Справа № 760/1112/15-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2015 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 , погоджене з прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 19.12.2014 року д о Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011687, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання про надання дозволу на отримання тимчасового доступу з можливістю вилучення автомобіля марки «Lexus GX», д.н.з НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який перебуває (або може перебувати) у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий мотивував клопотання тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 13.12.2014 року приблизно о 13-00 год. за адресою: АДРЕСА_2 невстановлена особа, шляхом зловживання довірою, незаконно заволоділа автомобілем «Лексус», д.н.з НОМЕР_3 , завдавши ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 40000,00 доларів США.

Згідно з матеріалами ІНФОРМАЦІЯ_1 вказаний автомобіль був зупинений працівниками ДАІ та доставлений на майданчик тимчасового зберігання автотранспорту за адресою: АДРЕСА_1 , де він і перебуває на даний час.
Слідчий зазначав, що для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та проведення ряду експертиз необхідно отримати речовий доказ автомобіль марки Лексус.

Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання про надання тимчасового доступу до зазначених в клопотанні документів задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно зі ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Між тим, з викладених обставин щодо фабули кримінального правопорушення вбачається, що кримінальне провадження було відкрито за фактом незаконного заволодіння автомобілем марки «Лексус» д.н.з НОМЕР_3 , однак слідчий просить надати тимчасовий доступ до автомобіля марки «Lexus GX», д.н.з НОМЕР_1 , який не фігурує у фабулі кримінального правопорушення.

За загальними принципами кримінального процесуального законодавства, ухвала слідчого судді має відповідати вимогам законності та обґрунтованості. Законною є ухвала слідчого судді, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, на підставі кримінального процесуального закону. Обґрунтованою є ухвала слідчого судді, яка обґрунтована на тих доказах, які були розглянуті під час розгляду клопотання.

За таких обставин, під час розгляду клопотання встановлено, що воно обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчім доводів необхідності отримання тимчасового доступу до запитаних документів, оскільки не було надано правового обґрунтування мети витребування усіх визначених ним документів; не доведено, що буде виконано завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням; що вбачається наявність достатніх підстав вважати, що запитані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а тому необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, а також вилучити оригінали документів; і не визначено, яке вони будуть мати доказове значення саме у даному кримінальному провадженні та без яких неможливо іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

При цьому слідчій лише декларативно посилався в клопотанні на те, що автомобіль необхідний для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а тому є необхідність отримати тимчасовий доступ, а також вилучити його.

Разом з тим, слідчим не було доведено, неможливості іншими способами витребувати автомобіль з майданчика тимчасового зберігання, який був туди поміщений у зв`язку із оголошенням ІНФОРМАЦІЯ_2 розшуку даного автомобіля, не надано доказів необхідності вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, виходячи з фабули кримінального правопорушення.

Окрім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проте, матеріали клопотання не містять інформації про те, чи уживалися заходи щодо одержання автомобіля, про тимчасовий доступ до яких йдеться в поданому клопотанні, в добровільному порядку, тобто, чи витребовувався він слідчим, та відсутня інформація про відмову в його наданні.

Таким чином, оскільки законодавець визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і правомірним, то вважаю, що всупереч вимогам ст.160 ч.2 КПК України вмотивованих правових підстав для тимчасового доступу до речей та його мети, які мають бути покладені в основу проведення слідчих дій, клопотання не містить, а тому задоволенню не підлягає.

За викладеним, керуючись ст. ст. 159, 160, 162-164 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Солом`янського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 19.12.2014 року д о Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011687, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .