У Х В А Л А

Справа № 183/6193/15

№ 1-кс/183/739/15

23 вересня 2015 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчої слідчого відділення Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська, громадянин України, українця, не одружений, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого

- 14.03.2011 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України, до 1 року позбавлення волі;

- 29.08.2012 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 296, 70 ч.1 КК України, до 3 років позбавлення волі, звільнений 18.06.2014 р. з ВК94 згідно Закон України Про амністію від 10.06.2014 р.

- 04.06.2015 р. обвинувальний акт по к/п № 0000385 за ч. 2 ст. 185 направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив :

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 08 березня 2015 р. близько 19.33 год. діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, перебуваючи в магазині «Єва» розташованого на пл. Перемоги, 8 м. Новомосковськ Дніпропетровської області, взяв з вітрини флакон чоловічих парфумів марки «Angel Schlesser Essential», об`ємом 100 мл., вартістю 849 грн. і не розрахувавшись за товар вийшов через вхідні двері магазину, після чого з місця скоєння злочину з викраденим майном втік.

23 червня 2015 р. близько 04.45 год. ОСОБА_6 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зірвав та викрав зі стіни будинку АДРЕСА_2 камеру зовнішнього відео спостереження марки «CCTV» вартістю 1342 грн. 15 коп., спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

23.09.2015 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню №0001124 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Слідча ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , яке підтримала у судовому засіданні, мотивуючи тим, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінальних правопорушень ОСОБА_6 , обґрунтованою, вчинені ним кримінальні правопорушення віднесене до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до шести років, вважає, що наявні ризики, передбачені п. 1, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні вказаних кримінальних правопорушення визнав, вказав, що має постійне місце проживання, своєчасно буде з`являтися до слідчого. Вважає, що запобіжний захід тримання під вартою обирати не слід.

Захисник ОСОБА_4 вказав, що в задоволені клопотання повинно бути відмовлено, так як ОСОБА_6 має постійне місце проживання і своєчасно буде з`являтися до слідчого, ризики вказані слідчою в клопотанні не підтверджуються.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене слідчою клопотання та просив задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України та враховуючи те, що у Новомосковському міськрайонному суді слухається кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчої про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п.49 рішення ЄСПЛ "Ніколова проти Болгарії".

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції), суд вважає обґрунтованим висновок слідчої про необхідність обрання підозрюваному виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжких кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, та з 04.06.2015 р. у Новомосковському міськрайонному суді Дніпропетровської області розглядається кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , за його обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує відсутність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування, так як ні слідчий і прокурор не надали суду беззаперечних доказів та фактів які б свідчили про наміри ОСОБА_6 переховуватися від слідства, з чого суд робить висновок, що наявність такого ризику є припущенням слідчої. Посилання слідчої на тяжкість покарання за вчинений злочин не може бути прийнято судом в даному випадку, як наявність беззаперечного ризику для обрання запобіжного заходу.

Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_6 є особою раніше судимою, та підозрюється у вчиненні тяжких злочинів після того коли вже до суду надійшло кримінальне провадження за його ж обвинуваченням за ч. 2 ст. 185 КК України, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, що в свою чергу дає суду підстави вважати, що він, перебуваючи на свободі продовжить скоювати кримінальні правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання від трьох до шести років позбавлення волі, тому суд враховує, що перебування на волі ОСОБА_6 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів. Ці ж самі підстави є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
У відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави. При визначенні розміру застави, суд враховує, тяжкість кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 ,, а також і те, що постійного місця роботи він не має, дана обставина не дає підстав суду для призначення мінімального розміру застави, оскільки відсутність роботи та постійного доходу не пов`язані з фізичними вадами або хворобою підозрюваного. При цьому, враховуючи наявні дані про особу ОСОБА_6 , його попередню судимість, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у вигляді 20 мінімальних заробітних плат, тобто 22940 грн. (1147х20), що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

клопотання слідчої ОСОБА_5 задовольнити та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід тримання під вартою на шістдесят днів до 17 год. 00 хв. 24 листопада 2015 року включно.

Встановити розмір застави ОСОБА_6 27560 грн.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави зобов`язати ОСОБА_6 :

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

-не відлучатися із м. Новомосковська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

У разі порушення покладених на ОСОБА_6 обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ізолятора тимчасового утримання Новомосковського міського відділу (з обслуговування м. Новомосковська та Новомосковського району) головного управління міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області та начальнику Дніпропетровського слідчого ізолятора №3.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя