005 по 31.12.2006 року працювала бухгалтером на ВПП "Атлант" і отримувала заробітну плату кожного календарного місяця в сумі 11 621 грн, підробили на ній підписи від імені директора ОСОБА_4 та головного бухгалтера ОСОБА_5, які у той час у підприємстві не працювали, та завірили його печаткою та штампом.

30.01.2006 року ОСОБА_2 із використанням зазначеної довідки, уклала з філією АКБ "Імексбанк" в м. Суми кредитний договір, за яким отримала кредит на придбання автомобіля у сумі 34 425 грн., та договір купівлі-продажу автомобіля "ЗАЗ-Daewoo" із АТ "Українська автомобільна корпорація", що розташована за адресою: м. Суми, вул. Роменська, 98, після чого разом із особою, матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження, зареєстрували автомобіль на ОСОБА_2

Крім цього, діючи повторно ОСОБА_2, за попередньою змовою із особою, матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження, таким самим способом у тому ж місці виготовили на її ім'я фіктивну довідку про доходи № 30 від 27.02.2006 року до якої внесли завідомо неправдиві відомості про те, що ОСОБА_2 у період з 01.08.2005 року по 31.01.2006 року працювала старшим менеджером ВПП "Атлант" і отримала дохід в сумі 11 120 грн, а у подальшому на підставі вказаного документу, уклала з Сумською філією ЗАТ КБ "Приватбанк" , розташованому по вул. Харківська, 9/1 в м. Суми кредитний договір, за яким отримала кредит в сумі 36 000 грн на купівлю автомобіля "ЗАЗ-Daewoo".

Крім цього, ОСОБА_2 обвинувачується також у тому, що вона, діючи за попередньою змовою групою осіб із особою, матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження, шляхом обману і зловживання довірою заволоділа будинком та земельною ділянкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на загальну суму 258 854 грн, що є особливо великим розміром за таких обставин.

В жовтні 2005 року особа, матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження, з метою подальшого отримання іпотечних кредитів під заставу нерухомого майна, вирішила незаконно заволодівати майном осіб похилого віку, шляхом обіцянок довічного утримання, насправді укладаючи договори купівлі-продажу за цінами значно нижчими ринкових та з подальшим ухиленням від сплати грошей та виконання взятих на себе зобов'язань. Для реалізації злочинних намірів ця особа підшукала подружжя пристарілих (нині покійних) ОСОБА_6 та ОСОБА_7, інвалідів 1 групи, які мешкали у власному домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 та потребували постійної допомоги, у зв'язку з чим тривалий час підшукували для себе опікунів. Після пожежі, яка відбулась у червні 2006 року у будинку ОСОБА_6, входячи до них у довіру шляхом обіцянок відремонтувати будинок та годувати й доглядати їх до смерті, ця особа отримала доступ у будинок під приводом ремонту та з метою подальшого незаконного заволодіння вищевказаним майном заволоділа необхідними документами, на підставі яких відновила право власності ОСОБА_6 на будинок та земельну ділянку.

Після цього, особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, вступила у попередню змову із ОСОБА_2, та скориставшись фізичними і психічними вадами ОСОБА_6, запевнивши останніх про укладення договору довічного утримання та взяття на себе зобов'язань їх поховати, отримали від ОСОБА_6 згоду на оформлення цієї угоди у нотаріуса, після чого 14.07.2006 року привезли його, а також невстановлену слідством жінку похилого віку під виглядом ОСОБА_7, до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_8, та вводячи в оману ОСОБА_6 й нотаріуса, повідомили про бажання ОСОБА_6 продати ОСОБА_2 належний йому будинок та земельну ділянку, при цьому остання запевнила нотаріуса, що передала ОСОБА_6 грошові кошти за майно на загальну суму 110 000 грн. Після перевірки всіх необхідних документів нотаріус оформила договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки і заяву від імені ОСОБА_7 про її згоду на продаж нерухомості. У цей же день та у цього ж нотаріуса на підставі вказаних угод ОСОБА_2 оформила доручення на право розпорядження вищезазначеним майном на ім'я особи, матеріали справи щодо якої виділені в окреме провадження.

Виправдовуючи ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 358 КК України, суд дійшов висновку, що наданими стороною обвинувачення доказами не підтверджено вину ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, у яких вона обвинувачується, у зв'язку з чим вона підлягає виправданню за недоведеністю вчинення нею кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав касаційні скарги та вважав, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, думку захисника, який зазначив про необґрунтованість касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені у скаргах, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. З урахуванням наведеного доводи касаційних скарг щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, неповноти судового розгляду перегляду у касаційному порядку не підлягають.

При перевірці матеріалів кримінального провадження судом касаційної інстанції установлено, що суд апеляційної інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, не погоджуючись із постановленим щодо ОСОБА_2 вироком, на нього було подано апеляційні скарги прокурором, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, а також представником потерпілих ОСОБА_1

Перевіряючи матеріали кримінального провадження за вказаними апеляційними скаргами апеляційний суд дійшов висновку про те, що виправдувальний вирок місцевого суду є законним і обґрунтованим.

Разом із цим, відповідно до положень ст. 419 КПК України в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду повинні зазначатись узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги, мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, якими він керувався, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Тобто, в своїй ухвалі суд апеляційної інстанції повинен був проаналізувати усі доводи, зазначені в апеляційній скарзі, зіставити їх з наявними у справі доказами та дати на кожен із них вичерпну відповідь.

Переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_2, апеляційний суд повною мірою не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, оспорюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_2, прокурор наводив доводи про те, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 370 КПК України, оскільки не взяв до уваги докази винуватості виправданої особи за ч. 2 ст. 358 КК України, надані стороною обвинувачення: показання свідків, яких було допитано у судовому засіданні, зокрема, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, показання якої взагалі не оцінювались у вироку, не навів мотивів для визнання достовірними показань свідка ОСОБА_12, який є рідним братом обвинуваченої та якого постановою Білопільського районного суду Сумської області від 13 лютого 2014 року звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 358 КК України за дії щодо підробки документів за тиках самих фактичних обставин, що і у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_2, що на думку прокурора свідчило про його заінтересованість.

Між тим, цих доводів прокурора апеляційний суд належним чином не перевірив і не зазначив у своїй ухвалі підстав, через які вважає їх необгрунтованими, а лише послався на те, що висновок місцевого суду про виправдання ОСОБА_2 за цим епізодом є правильним.

В ухвалі суду апеляційної інстанції всупереч вимогам ч. 1 ст. 94 КПК України відсутні переконливі мотиви, чому сукупності зібраних під час судового провадження доказів винуватості виправданого недостатньо.

Поза увагою апеляційного суду залишилося також те, що виправдувальний вирок щодо ОСОБА_2 не містить обґрунтування конкретної підстави для виправдання останньої, передбаченої ч. 1 ст. 373 КПК України, що суперечить положенням п. 1. ч. 3 ст. 374 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги представника потерпілих ОСОБА_1 апеляційний суд положень ст. 419 КПК України також повною мірою не дотримався, свої висновки про залишення апеляційної скарги без задоволення належним чином не мотивував, не дав в ухвалі вичерпної відповіді на них, висновки місцевого суду про наявність підстав для виправдання ОСОБА_2 фактично не перевіряв із наведенням докладних мотивів для визнання їх обґрунтованими, а лише послався на те, що висновок суду про виправдання ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КПК України є правильним, що свідчить про формальний розгляд кримінального провадження судом апеляційної інстанції.

Крім цього, ухвала Апеляційного суду Сумської області від 16 жовтня 2014 року, постановлена у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_12 за ч. 4 ст. 190 КК України за аналогічних фактичних обставин, яку взяв до уваги апеляційний суд при обґрунтуванні своєї ухвали, скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 квітня 2015 року із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

У зв'язку з наведеним, касаційні скарги прокурора та представника потерпілих ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, а ухвала Апеляційного суду Сумської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_2 - скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді у суді апеляційної інстанції суду необхідно вжити всіх передбачених законом заходів до повного, всебічного й об'єктивного розгляду кримінального провадження, дати висновкам суду першої інстанції належну оцінку, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляційних скаргах (з урахуванням доводів у касаційних скаргах), та прийняти законне й обґрунтоване рішення, виклавши його у відповідному процесуальному документі згідно з вимогами закону.

З урахуванням наведеного, керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Касаційні скарги прокурора та представника потерпілих задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_2 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15