справа 1-103/2010 р.
ВИРОК

іменем України

19 березня 2010 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді Федорової Л.П.

при секретарі Шарун В.В.

за участю прокурора Заболотного А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не військовозобов"язаного, не одруженого, не працюючого, судимого 10 лютого 2009 року Дубенським міськрайонним судом по ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, іспитовим строком на 3 роки,

обвинувачується по ч.2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2009 року біля 4 год. ранку ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, біля будинку № 190 по вул.Грушевського в м.Дубно, побачив незнайомого йому ОСОБА_2, який перебував також в стані алкогольного сп"яніння. Керуючись корисливими спонуканнями, скориставшись його станом, повторно, відкрито вирішив викрасти в нього цінності. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_2 та в присутності ОСОБА_3, який розумів протиправний характер дій, викрав відкрито з кишені сорочки пачку цигарок "Ватра" вартістю 5 грн., а потім, пригрозивши ОСОБА_2 застосуванням до нього насильства, яке не є небезпечним для здоров"я, заволодів його мобільним телефоном "Нокія 1600" із зарядним пристроєм, вартістю 183 грн. 91 коп. Викрадене перевів у своє протиправне володіння, заподіявши ОСОБА_2 майнової шкоди на суму 188 грн. 91 коп.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав, дав показання, що 18 серпня 2009 року він з ОСОБА_3 йшов на залізничний вокзал, біля тротуару побачили чоловіка, який лежав і був побитий. Він підійшов до чоловіка та запитав що з ним сталося, попросив у нього закурити. Чоловік сказав, що цигарок у нього немає, але він йому не повірив і сам почав шукати цигарки. З кишені витягнув пачку цигарок і забрав собі. Потім запитав у чоловіка чи немає у нього пару рублів, щоб купити спиртне. Чоловік сказав що немає. Він йому не повірив і почав сам шукати по кишенях. Щось знайшов, і сказав чоловікові, щоб він дістав з кишені те, що має і віддав по-доброму. Чоловік витягнув з кишені мобільний телефон і зарядний пристрій і віддав йому. Телефон в магазині "Хмільники" він запропонував охоронцю, за що отримав 50 грн. Гроші використав на продукти харчування та спиртне. В скоєному розкаюється.

У відповідності до ст. 299 КПК України за пропозицією підсудного, суд визнав недоцільним дослідження доказів у повному обсязі. При цьому суд переконався, що підсудний не заперечує проти дослідження доказів добровільно, підстав для сумнівів у добровільності та істиності його позицій немає.

ОСОБА_1 роз»яснено, що у цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши зібрані і перевірені в суді докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що злочин мав місце, скоїв його підсудний, дії якого вірно вірно кваліфіковано по ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) поєднаний з погрозою застосування насильстава, яке не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого, вчинений повторно.

Обираючи міру покарання підсудному суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу винного, який в скоєному розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, добровільно відшкодував заподіяні збитки, обтяжуючу вину обставину це вчинення злочину в стані алкогольного сп"яніння, і вважає, що його виправлення і перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.

10 лютого 2009 р. вироком Дубенського міськрайонного суду ОСОБА_1 засуджений по ст. 185 ч.3, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням, іспитовим строком на 3 роки.

Зі схеми № 1 встановлено, що ОСОБА_1 страждає хронічним алкоголізмом та потребує лікування від алкоголізму. Суд вважає, що хвороба підсудного не становить небезпеки для здоров"я інших осіб, а тому примусове лікування йому застосовувати недоцільно.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним по ч.2 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду від 10 лютого 2009 року і призначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання рахувати з 4 січня 2010 року.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази: мобільний телефон "Нокія 1600" залишити в користуванні ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя