Апеляційний суд Львівської області
Справа №11а-699/10 Головуючий у 1 інстанції Боровков Д.О.
Доповідач Танечник І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 жовтня 5 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі

Головуючого Макойди З.М.

Суддів Михайлишин Г.Я., Танечника І.І.

з участю прокурора Шахрайчук Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за

апеляцією засудженого ОСОБА_1

на вирок Залізничного районного суду м.Львова від 25 червня 2010 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, народження 22.06.1960 року, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянинУкраїни, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодружений, непрацюючий, раніше - неодноразово судимий, останній раз30.12.1999 року Залізничним районним судом м.Львова за ст. 101 ч.З КК України (1960 р.) на 5 років позбавлення волі

(звільнився 29.12.2003 р. по відбуттю міри

покарання), проживаючий за адресою - АДРЕСА_1

засуджений за ст. 187 ч.4 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.

Засуджений знаходиться лід вартою з 08 червня 2008 року.

ОСОБА_1 і.О. визнаний винуватим і засуджений за те, що він 08 червня 2008 року приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2, вчинив розбійний напад, нанісши удари руками та ногами потерпілому ОСОБА_2, заподіяв останньому тяжкі тілесні ушкодження - травму грудної клітки у вигляді переломів ребер, напруженого пневмотораксу, пневмомедіастінуму, та заволодів грошима в розмірі 100 грн. та годинником „Оріент вартістю 250 грн.

Засуджений ОСОБА_1 і.О. в своїй апеляції зазначав про те, що досудове та судове слідство проводилося упереджено, тому у справі немає прямих доказів, які б підтверджували вчинення ним злочину. Вважав, що 08 червня 2008 року конфлікт з ним був спровокованим потерпілим ОСОБА_3 і свідком ОСОБА_4; медичні документи про характер тілесних ушкоджень ОСОБА_2 є фальсифікованим; в потерпілого ОСОБА_2 на момент конфлікту могло бути грошових коштів не більше 37 гривень, тому він не міг забрати 100 гривень в нього, як і годинник „Оріент, який ОСОБА_2 передав йому добровільно з метою застави на один день за пляшку горілки;

показання свідок ОСОБА_5 давав проти нього після спілкувань з представниками органу дізнання. Таким чином прийшов до висновку про незако засудження за злочин, який він не вчиняв, тому просив оскаржуваний вирок скасувати а кримінальну справу за предявленим обвинуваченням закрити. Крім того наполягав на притягненні до кримінальної відповідальності експерта ОСОБА_6 за дачу завідомо неправдивого висновку та „потерпілого ОСОБА_2 - за дачу неправди показань. І

Заслухавши доповідача, міркування засудженого про необхідність скасуваі вироку та закриття справи, думку прокурора про законність та обґрунтованість виро* перевіривши матеріали справи і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляї засудженого ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. І

Матеріалами справи, зібраними та перевіреними в судовому засідані доказами, вина ОСОБА_1 І.0. у скоєнні інкримінованого йому злочину, при вказанші вироку обставинах, повністю доведена, хоча він її не визнав та показав в судової засіданні, що 08 червня 2008 року в його квартиру № 61 будинку по вулиці Ряшівська 11 в м.Львові приблизно о 10 годині прийшла ОСОБА_4 з ОСОБА_2, якого раніш не знав. Коли вони зайшли до нього в квартиру, то він налив кожному алкогольних напоїв. ОСОБА_7 чого ОСОБА_2 запропонував зїздити до нього додому - в мікрорайої „Сихів м.Львова для того, щоб там взяти гроші. Він разом із ОСОБА_2 поїхали в мікрорайон „Сихів м.Львова та таксі, за проїзд на якому розрахувався ОСОБА_2ОСОБА_7 чого вони заїхали в супермаркет „Арсен, що розташований по вул. Патона м.Львові, де придбали дві пляшки горілки та продовольчі товари. З чим повернулися до нього в квартиру, де знаходилися ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8.і продовжували розпивати спиртні напої. В нього закінчилися сигарети, тому він пішов за ними в магазин. Придбавши сигарети та повернувшись додому, він побачив, що ОСОБА_2 лежить на дивані в кімнаті, а біля нього стоїть ОСОБА_4, яка сказала йому що ОСОБА_2 її домагається. Він запитав в ОСОБА_5 і ОСОБА_8 чи вон| щось чули, на що вони відповіли, що ні сварки, ні бійки не було. ОСОБА_2 сказав йому що ОСОБА_4 обманює і, що він погано себе почуває, тому він трохи поспить. Тоді ж ОСОБА_2 махнув рукою і вдарив його по обличчю, а він, у відповідь, вдарив його. Потерпілий зачепив його ногою, відбивався ногами, тому він пару раз вдарив ОСОБА_2, який запропонував ще випити. На випивку грошей вже не було, тому ОСОБА_2 дав йому свій годинник, щоб він здав його в „заставу. Він сказав присутнім в квартирі, щоб його зачекали поки він попросить в сусідів гроші, залишивши в „заставу годинник. ОСОБА_7 чого він зайшов в підїзд, однак нікого не було на дворі. Він зайшов назад в підїзд, де стояв з годинником приблизно 10-15 хвилин, і вже зібрався повертатися в квартиру, але був затриманий працівниками міліції. Останні доставили в Залізничний РВ міліції, де в нього був вилучений годинник ОСОБА_2 При цьому ніяких 100 грн в нього не вилучалося. Вважав, що цю ситуацію в його квартирі підстроїли ОСОБА_2 та ОСОБА_4, щоб посадити його у виправну колонію.

