Справа №: 272/977/15-к
Провадження № 1-кп/272/75/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2015 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю прокурора ОСОБА_4
з участю обвинуваченої ОСОБА_5

з участю потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка в залі № 4 кримінальне

провадження № 0000335, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2015 року відносно ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Гальчин Андрушівського району Житомирської області,українки,громадянки України,з середньою освітою,не працюючої, не заміжньої,маючої на утриманні має 3 малолітніх дітей,проживаючої : АДРЕСА_1 ,не судимої, РНОКПП НОМЕР_1

за ст. 164 ч.1 КК України, -
встановив:
Згідно рішення Андрушівського районного суду Житомирської області № 2-247 від 02.04.2010 року обвинувачена була позбавлена батьківських прав стосовно дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,стягнуто аліменти на їх утримання на користь опікуна ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12.11.2009 року і закінчуючи повноліттям дітей.У період з 12.11.2009 року по 01.08.2015 року ОСОБА_5 аліменти жодного разу не сплачувала, умисно ухиляється від їх сплати,незважаючи на неодноразові попередження державної виконавчої служби в Андрушівському районі щодо виплати аліментів.Заборгованість по них станом на 01.08.2015 становить 23467,40 гривень.

В судовому засіданні обвинувачена,підтвердивши вищевказанні обставини, свою вину визнала в повному обсязі,пояснила,що вона не працює,доходів не має,в даний час вагітна.В скоєному розкаялася, просила суворо не карати,зобов`язалася погасити заборгованість по аліментам.

В судовому засіданні потерпіла,підтвердивши вищевказанні обставини,при обранні покарання поклалася на розсуд суду.

Враховуючи думку учасників судового провадження, які не заперечували щодо застосування ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вина ОСОБА_5 в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні доведена дослідженими в судовому засіданні доказами: з копії виконавчого листа № 2-247 від 22 липня 2010 року,вбачається,що обвинувачена зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання дітей : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та зобов`язали сплачувати аліменти на їх утримання на користь опікуна ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 12.11.2009 і закінчуючи повноліттям дітей.З довідки Державної виконавчої служби в Андрушівському районі видно,що обвинувачена не сплачувала аліменти на утримання дітей з 12.11.2009 по 01.08.2015 року та заборгованість по них станом на 01.08.2015 становить 23467,40 гривень.Як свідчить довідки Андрушівського районного центру зайнятості обвинувачена на обліку не перебувала та пошуком роботи не займається. Копії попереджень Державної виконавчої служби в Андрушівському районі про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів з повідомленням розміру заборгованості,що постійно збільшувалась,які надсилались обвинуваченій, свідчать про те,що вона на них не реагувала, аліменти не сплачувала .

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченої доведеною повністю та вважає правильним кваліфікацію її навмисних дії за ст.164 ч.1 КК України, оскільки вона злісно ухилилася від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої згідно 66 КК України є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України - не має.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При обранні покарання обвинуваченій суд також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,яке згідно ст.12 КК України відноситься до не тяжких правопорушень,особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнала свою вину і розкаялася у вчиненому,позитивно характеризується по місцю проживання,на даний час вагітна (термін вагітності 27-28 тижнів).

Суд вважає, що покарання обвинуваченій необхідно призначити в межах санкції ст.164 ч.1 КК України найменш суровий вид покарання у вигляді штрафу, що буде необхідним та достатнім.
Відповідно до ч.4 ст. 53 КК України з врахуванням майнового положення особи, суд може призначити штраф з розстрочкою виплати визначеними частками строком до одного року.
Приймаючи до уваги, що обвинувачена не працює, має на утриманні неповнолітніх дітей,вагітна, суд вважає можливим призначити покарання у вигляді штрафу з розстрочкою виплати на 10 місяців.
Процесуальні витрати та речові докази за кримінальним провадженням відсутні. Цивільний позов у встановленому законом порядку не заявлено. Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -
засудив :
ОСОБА_5 визнати винною за ч.1 ст.164 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.) з розстрочкою виплати на десять місяців по 170 грн. (сто сімдесят грн. 00 коп.) кожного місяця.

Запобіжний захід відносно засудженої до набрання вироком чинності не обирати.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення через Андрушівський районний суд Житомирської області, при цьому відповідно ч.3 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1