Талалаївський районний суд Чернігівської області
Справа№1-74/10
В И Р О К

Іменем України

11 листопада 2010 року Талалаївський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді - Тіщенко Л.В.

при секретарі - Зірка В.П.

з участю прокурора Розенка Д.О.

представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, військовозобовязаного, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 166 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2010 року близько 19.00 год. ОСОБА_2, перебуваючи на земельній ділянці біля с. Харкове Талалаївського району, що належить його колишній дружині ОСОБА_3, вчинив сварку, в ході якої умисно наніс своєму малолітньому сину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, два удари рукою в область грудної клітки, потім взявши його під ліву руку тягнув по городу, намагаючись силоміць забрати його до себе додому, чим умисно спричинив сину тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 777 від 17.09.2010 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю, та пояснив, що коли 22 серпня 2010 року він допомагав своїй колишній дружині ОСОБА_3 збирати картоплю на городі в с. Харкове Талалаївського району, між ними виникла сварка, і тоді він сказав своєму сину ОСОБА_5, що той поїде жити з ним в смт. Срібне, але син відмовився, тоді він схопив сина за руку і почав тягти на себе, ОСОБА_3 тримала сина за іншу руку, підсудний відпустив, і вони впали на землю. Після цього він знову взяв сина під ліву руку та піднімаючи, почав тягнути. В цей час зявились сторонні люди, і ОСОБА_2 відпустив сина.

В судове засідання неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, але оскільки відповідно до ст. 12 Конвенції про права дитини, дитина може бути заслухана під час судового розгляду безпосередньо або через представника, то в судовому засіданні інтереси неповнолітнього потерпілого захищала представник ОСОБА_1 Під час судового розгляду були оголошені показання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4, дані ним в ході досудового слідства.

Допитана в судовому засіданні представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1 сказала, що подібні методи батьківського виховання негативно впливають як на фізичний, так і на психічний стан розвитку дитини, вирішувати проблеми в сімї, що виникають між батьками, необхідно цивілізованим шляхом.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчинених діяннях визнав повністю, суду дав показання, що вчинив злочини саме при викладених обставинах, повністю погодився з усіма доказами у справі, що були зібрані в ході досудового слідства і підтверджують його вину в інкримінованих злочинах згідно предявленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження в ході судового розгляду, у вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не наказувати. Після розяснення йому суті обвинувачення за ч.1 ст. 125, ст. 166 КК України та змісту ст. 299 КПК України дав згоду на скорочене судове слідство.

Зясувавши правильність розуміння підсудним суті предявленого обвинувачення, не маючи сумнівів у добровільності та істинності позиції підсудного, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, так як підсудний не оспорює їх і його показання відповідають фактичним обставинам, а обмежився допитом підсудного та вивченням матеріалів справи, що характеризують його особу.

Суд встановив, що підсудний правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Підсудному ОСОБА_2 розяснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, обвинувачення, предявлене підсудному ОСОБА_2, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюються, а тому дії підсудного суд кваліфікує за ч.1 ст. 125, ст. 166 КК України, оскільки він вчинив умисне нанесення легких тілесних ушкоджень малолітньому сину та злісне невиконання встановлених законом батьківських обовязків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, а саме порушено право дитини на здоровя, фізичний, духовний та моральний розвиток, в результаті чого в дитини настали фізичні та психічні травми.

Призначаючи покарання підсудному суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

До обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_2 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

До обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2, суд відносить вчинення злочину щодо малолітнього.

За місцем проживання підсудний характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, до адміністративної відповідальності притягувався 05.11.2009 року, 23.11.2009 року за ст. 173-2 КУпАП - насильство в сімї, 11.05.2010 року, 03.06.2010 року, 09.06.2010 року за ч.1 ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, яке він вчиняв біля квартири своєї колишньої дружини ОСОБА_3 на очах у малолітнього сина.

Приймаючи до уваги такі обставини як те, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання і вважає за можливе застосувати до нього ст. 75 КК України, звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням, і яке на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ст. 166 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 125 КК України 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт;

- за ст. 166 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного складання покарань із врахуванням переведення громадських робіт в обмеження волі, виходячи із співвідношення: одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт, остаточно призначити покарання у вигляді 2 (двох) років 20 (двадцяти) днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки відповідно до ст. 76 КК України - попросити публічно пробачення у потерпілого, не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи,

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 15 (пятнадцяти ) діб з моменту його проголошення.

Суддя Л.В.Тіщенко