Суд першої інстанції дав належну оцінку цим запереченням засудженого, не надавши їм віри, оскільки такі спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне, вони суперечать іншим обєктивним доказам по справі, які судом у встановленому порядку були досліджені та підставно прийняті до уваги.

Так, з показань потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні вбачається, що 07 червня 2008 року він здзвонився зі своєю знайомою ОСОБА_4, яка повідомила, що її дуже побили, через що вона не зможе вийти, тому просила його приїхати до неї. Він приїхав до неї 08 червня 2008 року, коли разом прийшли до ОСОБА_1 Спочатку все було добре, але вони випили мало, тому він запропонував поїхати до нього додому у мікрорайон „Сихів, де він взяв 200 грн. і розрахувався з таксистом. В магазині „Арсен" разом із ОСОБА_1 взяли горілку, яку і випили в його квартирі. В цей період ОСОБА_1

І.О. десь виходив, однак куди він не знає. Коли w ОСОБА_1 повернувся, то йому здалося, що він чіпляється до ОСОБА_4 Тоді він отримав від ОСОБА_1 удар по голові, від якого епав на підлогу. Далі ударів було дуже багато, удари наносились ногами по тулубу, потім ОСОБА_1 скакав по ньому. ОСОБА_7 чого ОСОБА_1 1.0. зняв з нього годинник та витягнув з кишені гроші. В квартирі знаходилась якась людина, яка допомогла йому піднятись, посадила його в ліфт, яким він поїхав на перший поверх. Вийти він не міг, тому діти, на його прохання, викликали машину швидкої допомоги. Винуватість ОСОБА_1 1.0. стверджується й іншими доказами по справі, а саме: -показаннями свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що 05 червня 2008 року її побив ОСОБА_1 ранком 08 червня 2008 року їй подзвонив ОСОБА_2, якому вона сказала, що її побили, тому він приїхав до неї. Пізніше вони пішли в квартиру № 61 будинку по вулиці Ряшівській, 15 у м.Львові до ОСОБА_1, де вони розпивали спиртне разом. Потім прийшов ОСОБА_5, але алкогольних напоїв не вистарчило. Згодом підсудний і потерпілий десь поїхали, але куди їй не відомо. Коли ж вони повернулися, то привезли горілку та закуску. Вони продовжили розпивати спиртні напої. Згодом прийшла мама ОСОБА_1 і почала сварити всіх, але підсудний виштовхнув матір з квартири. Пізніше почалася сварка між підсудним і потерпілим, ОСОБА_1 вдарив ОСОБА_2 рукою, потім почав бити ногами потерпілого по тулубу. Вона перелякалася та пішла з квартири;

-показаннями свідка ОСОБА_5 в судовому засіданні про те, що літом 2008 року в квартирі підсудного було звичайне застілля, в ході якого він почув крики, виникла сварка між підсудним та потерпілим. Причину цієї сварки точно пригадати не може, але йому знається, що така виникла через якусь жінку;

-оголошеними в судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5 від 09 червня 2008 року (т.1 а.с. 67-68) з яких вбачається, що він бачив бійку між ОСОБА_1 і ОСОБА_2. ОСОБА_7 якої ОСОБА_1 зняв з руки ОСОБА_2 годинник та витягнув якісь речі з кишені ОСОБА_2, але що саме він не помітив. Пізніше вийшов кудись з квартири, а повернувся з пляшкою горілки, яку разом розпили. Разом пішли на вулицю, де і були затримані працівниками міліції;

-показаннями свідка ОСОБА_8 в судовому засіданні про ге, що ранком 08 червня 2008 року він в будинку по вул. Ряшінській, 15 побачив ОСОБА_1 з ОСОБА_2, якого раніше не знав. ОСОБА_1 попросив позичити гроші, які він заніс йому в квартиру, де випив в компанії 100 грам горілки і пішов з квартири. Близько 15 години, повертаючись з магазину, він почув як хтось голосно говорить, тому зайшов в квартиру ОСОБА_1, де побачив підсудного, а зліва від нього сидів ОСОБА_2, який знаходився у нетверезому стані. Він, прикриваючи потерпілого своєю спиною від ОСОБА_1, та, не дозволяючи останньому наносити удари, вивів ОСОБА_2 в коридор та посадив останнього в ліфт. ОСОБА_7 чого повернувся в квартиру підсудного, де перебував протягом 15 хвилин, пізніше пішов, а в квартирі залишилися ОСОБА_1 та ОСОБА_5;

-протоколом вилучення в гр. ОСОБА_1 08 червня 2008 року працівником міліції годинник а фірми „Оріент" з ободком білого кольору та браслетом (а.с.З);

-висновком судово-медичної експертизи № 405/2008 від 10 червня 2008 року про те, що в гр. ОСОБА_2 є наступні ушкодження: травма грудної клітки у вигляді переломів восьмого, девятого ребер зліва, шостого, сьомого ребер справа, двобічного напруженого пневмо-тораксу, пневмо-мєдіастінуму, ускладнених дихальною недостатністю, а також синяки на повіках обох очей, на лівій боковій поверхні грудної клітки, в правій сідничній ділянці, подряпини на передній поверхні грудної клітки, крововиливи в білкових оболонках обох очей, які утворились від неодноразового контакту з тупим предметом, можливо, 08 червня 2008 року від ударів руками по об личчю, ногами по грудній клітці. Травма грудної клітки відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння; синяки - до легкого тілесного ушкодження. Наведені пошкодження не характерні для одноразового вільного

падіння на площину (а.с. 23 т.1), який підтримано в судовому засіданні судо; медичним експертом ОСОБА_6

Суд першої інстанції дав належну оцінку всім зібраним по справі об'єктивні доказам, які з достовірністю стверджують вину засудженого ОСОБА_1 у нападі метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для житі здоровя особи, яка зазнала нападу, тобто вчинив розбій відносно потерпілого ОСОБА_9, поєднаний із заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень. І

Доводи апеляції засудженого правильних висновків суду не спростовуй стосуються другорядних обставин та обставин, які органом досудового слідства і су* встановлені та достатні для висновку про доведеність вини засудженого ОСОБА_1 І.0..1 якого за ст. 187 ч.4 КК кваліфіковано вірно. І

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно покладено в оси* вироку послідовні показання потерпілого ОСОБА_2 на досудовому слідстві. Ш доповнюються показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 Вії які не мали підстав для обмови засудженого ОСОБА_1, оскільки перебували з ниі нормальних стосунках. І

Що стосується міри покарання, то вона, на думку колегії суддів, обранії відповідності до вимог ст. 65 КК України і є необхідною та достатньою для виправлені засудженого ОСОБА_1 й попередження нових злочинів.

Колегією суддів не встановлено порушень вимог кримінально-процесуальнії закону під час досудового та судового слідства, які б перешкоджали чи мои перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути дану справі постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

При наведених обставинах колегія суддів прийшла до висновку про відмову задоволенні апеляції засудженого ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок Залізничного районного суду м.Львова від 25 червня 2010 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.

Головуючий

Судді