Справа № 165/1635/15-к
Провадження № 1-кп/165/129/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законних представників

потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

представника служби

у справах дітей ОСОБА_14 ,

представника кримінальної

міліції у справах дітей ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську кримінальне провадження № 0000357 про обвинувачення:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нововолинська Волинської області, громадянина України, не одруженого, учня 11-А класу ЗОШ № 6 м. Нововолинська, проживаючого в АДРЕСА_1 , судимостей немає,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця селища Красногвардійське, Красногвардійського району, Белгородської області, Російської Федерації, громадянина України, не одруженого, учня 9-А класу ЗОШ № 3 м. Нововолинська, проживаючого в АДРЕСА_2 , судимостей немає,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України;

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Нововолинська Волинської області, громадянина України, не одруженого, учня 1-го курсу ВПУ м. Нововолинська, проживаючого в АДРЕСА_3 , судимостей немає,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,-

встановив :

12 квітня 2015 року близько 20 год. обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , перебуваючи біля кафе «Наше місто», що по вул. Пирогова, 7 у м. Нововолинську, діючи спільно групою осіб, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві елементарні правила поведінки, моралі та добропристойності, виявляючи особливу зухвалість, умисно нанесли потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 удари руками і ногами в різні частини тіла в тому числі і в голову, спричинивши їм побої.

Крім того, в той же час, у цьому ж місці, під час вчинення хуліганських дій обвинувачений ОСОБА_11 , діючи самостійно, умисно завдаючи удари руками в голову та інші ділянки тіла потерпілому ОСОБА_7 , спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді закритого зламу нижньої щелепи в ділянці правого суглобового паростку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 119 від 13.05.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Допитані в судовому засіданні як обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 свою винуватість у інкримінованих їм злочинах визнали частково.

Обвинувачений ОСОБА_11 , даючи показання вказав на те, що він разом із ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 12 квітня цього року йшли по вулиці біля кафе «Наше місто», що у м. Нововолинську, де побачили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_19 . Підійшовши до них, він попросив у хлопців чіпси, на це прохання вони погодились та дали їх. Після цього вони стали відходити від хлопців, але в цей момент ОСОБА_7 висловився на їх адресу нецензурно. Почувши це, вони повернулися до хлопців і ОСОБА_16 вдарив в обличчя спочатку ОСОБА_7 , а потім ОСОБА_8 . Після цього він також втрутився у це, і відвівши ОСОБА_7 в сторону, запитав у нього чому він висловлюється нецензурно та вдарив його кулаком в обличчя декілька разів. Згодом до них підійшов ОСОБА_17 , який теж наніс удар ногою в обличчя ОСОБА_7 . Просить врахувати те, що його батьком частково відшкодована шкода заподіяна потерпілому ОСОБА_7 .

Обвинувачені ОСОБА_16 і ОСОБА_17 теж підтвердили показання ОСОБА_11 , вказавши на те, що саме нецензурне висловлювання ОСОБА_7 стало причиною конфлікту між ними та потерпілими під час якого вони нанесли удари ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Незважаючи на такі показання обвинувачених, їх винуватість у вчиненні хуліганства групою осіб, а також ОСОБА_11 крім цього, у заподіянні умисно середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_7 доведена рядом перевірених і досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, будучи допитаним потерпілий ОСОБА_7 ствердив про те, що 12 квітня 2015 року близько 20 год. він разом з товаришами ОСОБА_8 і ОСОБА_19 гуляли у м. Нововолинську. Коли йшли по мікрорайоні Шахтарському в напрямку центральної лікарні до них підійшли ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ще якихось ніби двоє хлопців і стали їх запитувати: «Хто ми такі, де живемо ?». На ці запитання, він ОСОБА_7 відповів : «Чому я про це Вам маю казати». Відразу ж після цього ОСОБА_16 , а потім ОСОБА_11 нанесли йому удари в обличчя, сказавши при цьому : «Чого ви тут ходите ?». Також він бачив як ОСОБА_11 завдав удар ОСОБА_8 . Після цього він запитав у обвинувачених : «Що Ви від нас хочете і чому б`єтесь ?» У відповідь на це ОСОБА_11 ще декілька разів вдарив його кулаком в обличчя. В той час до нього підійшов ОСОБА_17 і сказав йому, щоб нічого не говорив, так як ОСОБА_11 сильно «крутий». Під час розмови з ОСОБА_17 до нього ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_11 і почав копати його в ділянку коліна, а потім знову став наносити удари в обличчя від чого у нього випав зуб і стала йти кров з рота. В якийсь момент бачив, що йому також завдає удар ОСОБА_17 . При цьому вказав на те, що саме від удара ОСОБА_11 він відчув різку біль в щелепі, яка була зломана. Крім цього, пояснив, що ніяких неприязних стосунків між ним та обвинуваченими не було. На теперішній час заподіяна йому шкода відшкодована частково в розмірі 3000 грн.
Потерпілий ОСОБА_8 повністю підтвердив показання ОСОБА_7 і вказав на те, що дійсно ініціатором хуліганських дій були ОСОБА_16 та ОСОБА_11 , які наблизившись до нього, ОСОБА_7 та ОСОБА_19 , запитали про те , де вони мешкають, тобто чи вони не з мікрорайону Шахтарського міста Нововолинська. Після того як ОСОБА_7 відповів, що ні, то ОСОБА_11 відразу його вдарив рукою в обличчя. До нього ж підійшов ОСОБА_16 і наніс удар також в обличчя. Згодом удари в різні частини тіла став наносити ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_11 . Потім бачив як ОСОБА_17 відвів на розмову ОСОБА_7 , але про, що вони розмовляли не чув. Тоді до ОСОБА_7 знову підійшов ОСОБА_11 і наніс декілька ударів кулаком в обличчя, також вдарив ОСОБА_7 в обличчя і ОСОБА_17 .

Ці показання потерпілих співпадають із показаннями свідка ОСОБА_19 , який пояснив, що ініціаторами конфлікту, що мав місце 12 квітня цього року поблизу кафе «Наше місто» у м. Нововолинську, були ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , які наблизившись до нього, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , стали запитувати про те, звідки вони. Після того, як ОСОБА_7 назвав вулицю, по якій проживає, то йому відразу ж наніс удари в обличчя ОСОБА_16 , також останній завдав удари і ОСОБА_8 . Через якийсь час ОСОБА_11 підійшов до ОСОБА_7 і почав наносити йому удари кулаком в обличчя, а також бив по нозі. В той момент до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_17 , який відвів його в сторону і почав про щось з ним говорити, але до них наблизився ОСОБА_11 , котрий знову став наносити удари ОСОБА_7 , коли останній зігнувся, то його вдарив в обличчя ногою і ОСОБА_17 . Після цього ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 припинили бійку та пішли в напрямку міста.

Свідок ОСОБА_18 теж підтвердив показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_19 , ствердивши про те. що ініціаторами конфлікту були ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , які безпричинно стали чіплятись до потерпілих, а потім завдали їм удари в різні частини тіла.

Показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 співпадають та узгоджуються між собою в деталях, об`єктивно відповідають іншим дослідженим в судовому засіданні доказам, а тому суд їх вважає достовірними та покладає в основу вироку.

За висновком судово-медичної експертизи № 119 від 13 травня 2015 року на тілі потерпілого ОСОБА_20 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого зламу нижньої щелепи в ділянці правого суглобового паростка, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок травмуючої дії тупого твердого предмету з обмеженою контактною поверхнею. Ці тілесні ушкодження не могли утворитись внаслідок падіння з висоти власного зросту (том 2 а.п.43-44).

Даний висновок судово-медичної експертизи об`єктивно підтверджує показання потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_19 щодо характеру та локалізації тілесних ушкоджень спричинених ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_11 .

Як видно з протоколу проведення слідчого експерименту від 05.06.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_8 останній вказав у який спосіб та в які ділянки тіла наносив йому удари ОСОБА_16 ( том 2 а.п. 50-51).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.06.2015 року потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фото №2 ОСОБА_16 , як особу яка наносила йому удари 12 квітня 2015 року ( том 2 а.п. 52).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.06.2015 року потерпілий ОСОБА_8 впізнав на фото № 4 ОСОБА_11 , як особу яка наносила удари ОСОБА_20 12 квітня 2015 року ( том 2 а.п. 54).

Як вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 05.06.2015 року за участю потерпілого ОСОБА_7 , останній вказав за яких обставин, у який спосіб та в які ділянки тіла наносили йому удари ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ( том 2 а.п. 56-57).

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.06.2015 року потерпілий ОСОБА_7 впізнав на фото №2 ОСОБА_16 , на фото № 2 ОСОБА_11 , на фото № 3 ОСОБА_17 як осіб, які наносили йому удари 12 квітня 2015 року ( том 2 а.п. 58-63).

В судовому засіданні дослідженими та перевіреними доказами доведено, що дії обвинувачених були поєднані з очевидним для них грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, які були позбавлені будь-якої необхідності, що постали із бажання обвинувачених показати свою грубу силу чи вищість, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки, що супроводжувались особливою зухвалістю.

Дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні доведена винуватість кожного із обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у вчиненні хуліганства групою осіб і ці дії кожного із них, суд кваліфікує за ч. 2 ст 296 КК України, за кваліфікуючою ознакою вчинення хуліганства групою осіб.

Також доведеною є винуватість ОСОБА_11 в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, і такі його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України.

Разом з тим, показання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , котрі стверджували в судовому засіданні про те, що їх дії були викликані негативною поведінкою самих потерпілих, які висловлювалися на їх адресу нецензурно, тобто були вчинені на грунті особистих неприязних стосунків, що виникли між ними і потерпілими, а не з хуліганських мотивів, суд вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинення умисних хуліганських дій групою осіб, а тому їх не приймає до уваги.

Під час судових дебатів захисник обвинуваченого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_17 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру, мотивуючи тим, що він вперше вчинив злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся, має бездоганну поведінку, не є суспільно-небезпечною особою і може виправитись без застосування до нього покарання.

Проте як встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 під час давання показань намагався уникнути відповідальності за вчинене хуліганство у групі осіб, стверджуючи про те, що його дії були викликані саме негативною поведінкою потерпілих, тобто були вчинені на грунті особистих неприязних стосунків між ним, іншими обвинуваченими з однієї сторони і потерпілими, а не з хуліганських мотивів. Ці обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_17 не розкаявся у вчиненому, крім того суду не надано доказів, які б вказували на його подальшу бездоганну поведінку, а тому суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_17 примусових заходів виховного характеру.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, особу кожного з них, обставини які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинуваченими вчинено злочини, які законом віднесено до середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_11 вчинив два злочини.

Всі обвинувачені: ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, посередньо характеризуються за місцем навчання, за місцем проживання ОСОБА_11 характеризується позитивно, виховується у багатодітній сім`ї, за місцем проживання ОСОБА_17 характеризується позитивно.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченим обставин, суд відносить вчинення ними злочинів у неповнолітньому віці, а щодо обвинуваченого ОСОБА_11 і те, що ним добровільно частково відшкодована шкода заподіяна потерпілому ОСОБА_7 .

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , суд не вбачає.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених і попередження вчинення ними нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі.

При цьому суд, приймаючи до уваги тяжкість вчинених обвинуваченими злочинів, дані про їх особи, обставини, які пом`якшують обвинуваченим покарання та відсутність обтяжуючих обставин, вважає за можливе звільнити ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 від відбування покарання з випробуванням, застосувавши положення ст.ст. 75,76,104 КК України.

Прокурором прокуратури міста Нововолинська заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі Волинської обласної клінічної лікарні до законних представників обвинуваченого ОСОБА_11 - ОСОБА_21 , ОСОБА_22 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину в розмірі 2242 грн. 16 коп.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоду було завдано не з їхньої вини.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_11 в 2015 році закінчив десятий клас ЗОШ №6 м. Нововолинська, будь-якого майна на праві власності та жодних доходів не має, знаходиться на утриманні батьків, а тому суд покладає відповідальність за заподіяну шкоду на батьків неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , стягнувши з них солідарно в користь держави в особі Волинської обласної клінічної лікарні на відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину 2242 ( дві тисячі двісті сорок дві ) гривні 16 коп., шляхом зарахування на розрахунковий рахунок 0264 інд.01983163 ГУДКСУ у Волинській області код доходів: НОМЕР_1 .

Керуючись ст.ст. 368,370,374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України, призначивши покарання:

за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки;

за ч.2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбування ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки та покласти на нього такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку ОСОБА_11 обчислювати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_16 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на нього такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку ОСОБА_16 обчислювати з моменту проголошення вироку.

ОСОБА_17 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_17 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік та покласти на нього такі обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку ОСОБА_17 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_21 , ОСОБА_22 солідарно в користь держави в особі Волинської обласної клінічної лікарні на відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину 2242 (дві тисячі двісті сорок дві) гривні 16 коп. шляхом зарахування на розрахунковий рахунок 0264 інд.01983163 ГУДКСУ у Волинській області код доходів: НОМЕР_1 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_23 галушка