Справа № 464/4601/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/711/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2015 року року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 14 липня 2015р. , -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому вироком Городоцького районного суду Львівської області від 04.07.2012р. за ст.121 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.

При цьому, як зазначено в ухвалі місцевого суду , суд врахував, що ОСОБА_7 характеризується як злісний порушник режиму утримання, своєю поведінкою та вчинками не довів своє бажання покращити своє правове становище, змінитись та стати на шлях виправлення, не довів, що застосування до нього більш м`якого покарання у вигляді виправних робіт відповідним чином буде сприяти становленню законослухняності свідомості у засудженого.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вказує, що він надав всі необхідні документи про своє офіційне працевлаштування в разі застосування до нього виправних робіт, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, хворіє рядом тяжких захворювань, злісним порушником режиму він не являється, останнє порушення вчинив 23.01.2015р.

Просить ухвалу районного суду скасувати та застосувати до нього ст.82 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора про залишення апеляційної скарги без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог ст.82 ч.4 п.2 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин та якщо засуджений став на шлях виправлення.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений 04.07.2012р. Городоцьким районним судом Львівської області за ст.121 ч.2 КК України на 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання встановлено з 09.04.2009р. по 09.04.2017 р.

Судом при вивченні матеріалів справи вірно встановлено, що ОСОБА_7 засуджений за тяжкий злочин, за час перебування під вартою неодноразово порушував встановлений порядок утримання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не отримував, до праці не залучався, перебуває на профілактичному обліку , як злісний порушник режиму утримання. Дані факти не дають підстав вважати, що ОСОБА_7 дійсно став на шлях виправлення.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і в такій слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376,405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 14 липня 2015 року про відмову засудженому ОСОБА_7 у заміні невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий:
Судді: