Справа № 640/116/16-к
н/п 1-кс/640/326/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
встановив:
В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, протягом вересня-грудня 2015р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території м. Запоріжжя, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , шляхом виготовлення підроблених документів для безперешкодного перетину державного кордону, здійснив організацію незаконного переправлення через державний кордон України громадянина Азербайджану ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого 01.12.2015р. о 1826 на підставі підробленого паспорту для виїзду за кордон громадянина України (серії НОМЕР_1 ) автомобільним транспортом переправлено до Польщі через МаПП «Краківець» Яворівського району Львівської області.
15.01.2016р. ОСОБА_5 повідомлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити. Додатково пояснила можливість перекваліфікації дій підозрюваного з ч.2 на ч.3 ст.332 КК України, якою передбачена конфіскація.
Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.
Слідчий суддя, вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, доходить наступного:
З урахуванням розташування місця вилучення майна, поза межами Харківської області, слідчий суддя, вважає за можливе пропущений з поважної причини строк подачі клопотання поновити.
Відповідно положень ч.2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.
При тому ч.3 ст. 170 КПК України передбачає, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримано за рахунок доходів від вчиненого злочину.
Положеннями ч.2 ст.173 КПК України, передбачено, що слідчий суддя враховує можливість використання тимчасово вилученого майна, як доказу у кримінальному провадженні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що грошові кошти, вилучені під час обшуку 12.01.2016р., мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення за існування можливості його використання, як доказу у кримінальному провадженні.
Таким чином, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою суду не здійснюється, відповідно положень ст.107 КПК України.
Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

Ухвала підлягає виконанню згідно Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012р. «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: