справа № 488/1349/15-к
провадження № 1-кп/488/158/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.09.2015 року
Корабельний районний суд м.Миколаєва
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засіданняОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора захисника:ОСОБА_3 ОСОБА_4
обвинуваченогоОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
Під час судового розгляду прокурором заявлене клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого на два місяці, яке мотивоване існуванням ризиків, які дають підстави вважати, що у випадку закінчення строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого або його скасування чи зміни на менш суворий, обвинувачений може переховуватися від суду, продовжити злочину діяльність чи незаконно впливати на свідка, щодо якого застосовані заходи безпеки.
Обвинувачений та його захисник заперечували щодо продовження строків тримання обвинуваченого під вартою та просили суд обрати менш суворий запобіжний захід, мотивувавши, що обвинувачений має постійне місце проживання, де мешкає разом з матір`ю похилого віку, яка потребує стороннього догляду.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Метою застосування запобіжних заходів, що передбачено ст.. 177 КПК України, є, крім іншого, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити нові кримінальні правопорушення, а підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії.
09.09.2015 року спливає строк тримання обвинуваченого під вартою.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десять років, не має постійного джерела доходів, раніше неодноразово судимий, характеризується негативно. Вказане, на думку суду, незважаючи на те, що обвинувачений має постійне місце проживання, та матір, яка потребує догляду, свідчить про те, що в разі застосування до ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу ніж раніше обраного судом, останній може продовжити злочинну діяльності, переховуватися від суду та вчинити незаконний вплив на свідка щодо якого застосовані заходи безпеки.
Таким чином, суд приходе до висновку, що зазначені прокурором ризики існують і на теперішній час, та запобігти їм при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України не можливо та вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою.
При цьому доводи захисника та обвинуваченого не можуть, на переконання суду, свідчити про відсутність ризиків здійснення обвинуваченим вищевказаних дій у випадку застосування до нього іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 350, 331 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, під вартою до 08.11.2015 року (включно).
Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження, до СІЗО міста Миколаєва.
Суддя ОСОБА_1