Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа №283/1085/15-к
провадження №1-кп/279/29/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в колегіальному складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з секретарем ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармійськ Кокчетавської області республіки Казахстан, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого: 11.02.2008 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст.186,ч.2,69,ч.1 КК України до 3 р.п/в; 19.04.2012 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст.395,186,ч.2,70,ч.1 КК України до 4 р.6 міс.п/в проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.187,ч.4;115,ч.2,п.4,п.6,п.12 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.187,ч.4;115,ч.2,п.4,п.6,п.12 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 27.01.2015 року близько 19-ої години, за попередньою змовою між собою, проникнувши до приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_3 , вчинили розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном, під час якого умисно зі значною силою прикладення нанесли декілька ударів кулаками рук по голові та обличчю ОСОБА_11 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження у виді синця правої лобноскроневої ділянки, ссадин лобної ділянки справа, а ОСОБА_9 , діючи в межах єдиного умислу з ОСОБА_10 , наніс декілька ударів дерев`яною палицею по шиї потерпілого, спричинивши ОСОБА_11 тілесне ушкодження у виді переломів під`язикової кістки та хрящів гортані, від яких потерпілий впав на підлогу горілиць. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з особливою жорстокістю нанесли потерпілому, що знаходився в лежачому положенні, численні удари ногами в область грудної клітини та по тулубу, спричинивши ОСОБА_11 закриту тупу травму органів грудної клітки з переломами тіла грудини, ребер з пошкодженням пристінкової плеври та пошкодженням нижньої долі лівої легені, розриву печінки, переломів під`язикової кістки та хрящів гортані, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеню, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи, від якої настала смерть потерпілого, та таким чином вбили ОСОБА_11 , після чого заволоділи майном потерпілого на загальну суму 375 грн., а саме: грошовими коштами в сумі 200 грн., мобільним телефоном марки «Samsung-SGH-C230» вартістю 150 грн. з карткою оператора мобільного зв`язку вартістю 25 грн. .
Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст.187,ч.4 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ст.115,ч.2,п.4,п.6,п.12 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ст.187,ч.4 КК України.
Своїми умисними діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ст.115,ч.2,п.4,п.6,п.12 КК України.
Вчинений обвинуваченими розбій було поєднано з проникненням в житло, однак, враховуючи, що така кваліфікуюча ознака обвинуваченим не інкримінована, суд, розглянувши справу згідно вимог ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, позбавлений можливості вийти за межі такого обвинувачення, оскільки це погіршить становище осіб, відносно яких здійснюється кримінальне провадження.
Вказані встановлені судом обставини підтверджуються показаннями обвинувачених, потерпілого, свідків, висновками експертиз, письмовими доказами, дослідженими безпосередньо судом в судовому засіданні.
Висновки щодо доведеності вини обвинувачених, їх ролі у вчиненні злочинних дій судом зроблені на підставі аналізу отриманих та досліджених безпосередньо під час судового розгляду доказів.
Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину та цивільний позов потерпілого визнав повністю та показав, що в січні 2015 року працював в м.Києві на будівництві разом з обвинуваченим ОСОБА_10 .. Ввечері 25.01.2015 року, коли прийшов на квартиру, де вони разом проживали, сказав ОСОБА_12 про те, що йому потрібно забрати телевізор. Про свої дійсні наміри тому нічого не повідомляв. 27.01.2015 року близько 18-ої години електропотягом вони разом прибули в с.Тишів Малинського району та пішли до будинку ОСОБА_11 , в якого він був раніше з племінником ОСОБА_11 . ОСОБА_13 , якого також знав по роботі в м.Києві. Коли підійшли до домоволодіння ОСОБА_11 , він наказав ОСОБА_10 чекати його надворі. Той залишився біля хвіртки. Він постукав у вікно літньої кухні, в якій проживав ОСОБА_11 та повідомив, що його прислав його племінний ОСОБА_14 , який має незабаром підійти. ОСОБА_11 відкрив йому двері, коли він зайшов, то господар став питати про ОСОБА_14 . Він мав намір забрати належний ОСОБА_11 телевізор, який бачив в нього під час попереднього візиту, тому почав говорити, що ОСОБА_14 скоро має прийти. Телевізор хотів викрасти, коли потерпілий відволічеться, тому намагався змусити його вийти з приміщення, щоб забрати телевізор та втекти. Оскільки той не виходив, то наказав йому віддати телевізор. Тоді ОСОБА_11 взяв качалку та почав нею замахуватись на нього, вимагаючи, щоб він пішов, намагався зателефонувати ОСОБА_14 . В цей час в приміщення увійшов ОСОБА_10 , попив води, взяв у нього цигарку та вийшов. ОСОБА_11 став кричати та виганяти його. Тоді він вихопив у ОСОБА_11 качалку, щоб той не вдарив нею його, та вдарив нею 3 рази потерпілого по шиї спереду. Коли ОСОБА_11 впав, то він п`ятою правої ноги наніс йому декілька ударів зверху до низу по грудній клітині. Потерпілого почав бити, бо той намагався вдарити його. Наміру вбивати не мав. Після цього скинув з ліжка речі, які знаходились на ньому, та поклав ОСОБА_11 на ліжко, накинувши на нього ковдру. Потерпілий дихав. Коли скидав речі, то з наволочки подушки випали гроші, приблизно 200 грн., які він забрав. Також забрав мобільний телефон. На светр, в який він був одягнений, потрапила кров ОСОБА_11 .. Той светр належав ОСОБА_10 , але він надягнув його, коли їхали в село, бо свої речі виправ. З будинку забрав металеву кружку, з якої пив воду ОСОБА_10 , та яка впала в кров, щоб не подумали, що потерпілого вбив ОСОБА_10 .. Вимкнувши в приміщенні світло, вийшов. Всього в будинку перебував близько 10 хвилин. ОСОБА_10 , який був в дворі, сказав, що все нормально, що телевізор не забрав, бо він поганий. І вони пішли на залізничну станцію. По дорозі дав ОСОБА_10 50 грн., щоб той придбав в магазині пива. По дорозі викинув кружку та телефон. Електричкою повернулись до Києва. Про те, що відбувалось в будинку, ОСОБА_10 не розповідав.
Під час слідчого експерименту з застосуванням відеозапису, він говорив, що всі ці дії вчиняв ОСОБА_10 , бо йому так порадили говорити працівники міліції. Він давав неправдиві показання, щоб уникнути відповідальності. ОСОБА_10 запропонував поїхати з ним, бо самому було скучно їхати і треба було допомогти перевезти телевізор, який планував викрасти.
Переглянувши в судовому засіданні відеозапис слідчого експерименту від 31.01.2015 року за участю ОСОБА_9 та сприйнявши таким чином його показання особисто, суд встановив, що під час вказаної слідчої дії ОСОБА_9 давав показання, в яких всю злочинну роль відвів обвинуваченому ОСОБА_10 .. Показав про те, що першим в літню кухню, в якій проживав потерпілий, зайшов ОСОБА_10 .. Детально описував приміщення літньої кухні, розташування в ньому предметів. Зазначав, що коли він увійшов до приміщення, то побачив, що ОСОБА_10 , знаходячись за спиною ОСОБА_11 , наніс потерпілому близько семи ударів кулаками рук по потилиці, показував, де знаходились потерпілий та ОСОБА_10 , який бив потерпілого кулаками по голові, демонстрував нанесення ОСОБА_10 ударів на манекені, описував взаєморозташування учасників події, вказав, що стояв за спиною у ОСОБА_12 , коли той почав бити потерпілого по потилиці, наніс тому 7 ударів, після яких потерпілий впав. Після цього ОСОБА_10 тричі вдарив лежачого на підлозі потерпілого дерев`яною палкою по шиї, потім наніс 3-4 удари п`ятою ноги в грудну клітину. Потерпілий опору не чинив. ОСОБА_10 з табурету взяв ніж та хотів вдарити ним потерпілого. Тоді він забрав ножа. ОСОБА_10 попросив його допомогти покласти діда на ліжко. Він взяв за плечі, а той за ноги та поклали чоловіка на ліжко. ОСОБА_10 накрив його тіло ковдрами та матрацом. Дістав подушку, під якою знаходились гроші в сумі близько 200 грн., які взяв собі. Коли виходили, то потерпілий ще дихав. Крім грошей ОСОБА_10 забрав телефон потерпілого, сало з холодильника, кружку з водою, з якої пив воду. Телевізор, за яким прийшли до потерпілого, вони не забрали, бо не було куди його покласти. Показав місце, де викинули ніж, який взяли в приміщенні потерпілого, сім-картку, пляшку з-під пива.
Показання під час вказаної слідчої дії обвинувачений давав вільно, послідовно, уточнював деталі події, розповідав про деталі, які не могли бути відомі працівникам, такі як місце знаходження дерев`яної палиці, ножа, вилучення з приміщення кружки, продуктів харчування.
Зазначенні показання ОСОБА_9 судом сприймаються критично та розцінюються як намагання уникнути відповідальності та покращити своє становище. Даючи показання в присутності захисника під час проведення слідчого експерименту, ОСОБА_9 , описуючи фактичні обставини, які мали місце, приховував свою участь в них, а під час судового розгляду намагався взяти всю вину на себе, сподіваючись, що в такому разі можливо покращення його становища за відсутності певних кваліфікуючих вчинене діяння ознак.
Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів та цивільний позов не визнав. Під час допиту в судовому засіданні показав, що на пропозицію ОСОБА_9 поїхав з ним за телевізором в село Малинського району. До села приїхали електропоїздом, пішли до будинку, на який вказав ОСОБА_15 . Він залишився стояти за парканом. Чекав хвилин 15-20, потім зайшов у подвір`я, бо хотів пити та курити. Двері в приміщення йому відкрив ОСОБА_9 , поряд з ним стояв господар. Він попросив води та цигарку. ОСОБА_9 дозволив йому напитись, дав цигарку та наказав вийти, був знервований. Він вийшов, курив та чекав надворі. Недопалок викинув надворі біля сосни, в будинку не курив. ОСОБА_9 вийшов хвилин через 15, був без телевізора, пояснив, що такий телевізор їм не потрібен, був трохи знервованим. Пішли на залізничну станцію. Дорогою ОСОБА_9 дав йому 50 грн., за які він купив 2 літри пива. Приїхавши до Києва, ще купували пиво. Повернувшись на квартиру, виправ свої речі, бо вони були брудні. Коли приїхали, то ОСОБА_9 сказав, що необхідно випрати речі. Про подію в будинку нічого не розповідав, говорив, що була якась сварка. В той день він був одягнений в спортивні штани, кофту, куртку, кросівки. ОСОБА_9 був вдягнений в джинси, куртку, його светр, кросівки. ОСОБА_9 перевдягнувся, замочив свої речі, виправ їх. Потім він також виправ свої речі. Після затримання працівниками міліції він показань не давав, під час проведення слідчого експерименту його залякували, чинили психологічний тиск, говорили, які показання слід давати. Просив його виправдати, бо злочинів не вчиняв.
Переглянувши в судовому засіданні відеозапис слідчого експерименту від 05.03.2015 року за участю ОСОБА_10 та сприйнявши таким чином його показання особисто, суд встановив, що ОСОБА_10 в присутності понятих та захисника давав послідовні показання про те, що саме він постукав до помешкання потерпілого. Коли той його впустив, то він, присівши в кімнаті на табурет, викурив декілька сигарет, недопалки викидав у грубу, що свідчить про те, що в приміщенні він знаходився тривалий час. Через деякий час вийшов і тоді ОСОБА_9 , який знаходився на дворі, сказав йому, що з потерпілим потрібно щось робити. Бити потерпілого він відмовився. Тоді ОСОБА_9 сам постукав в двері і коли потерпілий їх відкрив, то він ( ОСОБА_15 ) почав наносити йому удари в обличчя, палицею, яку взяв в приміщенні літньої кухні, наніс потерпілому удари по шиї. Коли той впав, ОСОБА_9 п`ятою ноги почав наносити йому удари в область грудної клітини. Наніс понад 10 ударів. ОСОБА_9 в речах, які висіли на вішаку, наказав йому шукати гроші. Грошей він не знайшов. Степан просив, щоб він допоміг вкласти діда на ліжко. Тоді він взяв його за руки, а ОСОБА_16 - за ноги, та поклали на ліжко, вкривши речами. З під-подушки випали гроші, які вони забрали. Забрали також телефон, ніж та кружку, з якої він пив воду. Він особисто наніс потерпілому лише один удар п`ятою в грудну клітину.
Як свідчить відеозапис слідчої дії, показання ОСОБА_10 давав вільно, вони були послідовними, відповідав на запитання та уточняв місцезнаходження певних речей та учасників події, вільно орієнтувався в обстановці помешкання. Зроблена стороною захисту заява про недопустимість як доказу протоколу вказаної слідчої дії через порушення права ОСОБА_10 на захист через те, що протокол про його затримання 30.01.2015 року було складено пізніше, а захисника до нього допустили 31.01.2015 року, є безпідставною, оскільки така слідча дія проводилась 05.03.2015 року в присутності захисника, яким будь-які зауваження щодо незаконності її проведення не робились.
Невизнання ОСОБА_10 своєї причетності до вчинення злочинів судом розцінюється як форма самозахисту та використання принципів свободи від самовикриття та права не свідчити проти себе. Однак судом враховується те, що під час слідчого експерименту ОСОБА_10 повідомляв про обставини, які свідчать про те, що він був на місці злочину, знав про його вчинення та приймав в ньому участь, приховував сліди вчиненого.
Потерпілий ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_11 був його батьком. По-сусідству з батьком проживав їх родич ОСОБА_17 , який часто допомагав батькові, привозив йому цигарки. Напередодні вбивства він був у батька в суботу, той говорив, що ОСОБА_14 має привезти йому цигарки. Дізнався, що в неділю за 2-3 дні до вбивства до батька приїздив ОСОБА_14 з ОСОБА_15 . Батько проживав в літній кухні, а бабуся в будинку. Батько був невисокого зросту, мав хворі ноги, тому важко пересувався, завжди замикався і незнайомим не відчиняв, отримував пенсію, яку зберігав в кишенях та під подушкою. Батько повідомив, що з пенсії відклав 400 грн., щоб їхати до ОСОБА_18 . Про вбивство довідався від тітки.
Свідок ОСОБА_17 (племінник загиблого) свідчив про те, що знайомий з обвинуваченими. З ОСОБА_9 познайомився в ОСОБА_19 , разом працювали. Коли їхав додому, то зустрів ОСОБА_9 , який говорив, що не має грошей, голодує, тому напросився поїхати з ним та допомогти. Після приїзду наступного дня в неділю, вони разом ходили до дядька, занесли йому цигарки, купили хліба та цукру. На покупки гроші давав дядько, бачив в нього близько 200 грн.. Звідки дядько діставав гроші, бачив і ОСОБА_9 ..
Свідок ОСОБА_20 (продавець магазину в с.Тишів) показала, що запам`ятала обвинуваченого ОСОБА_10 , який в кінці січня 2015 року купував в магазині пляшку пива. Вона звернула на нього увагу, тому що він був немісцевим. Пізніше слідчий пред`являв їй для впізнання фотознімки, на яких вона його впізнала, оскільки з часу події минуло небагато часу і вона добре запам`ятала його обличчя.
Свідок ОСОБА_21 дав показання про те, що по роботі познайомився з обвинуваченим ОСОБА_22 , який познайомив його з ОСОБА_23 , якого привіз до ОСОБА_19 . Перед Новим 2015 роком ті попросили в нього дозволу пожити в його квартирі, пояснювали, що бажають працевлаштуватись у ОСОБА_19 . Він погодився. В його квартирі хлопці проживали періодично. Від працівників міліції довідався, що ОСОБА_9 та ОСОБА_24 заарештували за вбивство. За день до можливого вбивства ОСОБА_25 кудись поїхав сам, а через день забрав ОСОБА_24 і вони поїхали разом. Вранці наступного дня приїхав лише ОСОБА_26 та повідомив, що ОСОБА_25 знаходиться в лікарні. Наступного дня приїхав і ОСОБА_25 та попросив його придбати миючий засіб, щоб випрати речі. Він придбав миючий засіб, хлопці випрали та сушили свої речі. Спочатку речі прав ОСОБА_25 , а потім і ОСОБА_27 .. В той день ОСОБА_25 був вдягнений у джинси, його кросівки та світлий светр. Светр належав ОСОБА_28 , але в той день в нього був вдягнений ОСОБА_25 .. На кросівках та светрі він бачив плями крові. На одязі ОСОБА_24 крові не бачив. Коли ОСОБА_26 приїхав, то був вдягнений у куртку, темну кофту, спортивні штани, туфлі чи кросівки. При них нічого не було, відчувався запах пива, про гроші нічого не говорили. ОСОБА_25 пояснив, що вони з кимось побились, тому він потрапив у лікарню, з якої втік. Працівникам міліції він видав речі обвинувачених, серед яких був і світлий в`язаний светр, в який був вдягнений ОСОБА_25 , свої кросівки, які він дозволив йому взути. Вказаний свідок посвідчив про те, що саме ОСОБА_26 , повернувшись після вчинення злочинів, повідомив йому про бійку, в якій він та ОСОБА_25 приймали участь, що після вчиненого обвинувачені прали свої речі, намагаючись знищити сліди злочину.
Свідок ОСОБА_29 дала свідчення про те, що по роботі познайомилась з ОСОБА_22 , а потім і з ОСОБА_23 , які проживали в квартирі разом з нею та ОСОБА_30 .. Проживали вони періодично, разом святкували Новий Рік та Різдво. Одного дня приїхав ОСОБА_26 , а наступного і ОСОБА_25 .. ОСОБА_25 попросив купити пральний порошок, щоб випрати речі. Він був вдягнений у в`язаний светр, кросівки, джинси. На светрі після прання залишилась пляма, схожа на кров. Той светр вона бачила на ОСОБА_31 , коли він приїхав. Кросівки також були брудні. ОСОБА_26 говорив, що вони з кимось побились і ОСОБА_25 у лікарні. Коли працівники міліції приїхали забирати їх речі, то говорили, що вони вбили людину в селі.
Свідки ОСОБА_32 та ОСОБА_33 свідчили про те, що були присутні під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_9 , який добровільно, без будь-якого примусу давав показання щодо обставин злочину, самостійно все показував та розповідав про свої дії та дії іншого співучасника, вільно орієнтувався в приміщенні. Разом з ним знаходився його захисник. ОСОБА_9 був тверезий, оскільки вони їхали з ним поряд і запаху спиртного не відчували.
Показання вказаних свідків спростовують твердження ОСОБА_9 про те, що показання від давав під психологічним примусом, будучи в стані сп`яніння.
Протоколом огляду від 28.01.2015 року приміщення літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_3 та фототаблицею до нього зафіксовано обстановку на місці злочину, виявлення трупа ОСОБА_11 , слідової інформації (відбитків пальців рук), вилучення речових доказів (недопалків цигарок, милиці зі слідами речовини бурого кольору) та знаряддя злочину (дерев`яної палиці), які в подальшому були піддані експертним дослідженням.
У фототаблиці до вказаного протоколу зафіксовано положення тіла ОСОБА_11 , одяг на ньому, кишені якого були вивернути назовні (фото13,14), плями крові на підлозі кухні, місце знаходження милиці, на якій виявлено плями крові округлої форми у виді бризок (фото 7,10,15), місце знаходження дерев`яної палиці (фото 9,16), недопалків цигарок (фото 10).
Відповідно до висновку експерта №22 від 10.04.2015 року причиною смерті ОСОБА_11 стала закрита тупа травма органів грудної клітки з переломами тіла грудини, ребер з пошкодженням пристінкової плеври та пошкодженням нижньої долі лівої легені, розриву печінки, переломів під`язикової кістки та хрящів гортані, яка ускладнилась травматичним шоком важкого ступеню, що зумовило зупинку серцевої діяльності, дихання, функцій центральної нервової системи. Смерть настала в термін 27.01.2015 року з 19-ої до 21-ої години. При судово-медичному дослідженні трупа також були виявлені легкі тілесні ушкодження у виді синця правої лобноскроневої ділянки, ссадин лобної ділянки справа. Всі зазначені ушкодження були прижиттєвими, могли виникнути в результаті дії різних предметів внаслідок нанесення численних (не менше 12 ) ударів руками, ногами, дерев`яною палицею. Потерпілий в момент нанесення йому ушкоджень спочатку міг знаходитись у вертикальному положенні, а потім в горизонтальному, до нападаючого був повернутий передньою частиною тіла. Смерть настала в короткий проміжок часу - до 10 хвилин після отримання тілесних ушкоджень. За умови надання своєчасної медичної допомоги врятувати життя потерпілому було неможливо.
Розташування тілесних ушкоджень на тілі загиблого спростовує версію ОСОБА_9 , яку він висував під час слідчого експерименту про те, що ОСОБА_10 наносив потерпілому удари кулаками рук по потилиці, оскільки на вказаній частині голови потерпілого будь-яких ушкоджень виявлено не було.
Висновком експерта №67 від 23.04.2015 року встановлено, що під час нанесення ушкоджень потерпілий міг відчувати сильний фізичний біль. Виявлені на тілі ОСОБА_11 ушкодження могли виникнути за обставин, на які вказували обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 під час слідчого експерименту.
Враховуючи вказаний висновок, кількість, характер та локалізацію отриманих загиблим ушкоджень, суд дійшов висновку про те, що вбивство ОСОБА_11 було вчинено з особливою жорстокістю.
Під час проведення імунологічних експертиз було встановлено, що на частині милиці, яка була вилучена з місця злочину під час його огляду, було виявлено кров людини, походження якої можливо від ОСОБА_11 (висновок №7/18-15 від 17.03.2015 р.), на двох светрах світло-коричневого кольору та чорного у поперечну смугу білого кольорів, які були вилучені з місця проживання обвинувачених, була виявлена кров, походження крові на светрі чорного кольору в поперечну смугу білого кольору можливо від ОСОБА_11 .. Походження крові від обвинувачених виключається. На светрі світло-коричневого кольору також було виявлено кров, однак її належність встановити не вдалось, оскільки в слідах був відсутній білок (висновок №7/16-15 від 16.03.2015 року).
Як було встановлено під час судового розгляду, в светр чорного кольору в поперечну смугу білого кольору був вдягнений ОСОБА_10 , що підтвердив свідок ОСОБА_34 .. Описуючи вказаний одяг та сліди на ньому (п.2.1 висновку експерта №7/16-15), експертом зазначено, що на лицевій поверхні передньої поверхні светра на рівні 17,5 см від вільного нижнього краю на ділянці 15х40 см виявлено групу плям буро-коричневого кольору з нечіткими краями, невизначеної форми, розмірами від крапкових до 1х1 см, що поверхнево просочують та ущільнюють тканину. На лицьовій поверхні правого рукава светра на рівні 4,5 см від нижнього шва на ділянці 5х7,5 см було виявлено нашарування речовини коричневого кольору з нечіткими краями, невизначеної форми, розмірами від крапкових до 1,6х2 см, що поверхнево просочує та ущільнює тканину.
Висновок вказаної експертизи спростовує твердження ОСОБА_10 про те, що він не був присутнім на місці вбивства, не знав про вбивство ОСОБА_11 та не приймав в ньому участі, оскільки саме на його одязі була виявлена кров загиблого.
Виявлення на одязі ОСОБА_10 слідів крові ОСОБА_11 , їх розташування (лицьова поверхня передньої частини та лицьова поверхня нижньої частини правого рукава), їх форма (плями, що просочують та ущільнюють тканину) та кількість (група плям, різного розміру), є свідченням того, що на одяг ОСОБА_10 кров потерпілого ОСОБА_11 потрапила безпосередньо під час вбивства останнього, коли ОСОБА_10 знаходився в безпосередній близькості до потерпілого. Форма плям крові та їх розташування свідчать про те, що на одяг кров потрапила, витікаючи з тіла потерпілого під тиском, оскільки плями мали форму крапель різного розміру, що просочують тканину. В тому разі, якщо б кров потерпілого потрапила на одяг обвинувачених під час перенесення тіла на ліжко, то сліди мали б вид поверхневих нашарувань (мазків) невизначеної форми, а не багаточисленних плям, що просочують тканину.
На светрі світло-коричневого кольору, в який в день вбивства був вдягнений ОСОБА_9 , на лицевій поверхні на рівні 22 см від вільного нижнього краю виявлено групу плям коричневого кольору з нечіткими краями, невизначеної форми, розмірами 0,8х1 см, що поверхнево просочують та ущільнюють тканину (п.1.2 висновку експерта №7/16-15). На лицевій поверхні задньої поверхні лівого рукава на рівні 12 см від вільного нижнього краю на ділянці 1х1,2 см виявлено нашарування речовини коричневого кольору з нечіткими краями, невизначеної форми, розмірами 1,2х1 см, що поверхнево просочує та ущільнює тканину. Вказаний светр, який було вилучено 30.01.2015 року у вологому стані та запаковано в поліетиленовий пакет (протокол від 30.01.2015 року, зображення №5,8 фототаблиці до висновку експерта №7/16-15), і на час проведення експертизи знаходився у вологому стані, що є доказом того, що светр піддавався пранню, та причиною того, що у виявлених плямах був відсутній білок, який давав би змогу встановити видову належність виявленої на светрі крові.
Під час огляду 31.01.2015 року обвинуваченого ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень на його тілі виявлено не було (висновок експерта №22 від 31.01.2015 р.).
Проколом огляду приміщення квартири АДРЕСА_4 зафіксовано виявлення та вилучення одягу (футболка, два светри) та взуття (кросівки), що належали обвинуваченим чи перебували в їх користуванні (кросівки).
Під час проведення судової цитологічної експертизи на одному з недопалків цигарки, який було вилучено з місця злочину, була виявлена слина, походження якої можливо як від ОСОБА_10 , так і від ОСОБА_9 (висновок експерта №51/ц від 11.03.2015 р.).
Під час досудового розслідування було отримано доступ до інформації операторів мобільного зв`язку, якими обслуговувались мобільні термінали, які належали потерпілому ОСОБА_11 та обвинуваченому ОСОБА_9 , та проведено аналіз отриманої інформації (довідка заступника начальника УОТЗ УМВС України в Житомирській області від 21.04.2015 р.), згідно якого в день та час скоєння злочину обвинувачений ОСОБА_9 перебував в зоні дії базової станції, яка обслуговує місце, де було вчинено злочин ( АДРЕСА_3 ), в мобільному терміналі обвинуваченого ОСОБА_9 використовувалась SIM-картка потерпілого ОСОБА_11 , що є доказом того, що ОСОБА_9 27.01.2015 року близько 19.00 години був на місці злочину та заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_11 ..
Під час проведення судово-наркологічних експертиз ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було встановлено, що вони мають психічні на поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю (акт Д-101від 31.03.2015 р., акт Д-102 від 31.03.2015 р.).
Проведеними по справі судово-психіатричними експертизами (висновок №120-2015 від 31.03.2015 р., №119-2015 від 31.03.2015 р.) встановлено, що як ОСОБА_9 , так і ОСОБА_10 під час інкримінованих їм дій могли усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. При цьому їх дії були наперед спланованими, послідовними, колективними, цілеспрямованими, пролонгованими у часі, з чіткою орієнтацією в просторі та ситуації. Комісії лікарів ОСОБА_10 повідомив, що ОСОБА_9 запропонував йому «взяти» у потерпілого телевізор та тюнер. Після того, як ОСОБА_35 відкрив їм двері, то ОСОБА_15 його вдарив. Він потерпілого не торкався, лише допоміг покласти його на ліжко. Заволоділи грошима та мобільним телефоном. Комісія зробила висновок про те, що на попередньому етапі слідства ОСОБА_10 давав послідовні свідчення по справі, логічно будував свій захист, висував свою версію подій, відводячи собі пасивну роль. ОСОБА_9 логічно будує свій захист, чітко дотримується власної версії подій, наполягає на тому, що ініціатором вчинення злочину був ОСОБА_10 ..
Отримані та досліджені судом докази є допустимими та належними.
Обставин, які пом`якшують покарання як обвинуваченого ОСОБА_9 , так і обвинуваченого ОСОБА_10 , судом не встановлено
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_10 , не встановлено .
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є рецидив злочинів.
Як особа ОСОБА_9 молодого працездатного віку, по місцю проживання характеризується негативно, на спеціалізованих обліках не перебуває, притягувався до кримінальної відповідальності.
Як особа ОСОБА_10 молодого працездатного віку, по місцю проживання характеризується посередньо, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності притягується вперше.
Таким чином, проаналізувавши всі зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази, які є допустимими, належними та достовірними, в своїй сукупності достатніми та взаємопов`язаними, поза розумним сумнівом доводять причетність до вчинення злочинних дій, суд дійшов висновку про винуватість обвинувачених в інкримінованих їм злочинах.
Дії обвинувачених судом кваліфіковано за ст.ст.187,ч.4;115,ч.2,п.4,п.6,п.12 КК України з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної в пункті 11 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 р. №10, відповідно до якої, якщо під час розбою потерпілого було вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів за ст.187,ч.4 та ст.115,ч.2,п.6 КК України, у п.24 вказаної Постанови, відповідно до якої злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення; учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину; при цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину; у тому разі, якщо один із співучасників вийшов за межі попередньої домовленості, то дії іншого співучасника слід кваліфікувати з врахуванням їх попередньо домовленості, якщо він безпосередньо не сприяв застосуванню насильства або не скористався ним для заволодіння майном потерпілого.
Вчиненні обвинуваченими злочини становлять ідеальну сукупність.
Дійшовши висновку про те, що ОСОБА_10 був обізнаний з наміром ОСОБА_9 заволодіти майном потерпілого ОСОБА_11 , дав свою згоду на вчинення злочину, прийняв участь в його вчиненні, забезпечивши ОСОБА_9 доступ до житла потерпілого, наносячи разом з ОСОБА_9 удари потерпілому, заволодівши його майном та використавши його на власний розсуд, тому має нести відповідальність за вчинені злочини як їх співвиконавець.
Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів (вчинено особливо тяжкі злочини, наслідком яких стала смерть людини), обставини справи, особи обвинувачених, ступінь участі та відношення до вчиненого, відсутність пом?якшуючих та обтяжуючу покарання ОСОБА_9 обставину, позицію потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинувачених не можливо без ізоляції від суспільства .
Тому, обравши вид та розмір покарання в межах санкцій частин статей законів, які передбачають відповідальність за вчинені злочини, покарання за сукупністю злочинів призначається за правилами ст.70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід відповідно до положень ст.377,ч.1 КК України до набрання вироком законної сили залишається незмінним. В той же час, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини щодо неможливості утримання особи під вартою без визначення кінцевого строку такого утримання, що призводить до правової невизначеності прав такої особи (рішення від 09.01.2015 року в справі Чанєв проти України), суд вважає за доцільне визначити кінцевий можливий строк утримання обвинувачених під вартою в межах двомісячного строку.
Позов потерпілого ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню. Оскільки як матеріальна, так і моральна шкода потерпілому спричинена спільними діями обвинувачених, то відшкодування стягується з них обох.
Враховуючи, що ні обвинувальний акт, ні матеріали провадження не містять даних щодо речових доказів та місця їх знаходження, речові докази суду не надавались, тому питання про їх долю відповідно до положень ст.100,ч.9 КПК України не вирішується. Судові витрати відповідно до ст.124,ч.2 КПК України стягуються з обвинувачених.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370,373,374 КПК України, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.187,ч.4;115,ч.2,п.4,п.6,п.12 КК України, і призначити йому покарання за ст.187,ч.4 КК України у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного особистого майна, за ст.115,ч.2,п.4,п.6,п.12 КК України у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного особистого майна.
Остаточне покарання ОСОБА_9 за сукупністю злочинів призначити за правилами ст.70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді тринадцяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного особистого майна.
Строк відбування покарання обчислювати з 30 січня 2015 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 з 30.01.2015 року по 21.01.2016 року як відбуте покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу, але не пізніше ніж до 20.03.2016 року, залишити попередній тримання під вартою.
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.187,ч.4;115,ч.2,п.4,п.6,п.12 КК України, і призначити йому покарання за ст.187,ч.4 КК України у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного особистого майна, за ст.115,ч.2,п.4,п.6,п.12 КК України у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного особистого майна.
Остаточне покарання ОСОБА_10 за сукупністю злочинів призначити за правилами ст.70,ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді десяти років позбавлення волі з конфіскацією всього належного особистого майна.
Строк відбування покарання обчислювати з 30 січня 2015 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_10 з 30.01.2015 року по 21.01.2016 року як відбуте покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу, але не пізніше ніж до 20.03.2016 року, залишити попередній тримання під вартою.
Позов ОСОБА_8 задовольнити.
Судові витрати за проведення експертиз стягнути на користь держави в сумі 1205 (одна тисяча п`ять) гривень 07 копійок із ОСОБА_9 , в сумі 1205 (одна тисяча п`ять) гривень 07 копійок із ОСОБА_10 .
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Коростенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.
Головуючий суддя:
Судді: 1: 2:

Копія згідно оригіналу: головуючий суддя: