АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х ВА Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду м. Києва кримінальне провадження № 0001100 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, який проживає в

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню за ч.1 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що він 06 серпня 2014 року приблизно о 18 год. 20 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «КІА Sportage» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Лісової, що на житловому масиві «Бортничі» у м. Києві, допустив порушення вимог п.п.1.5, 2.3 «б», 10.1 та 16.13 ПДР України, тобто проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, перед зміною напрямку руху, пов`язаного з виконанням маневру розвороту ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху, не дав дорогу мотоциклу марки «Honda HORNET 600» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , який рухався

______________________

Справа № 11-кп/796/1351/2015 Категорія КК: ч.1 ст. 286
Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1

йому назустріч, та виконуючи розворот, допустив зіткнення з ним, в результаті чого пасажиру мотоцикла ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить пом`якшити вирок та призначити йому покарання без позбавлення права керування транспортними засобами.

Посилається на те, що суд не врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме: добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди та надання потерпілій медичної або іншої допомоги безпосередньо після вчинення злочину.

Вказує на те, що після ДТП він викликав для потерпілої карету швидкої допомоги, після госпіталізації надав матеріальну допомогу на лікування в сумі 9700 грн., відвідував потерпілу у лікарні та купував їй продукти харчування.

Окрім того, вказує, що суд при призначенні покарання повинен був врахувати, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину з необережності, щиро кається у вчиненому, позитивно характеризується, має на утриманні матір похилого віку, яка проживає в м. Дніпропетровську, а отже вважає зазначені обставини підставами для незастосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідь судді, прокурора та потерпіли, які заперечили проти апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 286 КК України, а також призначення основного покарання у виді штрафу в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються.

Також колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, і доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 цього не спростовують.

Так, вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 засуджено за вчинений ним злочин, передбачений ч.1 ст. 286 КК України, із призначенням йому покарання з урахуванням повною мірою тяжкості вчиненого ним необережного злочину невеликої тяжкості та даних про особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, вину визнав повністю, щиро розкаявся, страждає на ряд захворювань, має на утриманні матір похилого віку. Суд, врахувавши наведене у сукупності, дійшов правильного висновку про призначення покарання в мінімальних межах санкції ч.1 ст. 286 КК України.

Крім того, приймаючи рішення про призначення додаткового покарання у виді позбавлення ОСОБА_5 права керувати транспортними засобами строком на один рік, суд виходив з того, що керування транспортними засобами не є джерелом отримання доходів необхідних для проживання обвинуваченого, злочин вчинений ним проти безпеки дорожнього руху. При цьому судом взято до уваги думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_5 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Тобто, усі обставини зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_5 для необхідності призначення йому покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами, враховані судом першої інстанції, а тому задоволенню не підлягають.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_5 без змін.

Касаційна скарга може бути подана до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ ______________ _____________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3