печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Козлов Р.Ю., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Київської області Витязя М.І.,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій посилаючись на положення ст.ст.97, 235, 236 КПК України 1960р., як на правову підставу звернення до суду з зазначеною скаргою, просить визнати протиправною бездіяльність прокурора Київської області Витязя М.І.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_1 посилається на те, що 19 жовтня 2012 року він звернувся до Апеляційного суду Київської області із заявою про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами. Листом від 05 листопада 2012 року Апеляційний суд Київської області направив заяву ОСОБА_1 до прокуратури Київської області у порядку ст. 400-8 КПК України (в редакції 1960 року) для проведення перевірки.

Посилаючись на те, що рішення за його заявою від 19 жовтня 2012 року по теперішній час прокурором Київської області прийнято не було, просив задовольнити подану скаргу.

Вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має бути подана після створення ЄРДР, а, по-друге, містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 3 КПК України 1960р., ст. 5 КПК України).

У відповідності до положень ст. 97 КПК України 1960р. дослідча перевірка за заявою чи повідомленням про злочин з прийняттям одного із рішень, передбачених ч. 2 ст. 97 КПК України 1960р., проводилася протягом десяти діб. При цьому, виходячи з положень ст. 95 КПК України 1960 р., заяви чи повідомлення як привід для проведення дослідчої перевірки визнавались такими лише за умови наявності в них об'єктивних даних (доказів) про реальність події злочину, в іншому випадку прийняття по таким заявам чи повідомленням рішення в порядку ст. 97 КПК України 1960р. було необов'язковим і це питання вирішувалось правозастосовним органом в залежності від конкретних обставин справи.

Таким чином, п. 3 Перехідних положень КПК України стосується внесення до ЄРДР лише тих заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, по яким визначений ст. 97 КПК України 1960р. десятиденний строк дослідчої перевірки на момент набрання чинності КПК України 2012р. не закінчився, а рішення про порушення або відмову в порушенні кримінальної справи в межах цього строку не прийнято. Заяви та повідомлення, що подані за межами десятиденного строку дослідчої перевірки, не охоплюються п. 3 Перехідних положень КПК України, оскільки могли бути розглянуті в іншому порядку, як такі, що не містили достатніх даних про наявність ознак злочину. (в іншому разі до ЄРДР мали бути внесені всі заяви та повідомлення подані з початку набрання чинності КПК України 1960р, по яким не було прийнято рішення про порушення або про відмову в порушенні кримінальної справи).

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 фактично оскаржує бездіяльність прокурора Київської області Витязя М.І. щодо неприйняття рішення в порядку ст. 97 КПК України 1960р. за його заявою від 12 жовтня 2013 року, що не є бездіяльністю слідчого чи прокурора в розумінні п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Оскільки зі скаргою на бездіяльність прокурора ОСОБА_1. звернувся до суду під час дії КПК України (2012), вважаю необхідним відмовити у відкритті провадження за скаргою як такої, вимоги якої не підлягають розгляду в порядку КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, ч.4 ст. 304 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність прокурора Київської області Витязя М.І.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя