Справа 688/3489/15-к
№ 1-кп/688/173/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2015 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань в м. Шепетівці кримінальне провадження №0001142 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця поселок Сєвєрний, м.Воркута, РФ, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, українця, громадянина України, інваліда ІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 19 грудня 2014 року близько 16-ої години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою помсти батькові - потерпілому ОСОБА_4 за те, що останній ударив його кулаком в обличчя через конфлікт з братом ОСОБА_7 , з метою нанесення тяжкого тілесного ушкодження, умисно завдав ОСОБА_4 три удари саморобним ножем в ліву половину грудної клітки, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівої половини грудної клітки, з раною в ділянці 7-го ребра по задньо-пахвовій лінії з лівобічним гемопневмотораксом, що призвело до зміщення середостіння вправо, яке відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент спричинення та рани в ділянці лівої лопатки, рани в надлопатковій області, які за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, однак відмовився від дачі показань у судовому засіданні.

Крім визнання вини самим обвинуваченим, його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується і іншими доказами, а саме:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду показав, що 19.12.2014 року біля 17-ої години його мати - ОСОБА_8 повідомила, що б`ються його сини: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Зайшовши в будинок, побачив у сина ОСОБА_11 розбиту голову та відразу почав розбиратись з сином ОСОБА_10 . В процесі сутички з сином ОСОБА_10 вдарив його рукою по обличчю. Після цього залишив сина ОСОБА_10 в кімнаті, а сам вийшов в двір господарства. Біля сараю його наздогнав син ОСОБА_10 і вдарив ззаду три рази ножем в спину, один удар був сильний, два слабші. В той же день був доставлений в лікарню. Просить сина ОСОБА_5 суворо не карати, з останнім примирився;

- показаннями свідка ОСОБА_7 ,який суду показав, що 19.12.2014 року біля 17-ої години в будинку між ним та братом ОСОБА_10 виникла суперечка, яка переросла в бійку з приводу того, що останній ніде не працює. В процесі бійки, брат вдарив його по голові, розбив лоб і у нього вийшла кров. Це все побачила бабуся ОСОБА_8 , наробила крику і в будинок зайшов батько, а він вийшов з будинку. Через деякий час почув крик бабусі і побачив, що у батька з лівої сторони пошкоджений одяг, а потім він вирвав з рук ОСОБА_10 ножа. Оглянувши батька, помітив три колото-різаних рани, з яких виступала кров і відразу була викликана швидка допомога;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка суду показала, що 19.12.2014 року біля 17-ої години в будинку між її онуками ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виникла суперечка, яка переросла в бійку, в процесі якої, ОСОБА_10 вдарив ОСОБА_11 по голові, розбив лоб і у нього вийшла кров. Вона наробила крику і в будинок зайшов її син ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 вийшов з будинку. Через деякий час вона почула, як біля приміщення сараю сварилися її син ОСОБА_10 та онук ОСОБА_10 , які потім почали шарпати одне одного. Вона почала голосно кричати, просити припинити бійку і в цей час до них підбіг онук ОСОБА_9 , який розборонив хлопців, а коли син піднявся з землі, то у нього на грудях побачила кров, а в онука ОСОБА_10 в руках був ніж.

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що 19.12.2014 року вона знаходилась на чергуванні в Шепетівській ЦРЛ, де працює санітаркою. Біля 17-ої години за телефонував менший син ОСОБА_9 та повідомив. Що син ОСОБА_10 заподіяв чоловікові ножове поранення. Того ж дня чоловіка привезли в лікарню і він повідомив, що син ОСОБА_10 ножем заподіяв йому поранення. Особисто конфлікту між сином та чоловіком не бачила;

- даними висновку судово-медичної експертизи №72 від 05.03.2015 року з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження: проникаюче поранення лівої половини грудної клітки, з раною в ділянці 7-го ребра по задньо-пахвовій лінії з лівобічним гемопневмотораксом, що призвело до зміщення середостіння вправо, яке відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечне для життя в момент спричинення; рани в ділянці лівої лопатки, рани в надлопатковій області, які за своїм характером належать до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, як такі, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Дані тілесні ушкодження ймовірно виникли від дії колючо-ріжучих предметів, могли виникнути в трок та при обставинах, вказаних в постанові (а.п. 34-35).

- даними протоколу огляду місця події з фото-таблицями від 15.12.2014р., з яких вбачається, що місцем вчинення злочину є подвір`я домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , саме те, на яке вказують потерпілий та свідки та в приміщенні літньої кухні, на деревяній тумбі було виявлено та вилучено ніж, яким ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 (а.п. 12-15);

- даними висновку результатів медичного огляду Шепетівської ЦРЛ з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 19.12.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння;

- даними висновку експерта № 282, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_4 відноситься до групи А, з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А, з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На ножі, доставленому на дослідження знайдені сліди крові, видова належність якої не встановлена. (а. с. 54-55).

- даними висновку експерта № 276, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_4 відноситься до групи А, з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи А, з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. На сорочці потерпілого ОСОБА_5 знайдена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлений антиген А. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які відносяться до однієї групової належності крові за ізосерологічною системою АВ0 (а с. 58-59);

- даними висновку експерта № 146 від 27.08.2015 року, відповідно до якого, ніж вилучений з місця злочину за фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 у подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 не являється холодною зброєю, є ножем саморобного способу виготовлення ( а.с. 161-164);

- даними постанови про визнання речовим доказом ножа, вилученого з місця злочину за фактом нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 у подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 (а.п. 23).

Відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 499 від 19.08.2015 року ОСОБА_5 виявляє «Органічний розлад особистості, внаслідок епілепсії з легкими інтелектуально-мнестичними та помірними емоційно-вольовими змінами». В момент вчинення інкримінованого йому злочину та в теперішній час виявляв та виявляє «Органічний розлад особистості, внаслідок епілепсії з легкими інтелектуально-мнестичними та помірними емоційно-вольовими змінами», внаслідок чого, не в повною мірою міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 примусового лікування медичного характеру не потребує. ( а.с.145-148).

Аналізуючи у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно за ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України, належить до тяжких злочинів.

ОСОБА_5 раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, являється інвалідом ІІ групи, не працює. Відповідно до довідки Шепетівської ЦРЛ перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом: помірні розлади особистості та поведінки, внаслідок епілепсії.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, поведінки потерпілого ОСОБА_4 , який спровокував конфлікт з обвинуваченим, вдаривши його рукою в обличчя, відсутність тяжких наслідків від злочину, думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого, з яким помирилася і претензій до нього не має, особу обвинуваченого, який являється інвалідом ІІ групи та перебуває на обліку у лікаря-психіатра, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання з застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, ніж передбачено санкцією ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі. Крім того, на підставі ст.75 КК України суд знаходить за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання щодо речових доказів підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Крім того, з ОСОБА_5 підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експертів за проведення експертиз по справі в сумі в сумі 324,21 грн., що підтверджується відповідною довідками.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_5 запобіжний захід - особисте зобов`язання.

Речовий доказ саморобний ніж - знищити, сорочку та куртку ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_4 ; куртку спортивного типу, джинси чорного кольору, футболку, гольф чорного кольору, кофту чорного кольору повернути ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертиз по справі в сумі 324,21 грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Суддя: