Справа № 203/6136/15-к
Провадження № 1-кп/0203/79/2016
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № №0000926 від 05.10.2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, українця, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в:

04.10.2015 року, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи власним технічно справним автомобілем «Джилі», р/н НОМЕР_1 , рухався по пр. Кірова, з боку вулиці Ульянова, внапрямку вулиці Димитрова в місті Дніпропетровську. Під час руху ОСОБА_7 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, при виборі швидкості руху керованим ним автомобілем, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно королювати його рух і безпечно управляти їм, внаслідок чого втратив контроль над управлінням, скоїв відворіт рулевого колеса вправо внаслідок чого в районі будинку АДРЕСА_2 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який стояв на проїзній частині.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_5 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої вели гомілкової та малогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням відламків, перелому голівки малогомілкової кістки в середені третині зі зміщенням відламків голівки малогомілкової кістки, латерального мищелку великогомілкової кістки та медіального полюсу наколінника, синця зовнішньо-задній поверхні лівого колінного суглобу, які за своїм характером відносяться до середнього ступеня тяжкості.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом автомобілем «Джилі», р/н НОМЕР_1 , не виконав вимоги п.п. 12.1, 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, які свідчать:

- п. 2.9 (а) «Водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

- п. 12.1 «При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозяться, і стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно управляти їм».

Невиконання перелічених Правил дорожнього руху України перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що наступили.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засідання свою вину визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно 04.10.2015 року, близько 10 години 30 хвилин, він знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та керуючи власним технічно справним автомобілем «Джилі», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався вгору по пр.Кірова, з боку вулиці Ульянова, об`їздив тролейбус та в якийсь момент, оскільки засліпило сонце, втратив контроль над управлінням автомобіля, скоїв відворіт рулевого колеса вправо внаслідок чого в районі будинку №42 скоїв наїзд на потерпілого ОСОБА_5 , який стояв на проїзній частині біля багажника автомобіля, якого він в той момент не побачив. Цивільний позов в частини завданої матеріальної шкоди визнав повністю, про стан здоров`я та 2 місяця лікування потерпілого ОСОБА_5 йому відомо. Цивільний позов щодо моральної шкоди визнав частково, вважає заявлену суму завеликою. В скоєному кається.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він 04.09.2015 року на своєму автомобілі зупинився на пр. Кірова, щоб забрати свою дівчину з магазину. Забравши пакети у своєї дівчини, він підійшов до багажника свого автомобіля, щоб до нього скласти ці пакети та в цей момент відчув удар, від якого впав на землю. Далі, коли він підвівся, то зрозумів, що на нього скоїв наїзд автомобіль, його нога була в саднах, при цьому він відчував сильний біль в нозі, від якого присів на тротуар. На його думку, обвинувачений ОСОБА_7 в той час збирався рухатися далі, тому що після наїзду навіть не вийшов зі свого автомобіля поцікавитися, який він має стан. Вказаного водія зупинила його дівчина, яка просила обвинуваченого заглушити двигун. Вподальшому, його забрала швидка допомога, він проходив 2 місця лікування, поніс величезні витрати, лікування йому оплатили батьки, тому що він не мав змоги працювати, у зв`язку з чим він заявляє цивільний позов на суму 20 248,89 грн. 89 коп. Крім того, вважає, що йому спричинено і моральну шкоду, яку він оцінює в 200000 грн. та обґрунтовує тим, що діями обвинуваченого був порушений його звичайний уклад життя, на даний час не впевнений, що внаслідок ДТП він зможе повернутися в колишню форму, займатися спортом та вести нормальний спосіб життя, тому вважає, що вказана сума відповідає тим стражданням, які він та його родина перенесли за цей час.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті і в матеріалах кримінального провадження, та приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена у повному обсязі та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря психіатра, раніше не судимий, в силу ст.89 КК України, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяння.

Обставинами, що обтяжують покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Вивчивши всі вказані обставини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе без його ізоляції від суспільства і саме таке покарання буде достатнім для попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приймає до уваги наступне.

Обвинувачений скоїв ДТП в стані алкогольного сп`яніння, після ДТП не вжив всіх можливих заходів для надання медичної допомоги потерпілому та не викликав для нього швидку медичну допомогу, а також не вчинив ніяких реальних дій, направлених на відшкодування заподіяної потерпілому шкоди. За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому вищезазначене додаткове покарання.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 20 248,89 гривень знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд, вважає, що потерпілий не вмотував розмір завданої моральної шкоди, а саме на суму 200000 гривень.

У відповідності з вимогами статті 23 ЦК України, суд враховує характер правопорушення, глибину душевних страждань потерпілого, ступень вини обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, вимоги розумності і справедливості і вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 30 000 гривень.

По справі під час досудового слідства проведено судово-автотехнічну експертизу. Відповідно до вимог ст. 122 КПК України, дана експертиза проводиться за рахунок держави, а тому вимоги в частини стягнення з обвинуваченого оплати експертизи не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, і призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.2,3 ст.76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_7 не обиралася.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування завданої матеріальної шкоди, в розмірі 20 248,89 гривень, задовольнити у повному обсязі, про відшкодування завданої моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в частини відшкодування завданої матеріальної шкоди 20248 (двадцять тисяч двісті сорок вісім) гривень 89 копійок.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 в частини відшкодування завданої моральної шкоди 30000(тридцять тисяч) гривень.

Речовий доказ: автомобіль «Джилі», р/н НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 , передати йому ж за належністю.

На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1