У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2015 року
Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,
сторони захисту адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у сел. Підволочиську Тернопільської області клопотання прокурора прокуратури Тернопільської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , -
До Підволочиського районного суду Тернопільської області від прокурора прокуратури Тернопільської області надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст. 121 та ч.4 ст. 296 КК України.
В обгрунтування вказаного клопотання прокурор посилається на те, що обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою закінчується 24 серпня 2015 року, проте підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів немає, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, ніде не працює та не навчається. Своїми діями може впливати на свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав.
Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилаючись на наявність на його утриманні батька похилого віку ОСОБА_6 , 1943 р.н., малолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, вказав, що у нього є постійне місце проживання, він являється фермером свого приватного сільського господарства, єдиним годувальником і опікуном своєї сім`ї.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_4 також заперечив проти клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт із посиланням на аналогічні мотиви, зазначені у клопотанні ОСОБА_5 . Крім того, вказав, що розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою в суботу у вихідний день 22 серпня 2015 року порушує права ОСОБА_5 .
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає за доцільне продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою з наступних підстав.
Ухвалою Підволочиського районного суду від 26 лютого 2015 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказаний строк продовжений на 60 днів до 10:40 год. 24 серпня 2015 року.
Разом з тим, судове провадження щодо ОСОБА_5 не закінчено, перебуває на стадії судового розгляду, зокрема не допитано свідків.
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 даного виду запобіжного заходу на час розгляду кримінального провадження у суді не відпали.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою суд також враховує практику Європейського суду з прав людини:
Так, у відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі "Смирнов проти Росії", наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Відповідно до п. 79 рішення в справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».
В рішенні "Лабіта проти Італії" від 6.04.2000 р., зазначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. У даному випадку суд вважає, що такою обставиною є наслідки інкримінованого злочину, оскільки згідно ст.3 Конституції України людина, її життя та здоров`я є найвищими соціальними цінностями. Крім того, потерпілим заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних та моральних витрат обвинуваченим заподіяної злочином потерпілому на загальну суму в розмірі 222413, 36 грн.
Враховуючи вказані положення процесуального закону, вищенаведені обставини справи, виходячи з тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , наявність відповідно до вимог ст. 194 КПК України на даній стадії обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд вважає, що клопотання прокурора є підставним та підлягає до задоволення.
Обставина продовження строку тримання під вартою виключає можливість задоволення клопотань ОСОБА_5 та його захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Суд не вважає аргументи обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 переконливими. Так, обвинуваченим не підтверджено належними доказами обставин, які зазначені у його клопотанні та на його думку являються такими, що дають право на застосування більш м`якого запобіжного заходу. У своїй сукупності вони не дають підстави суду вважати, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК та які були враховані при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд також вказує на формальність наведених обвинуваченим та його захисником підстав для зміни запобіжного заходу, без наведення конкретних аргументів на підтвердження своїх позицій.
Висловлювання захисника ОСОБА_4 про порушення прав ОСОБА_5 через розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою в суботу 22 серпня 2015 року, тобто у вихідний день, суд вважає безпідставними та зазначає, що розгляд у цей день зумовлений відмовою ОСОБА_5 прибути в суд для розгляду згаданого клопотання на 17:30 год. 21 серпня 2015 року. Через вказану підставу розгляд клопотання був перенесений на 11 год. 22 серпня 2015 року.
Керуючись ст. ст. 177, 199, 331 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора прокуратури Тернопільської області задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою терміном на 60 днів, який обчислювати з 24 серпня 2015 року (часу закінчення дії попередньої ухвали) до 23 жовтня 2015 року 10 год. 40 хв.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити за безпідставністю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом 5 діб.

Головуючий суддя - підпис

З оригіналом згідно:

Головуючий суддя ОСОБА_1