Апеляційний суд Житомирської області
Ухвала

Іменем України

06 вересня 2012 року колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Андрушкевича С.З.

суддів: Котіка В.П., Захарчука С.В.,

з участю прокурора: Селюченко І.І.

засудженого: ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 14 червня 2012 року

Цим вироком

ОСОБА_2 Лазо Леонідовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, абхазця, особу без громадянства, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2., жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

- 21.08.1999 року Карлівським районним судом Полтавської області за ст.ст. 140 ч. 2, 229-1 ч. 2, 229-5 ч. 2, 229-6 ч. 1, 42 КК України (1960 р.) на 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна;

- 28.10.2003 року Карлівським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 2, 71 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 21.06.2006 року Овруцьким районним судом за ст.ст. 185 ч. З, 304 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 16.02.2012 року Овруцьким районним судом за ст. 185 ч. 2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, судимість не погашена,

засуджено за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ст. 309 ч.1 КК України - 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання за попереднім вироком Овруцького районного суду від 16.02.2012 року і остаточно призначено 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбування покарання вказано рахувати з часу його затримання, тобто з 27.02.2012 року.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_2 судові витрати в сумі 294,24 грн. - затрати за проведення судово-хімічної експертизи на користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області, код 25574601, р/р 1843, банк одержувач УДУ в Житомирській області, МФО -811039.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Як визнав суд, ОСОБА_2 Лазо Леонідович, в порушення вимог ст.7 Закону України від 15 лютого 1995 року «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, іх аналогів і прекурсорів», згідно якого заборонено незаконний обіг наркотичних засобів, не маючи спеціального дозволу, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в один із днів в період часу з 10.09.2011 року по 20.09.2011 року, на смітнику, що розташований на південній околиці с. Бігунь Овруцького району, з дикоростучої рослини коноплі руками зірвав листя, усвідомлюючи, що це є наркотичний засіб, тим самим незаконно придбав наркотичний засіб. Вказані листя коноплі ОСОБА_2, незаконно зберігаючи при собі, переніс до місця свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, де в дровнику домогосподарства висушив їх, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб. В один із днів в період часу з 10.10.2011 року по 20.10.2011 року ОСОБА_2 вказане листя руками подрібнив, тим самим незаконно виготовив наркотичний засіб, помістив його в поліетиленовий пакет, який поклав в сарай домогосподарства по місцю свого проживання, де незаконно зберігав без мети збуту до 23.02.2012 року.

23.02.2012 року, біля 09 години, ОСОБА_2 забрав вказаний поліетиленовий пакет з подрібненою коноплею, помістивши його в кишеню своєї куртки та, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб без мети збуту, переніс на автодорогу, сполученням Словечне - Тхорин, де в цей же день був затриманий працівниками міліції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області.

23.02.2012 року період часу з 12 години 15 хвилин до 12 години 55 хилин, на автодорозі, сполученням Словечне - Тхорин, поблизу с. Тхорин, Овруцького району, під час проведення огляду місця події, працівниками міліції Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області, в кишені куртки ОСОБА_2 JI. JL, було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет наповнений подрібненою рослинною масою зеленого кольору, яка згідно висновку судово-хімічної експертизи №2/170 від 22.03.2012 року, має ботанічні ознаки рослин коноплі, містить - тетрагідроканнабінол, і є особливо небезпечним наркотичним засобом - КАНАБІСОМ (марихуаною), масою 11,06 гр. (у висушеному стані), що згідно таблиці №1 Наказу міністерства охорони здоровя України №188 від 01.08.2000 року є більш, ніж невеликий розмір. Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Украіни №770 від 06.05.2000 року канабіс (марихуана) віднесений до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Крім цього, 20.02.2012 року, близько 18 години 30 хвилин, по вул. Жовтневій в с. Словечне, Овруцького району, поблизу кафе «Словечно», ОСОБА_2 JI. Л., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, повторно, з метою відкритого викрадення чужого майна (грабежу), з корисливих спонукань, попросив у ОСОБА_3 його мобільний телефон, марки «Samsung-C3050» з метою подзвонити, на що останній погодився та передав свій мобільний телефон ОСОБА_2 Після цього, ОСОБА_2, в продовження своєї злочинної мети, почав віддалятися від ОСОБА_3 та, незважаючи на численні заклики останнього з проханням повернути його мобільний телефон, з викраденим зник, тим самим відкрито викрав чуже майно, а саме мобільний телефон марки «Samsung-C3050», вартістю 143 грн. 73 коп., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляції засуджений ОСОБА_2, вважаючи вирок незаконним, необґрунтованим та таким, що винесений з порушенням норм процесуального права, просив його скасувати, постановити новий законний вирок, виправдати його відповідно до ст. 6 п. 2 КПК України. Посилається на те, що показання, отримані під час досудового слідства, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Як вказує апелянт, судом не були взяті до уваги його заяви про вчинення на нього морально-психологічного тиску працівниками СКР Овруцького МВ УМВС України в Житомирській області, під впливом яких він визнав вину.

Також, на думку ОСОБА_2, судом не було враховано те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей та вагітну дружину, що був працевлаштований у приватній торговій фірмі.

В додатку до апеляційної скарги ОСОБА_2 вказував, що кримінальна справа щодо нього сфабрикована працівниками міліції, поскільки ніяких наркотичних засобів у нього не було, а в той час, коли йому інкримінується придбання та виготовлення цього наркотичного засобу ,він перебував в Полтавській області, а не в с. Городець Овруцького району. Крім цього , вказував , що у потерпілого ОСОБА_3 мобільного телефону не викрадав , а просто випадково обмінявся з ним своїм телефоном. Наступного дня повернув телефон ОСОБА_3 і останній ніяких претензій до нього не має.

Вважав , що обвинувачення як на досудовому, так і на судовому слідстві не підтвердилось, не обгрунтовано доказами, тому просив вирок суду скасувати , а його виправдати.

На апеляцію засудженого надійшли заперечення прокурора, в яких він вважає, що вирок суду ґрунтується на вимогах закону, є мотивованим, обґрунтованим і підстав для його скасування немає. Суд при призначенні покарання дотримався вимог кримінального та кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, засудженого, який підтримав подану апеляцію з додатками, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованим і законним.

При постановленні вироку суд першої інстанції дотримався вимог ст. ст. 64, 65, 67, 323, 324 КПК України, надавши правильну правову оцінку діям ОСОБА_2

Під час досудового слідства засуджений свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнавав повністю. Лише в судовому засіданні 22 травня 2012 року він вину визнав частково, але після допиту свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, оголошення показань потерпілого ОСОБА_3М ОСОБА_2 визнав свою вину повністю за обома епізодами.

Посилання в апеляції на відсутність доказів вини засудженого є безпідставними, оскільки його вина підтверджується як його показаннями, так і оголошеними та дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: показаннями потерпілого ОСОБА_3, свідків, протоколами огляду місця події, протоколами відтворення обстановки і обставин події від 01.03.2012 року, протоколами огляду предметів, висновком товарознавчої експертизи від 28.02.2012 року , тощо.

Твердження апелянта про його неодноразові заяви щодо застосування до нього незаконних методів слідства не знайшли свого підтвердження в матеріалах кримінальної справи.

Що стосується доводів засудженого ОСОБА_2 про наявність на його утриманні вагітної дружини з двома неповнолітніми дітьми, то це спростовується довідкою-характеристикою з місця проживання, згідно якої він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5 разом зі своїми племінницями, не одружений та не працює (а.с. 155).

Що стосується покарання, яке суд обрав ОСОБА_2, то воно призначене відповідно до вимог ст. 65 КК України з врахуванням тяжкості вчинених злочинів, який є тяжким та середньої тяжкості, даних про його особу, обставин, які помякшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обтяжуючими покарання обставинами є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів.

Обставинами, що помякшують покарання засудженого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Крім того, суд при обранні покарання врахував те, що що ОСОБА_2 JI.JI. неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, не працює, на профілактичному обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, потерпілий просить суворо не карати.

Тому, на думку колегії суддів, підстав для скасування вироку та виправдання засудженого немає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів палати в кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 14 червня 2012 року щодо ОСОБА_2 Лазо Леонідовича без зміни.

Судді :