ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
3 грудня 2015 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційними скаргами засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2015 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_4 , 1990 р.н., громадянина України, неодноразово судимого, останній раз 24.11.2011 за ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ст. 395 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого 11.07.2014 на підставі акту амністії, уродженця міста Кіровограда,
- за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України на 8 років позбавлення волі;

ОСОБА_5 , 1988 р.н., громадянина України, неодноразово судимого, останній раз 08.07.2014 за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волііз звільненням, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку, уродженця села Ставидло Олександрівського району Кіровоградської області,
- за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України на 8 років позбавлення волі;
- на підставі ст. 71 КК України остаточно за сукупністю вироків на 8 років 6 місяців позбавлення волі.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 40 000 грн на відшкодування моральної шкоди та 500 грн витрат на правову допомогу.
Згідно вироку ОСОБА_5 та ОСОБА_4 05.10.2014 о 22:00 на вул. Пролетарській в м. Кіровограді групою осіб побили ОСОБА_6 , спричинивши легкі тілесні ушкодження, та по черзі намагались зґвалтувати останню, однак не довели злочин до кінця з причин, що не залежали від волі кожного з них: перший через фізіологічну неспроможність, а другий у зв`язку із прибуттям працівників міліції.
У касаційних скаргах засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посилаючись на недоведеність, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просять: перший скасувати вказані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, другий змінити їх, перекваліфікувавши його дії згідно закону, який передбачає відповідальність за спричинення тілесних ушкоджень.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки судів першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на що посилаються засуджені у касаційних скаргах, самі по собі можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду, згідно до вимог ст. ст. 409, 410 КПК України, апеляційним судом.
Отже, в касаційних скаргах засуджених відсутні посилання на підстави для зміни чи скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачені ч. 1 ст. 438 КПК України.
Твердження засуджених про їх невинуватість у вчиненні замаху на зґвалтування потерпілої є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Такі висновки, як вбачається з оскаржених рішень, відповідають показанням потерпілої ОСОБА_6 про те, як 05.10.2014 її побили та намагались зґвалтувати засуджені; показанням свідка ОСОБА_7 про те, як він почув крики та побачив дівчину, яку тримали двоє чоловіків, один з яких ОСОБА_5 підійшов до нього, та сказав, що вона повія, після чого свідок викликав міліцію; показанням свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про те, як вони 05.10.2014 під час несення служби в складі автопатруля виявили двох чоловіків в забрудненій одежі та побиту дівчину в порваній одежі; даним протоколів огляду місця події від 06.10.2014 про вилучення одежі, білизни потерпілої та серветок зі слідами біологічного походження; даним протоколу слідчого експерименту від 14.11.2014, під час якого потерпіла ОСОБА_6 показала та розказала про обставини злочину; даним протоколів слідчих експериментів від 07.10.2014, під час яких засуджені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 показали й розказали про обставини вчиненого ними злочину; висновкам експерта № 1098 від 08.12.2014, № 1416/1098 від 12.12.2014 про характер, локалізацію й тяжкість заподіяних ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та показанням експерта ОСОБА_10 щодо проведення експертиз.
Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в скоєнні вказаного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував дії кожного з них.
Покарання засудженим призначено з урахуванням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим.
Апеляційний суд, у відповідності до вимог ст. 419 КПК України вмотивувавши свої висновки, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції, а доводи засуджених в касаційних скаргах на спростування вищезазначених висновків не достатні та непереконливі.
Отже, з касаційних скарг, наданих до них судових рішень вбачається, що підстав для їх задоволення немає.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргами засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на вирок Ленінського районного суду міста Кіровограда від 16 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 10 листопада 2015 року щодо них.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_11 ОСОБА_12