Справа № 1615/2091/2012
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2012 року м. Кременчук

Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Степури А.А., при секретарі Грицьковій Я.С., за участю прокурора Лукаш М.М., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживав до арешту за адресою: м. Кременчук, КВТ 278АДРЕСА_1,

раніше судимого:

1. 15.02.2000 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст.141 ч. 2, 140 ч.2, 229-6 ч.1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі;

2. 26.06.2001 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст.81 ч. 2, 140 ч.3, 229-6 ч.2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3. 02.03.2005 року Полтавським районним судом за ст.190 ч. 2, 71 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік;

4. 06.03.2006 року Автозаводським районним судом м.Кременчука за ст.190 ч. 2, 309 ч.2, 70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі;

5. 02.04.2009 року Октябрським районним судом м.Полтави за ст.187 ч. 1, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ст..391 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що з 24.05.2009 року відбував покарання в Кременчуцькій виправній колонії № 69 УДДУ ПВП Полтавської області і за час відбування покарання систематично порушував вимоги режиму відбування покарання, за що у період з 20.10.2009 року по 21.01.2012 року двадцять пять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, при цьому тричі піддавався стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, в тому числі двічі протягом останнього року.

Незважаючи на проведену із засудженим ОСОБА_2 індивідуально-виховну і профілактичну роботу та офіційне попередження 11.04.2011 року про кримінальну відповідальність за ознаками злочину передбаченого ст. 391 КК України, він продовжив навмисно порушувати вимоги режиму відбування покарання.

Так, після офіційного попередження засуджений ОСОБА_3, 11.04.2011 р. за невиконання законних вимог працівників адміністрації був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді переведення до ПКТ строком на 2 місяці; 27.07.2011 року за порушення режиму тримання 12 діб ДІЗО; 03.09.2011 року за порушення розпорядку дня 10 діб ДІЗО.

У подальшому ОСОБА_2 продовжив вчиняти злісну непокору законним вимогам адміністрації установи КВК № 69. При цьому 07 листопада 2011 року засуджений ОСОБА_2 був обґрунтовано притягнутий до дисциплінарної відповідальності в вигляді переведення до ПКТ строком на 2 (два) місяці, за порушення розпорядку дня, а саме без поважних причин не вийшов на роботу в промислову зону установи на дільницю по виготовленню бруківки шляхової.

Після відбуття дисциплінарного стягнення у вигляді переведення в приміщення камерного типу, засуджений ОСОБА_2. продовжував вчиняти порушення вимог встановленого режиму відбування покарання, і 21.01.2012 року о 10 год. 20 хв., без дозволу працівників адміністрації установи вийшов з локального сектору відділень СПС № 6-7 та пішов до медичної частини установи, без супроводу працівника установи, за що і був поміщений до ДІЗО строком на 15 (пятнадцять) діб.

19.02.2012 року о 07 годині 10 хвилин, старшим інспектором виховної та психологічної служби ОСОБА_4, оперуповноваженим оперативного відділу ОСОБА_5 та черговим ПНУ ОСОБА_6, в присутності засуджених установи було запропоновано засудженому ОСОБА_2 приступити до виконання чергування згідно графіку по залученню засуджених відділення СПС № 6 до прибирання локальної дільниці, затвердженого начальником установи.

Однак, засуджений ОСОБА_2 навмисно, відкрито в категоричній формі, в присутності інших засуджених та представників адміністрації колонії, демонстративно без будь яких пояснень відмовився виконати законну вимогу представників адміністрації, приступити до прибирання у відділенні СПС № 6. Одягом за сезоном та інвентарем був забезпечений.

Повторно, 19.02.2012 року на засіданні комісії в присутності представників адміністрації установи, начальником установи було запропоновано засудженому ОСОБА_2 приступити виконання чергування згідно графіку, але він повторно, навмисно, відкрито в категоричній формі відмовився виконати законні вимоги адміністрації установи, за що і був підданий до стягнення в виді поміщення до ДІЗО строком на 15 діб.

За результатами дослідження доказів підсудним ОСОБА_2 заявлено клопотання про направлення справи на додаткове розслідування та заміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд. Вважає, що дослідженими у судовому засіданні доказами не підтверджується його вина у вчиненні злочину, так як працівники адміністрації установи надали суду неправдиві показання, а засуджені у судовому засіданні відмовились від показань наданих під час досудового слідства. Судом відмовлено його у задоволенні клопотання про допит інших засуджених, тому вважає, що єдиний спосіб правильно розглянути справу та винести об*активне рішення є проведення додаткового розслідування із зміною йому запобіжного заходу.

Вислухавши прокурора, який вважає, що підстав для направлення справи на додаткове розслідування та зміни запобіжного заходу не вбачається, захисника ОСОБА_1, який підтримав клопотання свого підзахисного, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.391 КК України, а саме у злісній непокорі законним вимогам адміністрації виправної установи у законному здійсненні її функції особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу або переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

У судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15 та письмовими доказами повністю підтверджена вина підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної установи особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, оскільки ОСОБА_2 період з 20.10.2009 року по 21.01.2012 року двадцять пять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, при цьому тричі піддавався стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу, в тому числі двічі протягом останнього року. І навіть, після офіційного попередження засуджений 11.04.2011 р. за невиконання законних вимог працівників адміністрації був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді переведення до ПКТ строком на 2 місяці; 27.07.2011 року за порушення режиму тримання 12 діб ДІЗО; 03.09.2011 року за порушення розпорядку дня 10 діб ДІЗО.

Посилання підсудного на недоведеність його вини, у зв*язку з відмовою засуджених ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від показань, наданих ними на досудовому слідстві, не приймаються судом, оскільки свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 відмовились від раніше наданих показань не посилаючись на причин відмови, що суд розцінює, як бажання вказаних свідків, які продовжують відбувати покарання, уникнути помсти з боку інших засуджених. Суд також критично відноситься до показань свідка ОСОБА_18, який у судовому засідання розповів про порушення ОСОБА_2 умов режиму відбування покарання, потім під впливом поглядів ОСОБА_2 почав посилатися на пам*ять, та надав пояснення, що не пам*ятає ОСОБА_2, оскільки на той час перебував у виправній установі незначний строк. А у подальшому, під впливом питань ОСОБА_2 з певними підказками, заявив, що його викликали в штаб установи, де заставили підписати показання, які не відповідають дійсності. Однак, відмовився пояснити хто саме його заставив надати такі показання. Разом з тим, дані обставини спростовують показаннями свідка ОСОБА_5, який проводив дізнання у справі і пояснив суд, що ним визивались декілька засуджених для встановлення обставин порушення ОСОБА_2 умов відбування покарання. Однак, не всі засуджені погодились давати свідчення проти ОСОБА_2, побоюючись помсти від інших засуджених. А засуджені, ОСОБА_16, ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які погодились надавати показання, писали їх в протоколі допиту власноручно, що і підтверджено різницею почерку в протоколах допиту, при візуальному їх огляді.. Крім того, свідок ОСОБА_16, відмовляючись від наданих на досудовому слідстві показань, не заперечив у судовому засіданні, що почерк та підпис у протоколі його допиту, який він оглянув у суді, належать йому. Крім того, засуджений ОСОБА_19, який також був допитаний в якості свідка, у судовому засіданні підтвердив свої показання про порушення ОСОБА_2 умов режиму відбування покарання. Допитувати вибірково інших свідків серед засуджених, як про це заявляв у своїх клопотаннях підсудний ОСОБА_2, суд не вбачає за необхідне з підстав, зазначених свідком ОСОБА_5, який проводив дізнання у справі, про те, що інші засуджені, які були присутні при відмові ОСОБА_2 від проведення прибирання території СПС №6 та від роботи на промисловій дільниці установі, відмовлялися від надання показань, заявляючи, що нічого не бачили.

Тому суд приходить до висновку, що клопотання підсудного в частині направлення справи на додаткове розслідування задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про зміну йому запобіжного заходу, суд виходить з наступного. 18 червня 2012 року Крюківським районним судом міста Кременчука розглядалось клопотання підсудного ОСОБА_2 про заміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на підписку про невиїзд, з мотиві того, що на даний час він вже відбув покарання за попереднім вироком і не розуміє чому він перебуває під вартою, зобов*язується з*являтися до суду перебуваючи на підписці про невиїзд.

Суд не прийняв доводи підсудного про відбуття ним покарання за попереднім вироком, як підставу для зміни йому запобіжного заходу, а інших доводів щодо зміни запобіжного заходу з часу обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, підсудним не надав.

В даний час, підсудним також не наведено будь-яких доводів щодо зміни обставин, за яких йому було обрано запобіжний захід на досудовому слідстві, тому і підстав для зміни відносно підсудного обраного запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись ст.ст.148, 149, 150, 155, 165 , 165-2, 281 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання підсудного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, про направлення справи на додаткове розслідування та зміну йому запобіжного заходу зі взяття під варту на підписку про невиїзд відмовити.

На постанову суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі семи діб з моменту проголошення.

Суддя: Степура А.А.