Справа № 591/5727/15
Провадження № 1-кс/592/2739/15
УХВАЛА

про повернення скарги

02 вересня 2015 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

10.08.2015 року скаржник ОСОБА_2 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , в якій він зазначив дослівно про те, що 03 вересня 2015 року він отримав постанову від 30.7.2015р. якою старший слідчий слідчого відділу прокуратури Сумської області юрист 2 класу ОСОБА_3 , закрив кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000309 від 29.07.2015 року, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України. Зазначивши у Постанові що у Зарічному районному суді м. Суми обрано три слідчих судді, а двома слідчими суддями 17.07.2015 заявлено самовідвід, слідчий ОСОБА_3 не дослідив підстави, з яких було заявлено самовідвід, що у відповідності до ст. 75 КПКУ є причиною за якою за Ст. 80 КПКУ слідчий суддя, зобов`язаний заявити самовідвід. Так після розгляду по суті скарги у судовому засіданні 16.07.2015 року після судових дебатів слідчий суддя ОСОБА_4 видалився до нарадчої кімнати. Під час перебування в нарадчій кімнаті ним були з`ясовані обставини, які потребують поновлення розгляду скарги, зокрема були встановлені підстави для самовідводу слідчого судді, які не були відомі до початку розгляду скарги по суті. З метою вирішення питання щодо самовідводу слідчого судді, забезпечення права учасників кримінального провадження на справедливий його розгляд, було поновлено розгляд скарги, яке було здійснено без участі ОСОБА_2 як особи, яка заявила скаргу, що за ст.. 306 КПК за якою розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. є порушенням вимог ст. 306 КПК. В Поданні Голови Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 від 17 липня 2015 року зазначено: 1. Відповідно до п.2 ч. І ст.34 КПК України, кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду. При цьому жодного рішення про задоволення самовідводів суддів Зарічного районного суду м. Суми у справі не наведено, як не зазначено хто і яким чином їх задовольнив. 2. Вирішити питання про направлення до іншого суду за підсудністю справи №591/4638/15-к, (а не кримінального провадження,) що є умисним порушенням зазначеного в обґрунтування Подання п.2 ч.І ст.34 КПК України, 3. В його заяві від 27 липня 2015 р. про вчинення кримінального злочину головою суду ОСОБА_5 зазначені конкретні факти порушень: Подання містить наступні вимоги: Вирішити питання про направлення до іншого суду за підсудністю справи №591/4638/15-к (провадження № 1-кс/591/1052/15) (але не кримінального провадження), за скаргою ОСОБА_2 на незаконні дії та бездіяльність прокурора. Таке Подання Голови Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 прийнято за відвертим порушенням вимог ст.ст. З, 34, 306 КПК України, якими саме, як зазначено у Поданні, керувалася Голова Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 . Таким чином в наведеному Поданні взагалі не зазначено про будь - яке кримінальне провадження, а надано матеріали СПРАВИ № 591/4638/15-к. За таких підстав Подання Голови Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 не відповідає наведеним вимогам ст.. З, 34, 306 КПК за чого її рішення з прийняття Подання є незаконним, необґрунтованим і невмотивованим, та за порушенням судом строків розгляду скарги, замість 72 годин (3 доби) Зарічний районний суд м. Суми розглядав її протягом 22 діб з перевищенням більш ніж у 7 разів містить ознаки злочину за ст. 364 ККУ,. Зазначає що такі порушення Голови Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 носить систематичний характер та не є одиничним. Так Голова Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 застосовувала в своїй практиці свідоме порушення чинного законодавства. Тому враховуючи значний досвід її на посаді судді, особливо важливе становище голови суду, немає підстав вважати її дії помилковими зокрема за відсутності достатнього досвіду, а зважаючи на ігнорування вимог чинного законодавства, приймаючи до уваги наявність окремих ухвал апеляційного суду Сумської області щодо істотних порушень норм права та неналежного ставлення суддів Зарічного районного суду м. Суми до службових обов`язків, вважає що зазначене рішення винесено за умисним наданням переваги відповідачу та ознаками злочину визначеному Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції», за яким суб`єктами відповідальності за корупційні правопорушення є професійні судді, яким забороняється неправомірно надавати перевагу юридичним особам з використовуванням своїх службових повноважень та можливостей. Оскільки подану скаргу суд не розглянув протягом не більш 72 годин до 28.6.2015р. (включно з неробочими годинами), Підстави відповідальності голови суду визначені: статтею 24 Закону України Про судоустрій і статус суддів за якою голова суду контролює ведення в суді судової статистики, дбає про інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства; пунктом 5 частини 4 статті 126 Конституції згідно якої суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив у разі порушення суддею присяги, за ст.. 56 Закону України Про судоустрій і статус суддів а саме: «об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснювати правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснювати повноваження та виконувати обов`язки судді, дотримуватися етичних принципів і правил поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя" Таким чином за підстав необґрунтованості Подання, та порушенням процесуального порядку прийняття Подання, що є порушенням вимог ст. 56, 75 81, за допущеними порушеннями судді ОСОБА_5 : - не виконання ст.. 75-81 КПК про право відводу і обов`язок суду на ухвалення судового рішення за заявленим відводом, - порушення Головою Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 вимог до п.2 ч.І ст.34 КПК України за яким саме кримінальне провадження а не судова справа передається на розгляд іншого суду, Подання є безпідставним по суті та незаконним. За ненаданням доказів щодо неможливості визначити слідчого суддю, який міг би здійснювати розгляд справи № 591/463 8/15-к, за відсутності передбачених законом відомостей про задоволення самовідводів, голова Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 направила безпідставне та необґрунтоване вимогами чинного законодавства подання до Апеляційного суду Сумської області для вирішення питання про направлення справи до іншого суду за підсудністю чим порушила: статті З, 34, 306 КПК України. статтю 24 Закону України Про судоустрій і статус суддів за якою голова суду контролює ведення в суді судової статистики, дбає про інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства; пункт 5 частини 4 статті 126 Конституції згідно якої суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив у разі порушення суддею присяги, за ст.. 56 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції», Таким чином слідчий ОСОБА_3 не встановив що Голова Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 . Всупереч вимог законодавства України навмисно і свідомо неправильно застосувала норму матеріального права, грубо порушила норми процесуального права, і за завідомою невідповідність прийнятих рішень фактичним обставинам справи прийняла рішення, яким неправомірно надала перевагу відповідачу за чого її дії містять ознаки злочину встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» та КК України. За порушенням слідчим СВ ОВС прокуратури Сумської області ОСОБА_3 вимог Кримінально- процесуального кодексу України 2012, за невідповідністю підстав прийняття постанови та порушенням вимог ст. 284 КПКУ за якою кримінальне провадження закривається в разі, якщо належним чином встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, а визнання вимог ОСОБА_2 у кримінальному провадженню № № 0000309 спинятиме захисту порушеного права та буде ефективним засобом, направленим на посилення процесуального контролю за досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, що також сприятиме укріпленню авторитету Держави та правосуддя та оскільки слідчим ОСОБА_3 не вжито взагалі ніяких заходів щодо дотримання прав скаржника, не проведення допиту потерпілого, безпідставного та необґрунтованого висновку про відсутність заподіяної істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам ОСОБА_2 , згідно вимог ст. 284 КПКУ за якою постанова слідчого про закриття кримінального провадження може бути скасована прокурором за скаргою заявника, копія постанови прокурора про закриття якої надсилається заявнику та для усунення підстав звернення до вищестоящого прокурора та до суду зі скаргою ОСОБА_2 просив: 1. За порушенням та ігноруванням слідчим ОСОБА_3 вимог законодавства в т.ч. п. 11, ч. 1, ст. 56 КПК щодо права потерпілого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, які стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження, скаргу ОСОБА_2 задовольнити. 2. Скасувати постанову слідчого ОСОБА_3 від 30.07.2015р. про закриття кримінального провадження № 0000309, згідно ст. 284, 56 КПКУ за наявні порушення у проведенні досудового розслідування та невиконання слідчим ОСОБА_3 вимог наведеного законодавства, та повернути матеріали до СВ прокуратури Сумської області для додаткового розслідування. 3. зобов`язати прокурора Сумської області: І. за вимогами ст. 36 КПК України провести перевірку щодо: фальшування слідчим ОСОБА_3 матеріалів досудового слідства у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0000309, що містить ознаки злочину за ч. З ст. 382 КК України, проведеного аналізу скарги та обґрунтування слідчим ОСОБА_3 . Постанови про закриття КП та перевірку начальником слідчого відділу матеріалів провадження, підстав не проведення допиту потерпілого під час досудового розслідування, прийнятих начальником слідчого відділу заходів на усунення порушень, зазначених у скарзі, прийнятих процесуальним керівником заходів на усунення порушень, зазначених у скарзі, порушень ст. 6 Конвенції з прав людини, зокрема щодо недотримання вимог чинного законодавства головою Зарічного районного суду м. Суми, не прийняття до провадження його заяви від 31.7.2015р. про вчинення злочину Головою Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 та проведення слідчих дій, II. Зобов`язати начальника СВ ОСВ прокуратури Сумської області, за наданими ст. 39 КПК повноваженнями, вчинити наступні дії: всебічно і неупереджено в повному обсягу дослідити обставини кримінального провадження № 0000309, перевірити та виявити ті обставини, на які посилається скаржник, надати належну правову оцінку порушенням слідчим ОСОБА_3 вимог ст. 40, 56, 91- 93, 111, 220, 284 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, надати відомості прокурору Сумської області про зазначені порушення для притягнення начальника СВ ОСВ та слідчого ОСОБА_3 по відповідальності. III. за повернення кримінальної справи для додаткового розслідування у відповідності до положення ст. 8 Дисциплінарного статуту прокуратури та повноважень за ст. 10 надати клопотання про звільнення слідчого СВ ОВС прокуратури Сумської області ОСОБА_3 з посади, IV. до вирішення питання про звільнення, за допущені порушення відповідно до ст. 36 КПК ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого ОСОБА_3 від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого, V. за наведеними порушеннями визначити правову кваліфікацією злочину вчинену Головою Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 яка порушила: статті 3, 34, 306 КПК України. статтю 24 Закону України Про судоустрій і статус суддів за якою голова суду контролює ведення в суді судової статистики, дбає про інформаційно-аналітичне забезпечення суддів з метою підвищення якості судочинства; пункт 5 частини 4 статті 126 Конституції згідно якої суддя звільняється з посади органом, що його обрав або призначив у разі порушення суддею присяги, за ст.. 56 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Закон України «Про засади запобігання і протидії корупції», За необхідності оригінали судових рішень та копія звукозапису судового засідання апеляційного суду 22.7.2015р. будуть надані слідчому у відкритому кримінальному провадженні. 10 серпня 2015 року, підпис, « ОСОБА_2 » (вхідний № 15643, 10 серпня 2015 року, 16 годин 53 хвилини) (а. с. 2, 3) .

Із змісту заяви скаржника ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_6 вбачається, 14.08.2015р. він отримав від Апеляційного суду Сумської області повідомлення судді-доповідача ОСОБА_6 про призначення до розгляду подання голови Зарічного районного суду м. Суми від 11.8.2015р., про направлення на підставі ст.. 3, 34, 306 КПК до іншого суду справи № 591/5727/15-к. За порушенням вимог ст. 31 КПК за якою кримінальне провадження здійснює найбільш територіально наближений суд, в якому можливо утворити такий склад суду, суддям колегії Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 у справа № 591/108414-к за його Заявою від 15.5.2015р. які вже допускали такі порушення, було заявлено відвід. За ОСОБА_9 . Голови Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_10 та направлену за ст.. 34 КПК справу головуючий суддя Апеляційного суду Сумської області ОСОБА_11 а також судді ОСОБА_12 , ОСОБА_13 прийняли Ухвалу від 3.8.2015р. якою призначили до розгляду не кримінальне провадження а звичайну справу №591/4638/15-к за скаргою на бездіяльність прокурора, про що взагалі не визначено чинним КПК. Кримінальне провадження це досудове, а якщо його не закрили, то і судове розслідування злочину. Про призначення судового засіданні 3 серпня 2015р. його своєчасно не було повідомлено, а лист про судове засідання прийшов поштою біля 14-00 3.8.2014р, за чого він був позбавлений права висловити свою думку щодо суті справи, а рішення було прийнято без його участі, чим порушено вимоги ст.. 306 за якою під час досудового розслідування розгляд справи здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу. Таким чином по суті відмовивши йому в участі у судовому засіданні а також у визначенні справи яку суд розглядає, а також в оголошенні її номера за ЄРДР як кримінального провадження, яке призначила до розгляду, головуюча суддя ОСОБА_6 вирішила ОСОБА_9 . Голови Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_10 по суті: Передати матеріали скарги ( а не Кримінального провадження № 591/4638/15-к (якого взагалі немає) ОСОБА_2 на незаконні дії та бездіяльність прокурора направити на розгляд до Ковпаківського районного суду Оскільки за ст. 34 КПКУ розглядається підстави за якими САМЕ Кримінальне провадження передається до іншого суду, а самого кримінального провадження у колегії суду взагалі не було, за відвертим порушенням вимог ст. 34 КПК та невідповідністю законодавству дій судді ОСОБА_11 якими порушила його право скаржника за ст.. 56 заявляти клопотання, відповідно не дослідивши по суті підстав ОСОБА_9 . Голови Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_10 колегія суддів прийняла Ухвалу, яка не відповідає процесуальному порядку прийняття рішення, за порушеннями у порядку її розгляду вимог ст. 56, 75 - 81, 342- 346 КУПК за чого суддя ОСОБА_6 порушила наступні вимоги: - не дослідження суддею ОСОБА_6 підстав ОСОБА_9 . Голови Сумського районного суду Сумської області та незаконнісвтю її розгляду, - вказівок якими Вищий спеціалізований суд України у своєму інформаційному листі від 05.10.2012 р. № 223-1446/0/4-12 звертає увагу судів на те, що суд, керуючись загальними засадами здійснення кримінального провадження, перед безпосереднім дослідженням доказів має забезпечити здійснення сторонами процесуальних прав, зокрема вислухати думку сторін. В порушення вимог ст. 370 КПК суддя ОСОБА_11 відмовила скаржнику в дослідженні у судовому засіданні наданої Постанови, чим за порушенням норм матеріального права, чим позбавила його права скористатися ст. 358 КПК та заявити клопотання не розглядати справу за порушенням встановленого порядку реалізації конституційних засад здійснення судочинства. Ухвала головуючого судді ОСОБА_11 не відповідає вимогам КПК, Конституції та ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» за чого в порушення ст.. 372 КПК ухвалене рішення не відповідає вимогам ст.. 370 КПК та є незаконним, необґрунтованим і невмотивованим, а тому НЕПРАВОСУДНИМ, що за ознаками ст. 375 ККУ є злочином, також як і дії вчинені суддею з використанням свого службового становища за ознаками злочину за ст. 397 ККУ. За порушенням норм матеріального та процесуального права, за свідомим не застосуванням вимог ст. 3, 34, 306 КПК під головуванням судді ОСОБА_11 апеляційним судом прийнято неправосудне рішення з ознаками корупційних дій. Відповідно зазначеному суддя ОСОБА_11 при прийнятті ухвали від 3.8.2015р. за грубим порушенням вимог чинного законодавства завідомо і свідомо неправильно застосувала норму матеріального права, та постановила ухвалу, в якій завідомо є невідповідність обґрунтування суду фактичним вимогам чинного законодавства. За таких обставин та у зв`язку зі свідомим порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права суд зробив хибний висновок, та постановив завідомо неправосудне рішення. Таким чином апеляційний суд Сумської області, не приймаючи до уваги свою вину за відсутність у судовому засіданні скаржника, та не маючи підстав згідно КПКУ на розгляд справи по суті, відмовив ОСОБА_2 в захисті законних конституційних прав і свобод і як наслідок прийняв НЕПРАВОСУДНЕ РІШЕННЯ - ухвалу апеляційного суду Сумської області від 3 вересня 2015 року, чим узаконив незаконні дії та порушення ОСОБА_14 . Голови Сумського районного суду Сумської області ОСОБА_10 , забезпечив безкарне продовження порушень конституційних прав громадян та зловживання повноваженнями судді. За прийняттям неправосудного рішення - Ухвали апеляційного суду Сумської області від 3 серпня 2015 року по справі № 591/4638/15-к, суддею апеляційного суду Сумської області ОСОБА_11 було порушено вимоги чинного законодавства: 1. Умисно ігноруючи положення КПК, висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму судовому рішенні суддя ОСОБА_6 відповідні положення процесуального закону, що призвело до протиріччя висновків її рішення із вимогами чинного законодавства і проголошення завідомо неправосудного рішення. 2. Суддя ОСОБА_11 всупереч наведених ст. 3, 34, 310 КПК, та заперечень скаржника навмисно не виконала вимоги діючого законодавства, за чого ці процесуальні дії містять ознаки злочину передбаченого ст. 375 Кримінального кодексу України (постановлення суддею завідомо неправосудної ухвали) та ст. 397 (порушення встановлених законом гарантій діяльності). 3. Відповідно під час розгляду справи особисто суддя ОСОБА_11 абсолютно не дотримувалася трьох основних принципів правосуддя, а саме: повноти, всебічності і об`єктивності, а також норм Конституції України, та за невиконанням вимог КПК не зазначила допущених Зарічним районним судом порушень діючого законодавства, 4. Суддя ОСОБА_11 абсолютно не дотрималася вимог Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» як джерела права що наголошує: «Суди повинні виносити рішення виходячи з головного обов`язку держави - додержання прав і свобод людини їх утвердження та забезпечення розглядаючи їх в комплексі вимог Конвенції про захист прав іі свобод людини, Конституції Кодексів та законів України». 5. Суддя ОСОБА_11 свідомо проігнорувала норми Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, і міжнародне право щодо захисту прав і свобод людини і громадянина, порушуючи Закон України «Про судоустрій і статус суддів» і присягу судді. Стаття 3 Конституції України зазначає що держава відповідає перед людиною за свою діяльність та зобов`язана забезпечити захист прав і свобод громадян за чого ухвала судді ОСОБА_11 є умисним створенням перешкод застосуванню основних засад судочинства як законність, що є порушення присяги судді, ст. 125, 126 Конституції України. Закону України Про судоустрій і статус суддів, згідно яких суддя звільняється з посади, містять ознаки злочину за ст. 375 КК України, за порушення яких суддя притягується до кримінальної відповідальності. За незаконне рішення Прокурору Сумської області ним 11.8.2015р. подана Заява про вчинення суддею ОСОБА_6 кримінального злочину передбаченого частиною 2 статті 375 КК України - свідомого постановлення суддею апеляційного суду Сумської області ОСОБА_11 завідомо неправосудного рішення. КПК України встановлює: 1. ст. 2 КПКУ за яким завданнями кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, та забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, 2. ст. 8 КПКУ за яким кримінальне провадження здійснюється за принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, 3. ст. 9 КПКУ. за яким під час кримінального провадження суддя зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу. 4. Відповідно до ст.8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади і забезпечуються захистом правосуддя. 5. Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ. Наданий перелік вказує на систематичність порушень суддею ОСОБА_6 положень Конституції України, КПК України, Закону України Про судоустрій та статус суддів, присяги судді, зокрема присяги судді чітко і сумлінно виконувати обов`язки судді, здійснювати правосуддя, підкорятися тільки закону за чого зазначені порушення взагалі є підставою для звільнення судді ОСОБА_6 з посади. Відповідно Конституції та Законів України: В Україні діє принцип верховенства права як сукупності універсальних правових норм, а не верховенства рішення суду, як індивідуального інструменту правового регулювання. Рішення суду не може виходити за межі закону, чи протирічити йому. Стаття 3. Права і свободи людини, їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Стаття 6. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 19. Органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до Постанови Верховної Ради України про ЗАСАДИ державної політики України в галузі прав людини за якою основним принципом державної політики в галузі прав людини є: 1. забезпечення верховенства прав і основних свобод людини у відносинах з державою, 2. визнання обмеженості свободи держави, її органів і посадових осіб, яким дозволено лише те, що прямо передбачається законом. За ст. 34 КПКУ передається до іншого суду кримінальне провадження - досудове, а якщо його не закрили, то і судове розслідування злочину. Ст. 75 КПК України визначає «Суддя не може брати участі у кримінальному провадженні і підлягає відводу, якщо є обставини, що викликають сумнів у його об`єктивності та неупередженості» У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 р.) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Зазначеними порушеннями наведено переконливі мотиви про обставини, які викликають у ОСОБА_2 обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості судді що за КПК зазначає: відповідно до ст. 75 суддя ОСОБА_6 не може брати участь у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 80 КПК суддя ОСОБА_6 зобов`язана заявити самовідвід. Зважаючи на зазначені порушення суддею ОСОБА_6 вимог чинного законодавства, зокрема ст. 124, 129 Конституції України, КПК України, Закону України Про судоустрій та статус суддів зокрема щодо присяги судді, та з метою усунення підстав порушень прав ОСОБА_2 та дотримання вимог Конституції України яка не допускає порушень чинного законодавства, для усунення підстав прийняття незаконного рішення упередженим суддею та звернення до міжнародного суду: заявляє про відвід судді ОСОБА_6 № 591/5727/15-к. 17 серпня 2015 року, підпис, « ОСОБА_2 » (а. с. 15, 16) .

Із змісту ухвали апеляційного суду сумської області від 17.08.2015 року по справі № 591/5727/15-к, провадження № 11-п/788/11715-к, вбачається, що колегія суддів з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_16 розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання голови Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 від 11 серпня 2015 року про направлення скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження до іншого суду області, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_17 , заявника ОСОБА_2 , в становила: При апеляційному перегляді подання голови Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 від 11 серпня 2015 року про направлення скарги ОСОБА_2 на постанову старшого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження до іншого суду області заявник ОСОБА_2 заявив клопотання про відвід судді ОСОБА_6 , оскільки у нього виникли сумніви в об`єктивності та неупередженості судді у зв`язку із раніше прийнятим рішенням про визначення підсудності за його скаргою. Заслухавши заявника ОСОБА_2 , який підтримав заявлене клопотання, думку прокурора, який вважає клопотання необґрунтованим, обговоривши доводи заявленого відводу, колегія суддів вважає, що клопотання про відвід судді ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав. Ст. 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні. Ст. 76 КПК України передбачені обставини, за яких недопустима повторна участь судді в кримінальному провадженні. Колегією суддів в складі судді-доповідача ОСОБА_6 , суддів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 З серпня 2015 року було прийнято рішення за поданням в. о. голови Сумського районного суду Сумської області про направлення скарги ОСОБА_2 до Ковпаківського районного суду м. Суми. Оскільки підстав, які виключають можливість участі судді ОСОБА_6 при розгляді зазначеного подання голови Зарічного районного суду м. Суми не вбачається, не встановлено і обставин, яки викликали сумніви в об`єктивності та неупередженості судді, тому заявлений заявником ОСОБА_2 відвід не підлягає задоволенню. Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, колегія суддів, постановила: Відмовити в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_6 (а. с. 19) .

Із змісту звернення помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_18 , 40011, м. Суми, пр. Шевченка, 13, к. 28, тел. НОМЕР_1 , Вих. № 08/024 - С від 12 серпня 2015 року, адресованого голові Зарічного районного суду м. Суми вбачається, що голова Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 прийняла Подання від 17 липня 2015 року по справі № 591/4638/15-к в якому зазначила що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду (ч.2 ст.34 КПК України). При цьому за заявленими самовідводами слідчими суддями ОСОБА_4 та ОСОБА_19 не було зазначено про їх підстави а також всупереч вимог ст.. 82 КПК про їх задоволення. Подання містить наступні вимоги: Вирішити питання про направлення до іншого суду за підсудністю справи №591/4638/15-к (провадження № 1-кс/591/1052/15) (але не кримінального провадження), за. скаргою ОСОБА_2 на незаконні дії та бездіяльність прокурора. Таке Подання прийнято за відвертим порушенням вимог ст.ст. З, 34, 306 КПК України, якими саме, як зазначено у Поданні, керувалася Голова Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 , оскільки в наведеному Поданні взагалі не зазначено про будь - яке кримінальне провадження, а надано матеріали СПРАВИ № 591/4638/15-к що суперечить вимогам законодавства України та чим свідомо незаконно застосувала норму матеріального права, грубо порушила норми процесуального права, і за завідомою невідповідністю прийнятих рішень фактичним обставинам справи прийняла рішення, яким неправомірно надала перевагу відповідачу за чого її дії містять ознаки злочину встановлені Законом України «Про засади запобігання і протидії корупції» та ст. 364 КК України, за чого відомості про вчинений злочин було внесено до ЄРДР за № 420152309 Оскільки за ст. 34 КПКУ розглядається САМЕ Кримінальне провадження яке передається на розгляд іншого суду, а самого кримінального провадження у Зарічного районного суду м. Суми взагалі не було, то за відвертим порушенням вимог ст. 34 КПК, невідповідністю законодавству дій, Голова Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 , зловживаючи службовим становищем, внесла до апеляційного суду Сумської області незаконне, подання про вирішення питання щодо направлення до іншого суду за підсудністю не кримінального провадження, а справи №591/4638/15-к. Відповідно наведеного, Подання Голови Зарічного районного суду м. Суми, є умисним створенням перешкод застосуванню основних засад судочинства як законність, що є порушення присяги судді, ст. 125 Конституції України, Закону України Про судоустрій і статус суддів, згідно яких суддя звільняється з посади, а також вимог ст. 126 Конституції України та містять ознаки правопорушення за яких суддя притягується до кримінальної відповідальності. Конституція України як норма прямої дії встановлює: Стаття 3 Конституції України зазначає що держава відповідає перед людиною за свою діяльність а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави за чого держава Україна зобов`язана забезпечити захист прав і свобод громадян. Стаття 6. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України. Стаття 8. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Стаття 19. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Стаття 55 кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб». Згідно_Постанови Верховної Ради України про ЗАСАДИ державної політики України в галузі прав людини основним принципом державної політики в галузі прав людини є: Визнання обмеженості свободи держави, її органів і посадових осіб відповідно до принципу, згідно з яким дозволено лише те, що прямо передбачається законом. а основним напрямком_державної політики в галузі прав людини - забезпечення верховенства прав і основних свобод людини у відносинах з державою, Закон України «Про основи національної безпеки України» де визначено: На сучасному етапі основними реальними загрозами національній безпеці України, стабільності в суспільстві у внутрішньополітичній сфері є: порушення з боку органів влади Конституції і законів України, прав і свобод людини і громадянина. Враховуючи на продовження аналогічних порушень Головою Зарічного районного суду м. Суми та наявності підстав для притягнення до відповідальності помічник-консультант народного депутата України ОСОБА_20 звертається з наступним: 1. прийняти негайні заходи щодо усунення невиконання та грубих порушень у застосуванні норм чинного законодавства що веде до неправосудних рішень Голови Зарічного районного суду м. Суми, 2. прийняти негайні заходи на вивчення судової практики апеляційного суду Сумської області за результатами проведеного 16 травня 2014 року семінару зі слідчими суддями місцевих судів області на тему «Проблемні питання, які виникають при здійсненні слідчими суддями своїх повноважень щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні», 3. з метою недопущення в діяльності Зарічного районного суду м. Суми рішень спрямованих на підрив основ національної безпеки України, протиправне порушення прав і свобод людини, впровадження корупційних схем у взаємовідносинах між правоохоронними органами та судовою гілкою державної влади а також для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні відповідно до Закону «Про очищення влади», який визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) від корумпованих та злочинних посадовців органів державної влади для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права, прав і свобод людини в Україні, недопущення сепаратистських настроїв та недовіри мешканців до органів Державної влади у прикордонній області, прийняти невідкладні заходи до усунення порушень Зарічним районним судом м. Суми чинного законодавства, 4. зважаючи що незаконні рішення ведуть до втрати довіри громадян до судової гілки влади, прийняти негайні заходи, щодо приведення судової практики суддів апеляційного суду Сумської області у відповідність до вимог чинного законодавства, про що обговорити на зборах суддів, та надати копію протоколу таких зборів, 5. за наявності порушень норм закону «Про відновлення права на справедливий суд» яким зобов`язано суддів пояснювати, чому вони відхиляють або навпаки - беруть до уваги ті чи інші докази під час процесу, а невиконання цих вимог г обов`язковою підставою для відповідальності, долучати до справ підстави заявленого самовідводу слідчими суддями, та за вимогами ст.. 82 КПК про їх задоволення, про що відображати в Поданні до апеляційного суду, 6. для запобігання наступних порушень відповідь про прийняті заходи надати за скороченим терміном. Підпис (а. с. 32) .

Вивчивши скаргу ОСОБА_2 на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи № 591/5727/15, провадження № 1-кс/592/2739/15, у тому числі звернення помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_18 (Вих. № 08/024 - С від 12.08.2015 року, адресованого голові Зарічного районного суду м. Суми) ; заяву про відвід судді ОСОБА_21 ; з`ясувавши дотримання заявником вимог, передбачених ст. ст. 303, 304 КПК України, прихожу до наступного висновку.

Із змісту ст. 304 КПК України випливає, що отримавши скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, перевіривши її на відповідність вимогам, передбаченим ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя має право постановити: 1) ухвалу про відкриття провадження; 2) ухвалу про відмову у відкритті провадження; 3) ухвалу про повернення скарги. При цьому ухвала про відкриття провадження оскарженню не підлягає в силу вимог закону, а саме: ч. ч. 1, 3 ст. 309, ч. 5 ст. 532 КПК України. А ухвала про відмову у відкритті провадження та ухвала про про повернення скарги можуть бути оскаржені в апеляційному порядку в силу вимог закону, а саме: ч. 6 ст. 304, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 3 ст. 392 КПК України, оскільки вони перешкоджають подальшому розгляду скарги.

Із змісту ч. 2 ст. 305 КПК України випливає, що самостійне скасування прокурором рішення, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, яке оскаржується в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 284 КПК України, тягне за собою закриття провадження за скаргою. Отже, в такому випадку слідчий суддя має право постановити: 1) ухвалу про закриття провадження. Така ухвала окремому оскарженню не підлягає, оскільки досудове розслідування вважається продовженим.

Із змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя має право постановити: 1) ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) ухвалу про зобов`язання припинити дію; 3) ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію; 4) ухвалу про відмову у задоволенні скарги. Вказані ухвали не можуть бути оскаржені в силу вимог закону, а саме: ч. 3 ст. 307 КПК України, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Таким чином, на досудовому провадженні, розглядаючи скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України) , має право постановити: 1) ухвалу про відкриття провадження; 2) ухвалу про відмову у відкритті провадження; 3) ухвалу про повернення скарги; 4) ухвалу про закриття провадження; 5) ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора; 6) ухвалу про зобов`язання припинити дію; 7) ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію; 8) ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Із змісту скарги скаржника ОСОБА_2 на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 вбачається, що 03 вересня 2015 року він отримав постанову від 30 липня 2015 року, якою старший слідчий слідчого відділу прокуратури Сумської області юрист 2 класу ОСОБА_3 закрив кримінальне провадження, відомості з яким 29.07.2015 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Враховуючи, що рішення старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 було оформлене постановою від 30.07.2015 року, відтак строк подання скарги скаржником ОСОБА_2 починається з дня отримання ним її копії, тобто з 03 вересня 2015 року, що прямо передбачено ч. 1 ст. 304 КПК України.

Із матеріалів справи № 591/5727/15, провадження № 1-кс/592/2739/15 вбачається, що слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_4 , слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_19 , слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_22 , слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_23 , слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_24 , слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_25 , слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_26 ухвалу про відкриття провадження не постановляли.

Згідно ч. 1 ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.

Із змісту п. п. 1 3, 14 21, ч. 1 ст. 7 КПК України вбачається, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: 1) верховенство права; 2) законність; 3) рівність перед законом і судом; 14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; 15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 16) безпосередність дослідження показань, речей і документів; 17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності; 18) публічність; 19) диспозитивність; 20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами; 21) розумність строків.

Згідно ч. 1 ст. 10 КПК України не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних чи інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, громадянства, освіти, роду занять, а також за мовними або іншими ознаками.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом. Відмова у здійсненні правосуддя не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом. Подання клопотання заінтересованою особою про поновлення пропущеного строку не припиняє виконання рішення, оскарженого з пропущенням строку.

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Із змісту ч. ч. 2, 3, 6, 7 ст. 304 КПК України вбачається, що скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами. Ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Із змісту ч. 2 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення про закриття кримінального провадження розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Із змісту ч. 3 ст. 307 КПК України вбачається, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена.

Із змісту ч. 2 ст. 309 КПК України вбачається, що під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про повернення скарги на рішення слідчого, прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Із змісту ч. ч. 1, 6, 7 ст. 376 КПК України вбачається, що судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Згідно п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. В апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати: інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.

Із змісту п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 2, абз. 2 ч. 3, ч. 4 ст. 395 КПК України вбачається, що апеляційна скарга подається: на ухвали слідчого судді безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду. У цей строк суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

Із змісту абз. абз. 1, 3, 4 п. 6, абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року вбачається, що у випадку якщо скарга не відповідає вимогам закону, слідчий суддя виносить ухвалу про повернення скарги. Скарга не відповідає вимогам закону, якщо: 1) її подала особа, яка не має права подавати скаргу (за винятком випадків, коли скарга підписана уповноваженим представником); 2) вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил підсудності, встановлених ст. 218 КПК України; 3) її подано після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, і особа не заявила клопотання про його поновлення або слідчий суддя не знайшов підстав для його поновлення. У зазначених вище випадках суд зобов`язаний невідкладно надіслати ухвалу про повернення скарги або про відмову у відкритті провадження за скаргою з усіма доданими матеріалами особі, яка подала таку скаргу. Згідно з ч. 7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду. Згідно з ч. 6 ст. 304 КПК України ухвала слідчого судді про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5 днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Із змісту п. 14 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування № 1640/0/4-12 від 09.11.2012 року вбачається, що у переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зазначені ухвали слідчого судді, постановлені за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, а саме: ухвала про повернення скарги (ч. 6 ст. 304 КПК України) .

Із змісту п. 19 Додатку 1 Перелік осіб, які мають право на апеляційне оскарження, підстави та види судових рішень відповідно до КПК України листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання порядку здійснення судового провадження з перегляду судових рішень у суді апеляційної інстанції відповідно до Кримінального процесуального кодексу України від 21.11.2012 року № 10-1717/0/4-12, вбачається, що інші особи, прав, свобод чи інтересів яких стосується судове рішення, у тому числі: за наслідками розгляду слідчим суддею скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, можуть оскаржити ухвалу слідчого судді про повернення скарги (ч. 6 ст. 304 КПК України) у цілому.

Аналізуючи встановлені обставини справи, наведені норми законів, якими врегульовані вказані спірні правовідносини, прихожу до наступного висновку.

Отже, оскільки рішення старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 було оформлене постановою від 30.07.2015 року, відповідно строк подання скарги скаржником ОСОБА_2 починається з дня отримання ним її копії, тобто з 03 вересня 2015 року, що прямо передбачено ч. 1 ст. 304 КПК України; - оскільки ані слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_4 , ані слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_19 , ані слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_22 , ані слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_23 , ані слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_24 , ані слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_25 , ані слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_26 ухвалу про відкриття провадження по справі № 591/5727/15 не постановляли, відповідно слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні не позбавлений права постановити ухвалу про повернення скарги; - оскільки скарга на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 була подана скаржником ОСОБА_2 не в межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, тобто не протягом десяти днів з дня отримання (03 вересня 2015 року) ним її копії, відтак скаргу ОСОБА_2 на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , слід повернути.

Крім того, вважаю за необхідне роз`яснити про те, що повернення скарги не позбавляє скаржника ОСОБА_2 права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, вважаю за необхідне звернути увагу скаржника та помічника-консультанта народного депутата України ОСОБА_2 на таке.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачене поняття скаржник , яке двічі вживає скаржник ОСОБА_2 в своїй скарзі на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , та яке п`ять разів вживає скаржник ОСОБА_2 в заяві про відвід судді апеляційного суду Сумської області ОСОБА_6 .

Згідно п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які подані особою, яка має процесуальний статус, у тому числі, заявника, у відповідності до положень ст. 60 КПК України. Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу. Отже, процесуальний статус ОСОБА_2 може бути визначений лише як заявник або як особа, яка подала скаргу.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачене поняття відповідач , яке двічі вживає скаржник ОСОБА_2 в своїй скарзі на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , та яке один раз вживає помічник-консультант народного депутата України ОСОБА_2 в зверненні, адресованому голові Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 . Натомість чинний КПК України містить поняття цивільний відповідач , як учасник кримінального провадження та судового провадження в п. п. 25, 26 ч. 1 ст. 3, ст. ст. 62, 63, п. 1 ч. 2 ст. 65, п. 1 ч. 1 ст. 75, п. 1 ч. 1 ст. 77, ч. 1 ст. 78, ч. 3 ст. 83, абз. 4 ч. 3 ст. 114, ч. 2 ст. 120, ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 139, ч. 8 ст. 290, п. 4 ч. 4 ст. 291, ч. 2 ст. 314, абз. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 326, ч. 1 ст. 344, ч. 2 ст. 348, ч. 1 ст. 351, ч. 1 ст. 352, ч. 2 ст. 356, ч. 1 ст. 364, п. 9 ч. 1 ст. 393, п. 9 ч. 1 ст. 425, абз. 2 ч. 1, абз. 1 ч. 4 ст. 539 КПК України.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачене поняття додаткове розслідування , яке двічі вживає скаржник ОСОБА_2 в своїй скарзі на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 . Натомість КПК України (в редакції 1960 року) , який втратив чинність (згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України від 13 квітня 2012 року № 4651-VI) , містив поняття додаткове розслідування в ч. 4 ст. 120, ч. 9 ст. 156, п. 8 ч. 1 ст. 227, п. 2 ч. 1 ст. 229, ч. 1 ст. 231, п. 6 ч. 1 ст. 244, ч. ч. 1 3 ст. 246, ч. 1 ст. 273, ч. ч. 2, 3 ст. 276, ч. 2 ст. 277, ч. ч. 1 3 ст. 281, ч. 2 ст. 326, п. 6 ч. 1 ст. 348, п. 1 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 366, п. 2 ч. 2 ст. 368, ч. ч. 1, 4, 6, 7 ст. 374, ч. 2 ст. 375, ч. 4 ст. 377, ч. 2 ст. 382, ч. 1 ст. 399 КПК України.

Крім того, в чинному законодавстві України відсутній Закон України Про відновлення права па справедливий суд , зазначений помічником-консультантом народного депутата України ОСОБА_2 в зверненні, адресованому голові Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 . Натомість чинне законодавство України містить Закон України Про забезпечення права на справедливий суд № 192-VIII від 12.02.2015 року (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України № 336-VIII від 21.04.2015 року, № 469-VIII від 21.05.2015 року) , який був офіційно опублікований в офіційних виданнях: Голос України, 2015, 02, 26.02.2015 № 35; Офіційний вісник України, 2015, № 17 (10.03.2015) , ст. 447; Урядовий кур`єр, 2015, 03, 25.03.2015 № 54; Відомості Верховної Ради України, 2015, № 18 (01.05.2015) , ст. 132; Відомості Верховної Ради України, 2015, № 19-20 (15.05.2015) , ст. 132, яким не зобов`язано суддів пояснювати, чому вони відхиляють або навпаки беруть до уваги ті чи інші докази під час процесу. Більш того, ч. 2 ст. 48 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 2453-VI від 07.07.2010 року (Законом України № 192-VIII від 12.02.2015 року цей Закон України викладено у новій редакції) передбачено, що суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом. До того ж, в п. п. 2, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про незалежність судової влади № 8 від 13.06.2007 року зазначено про те, що незалежність суддів при розгляді конкретних судових справ має забезпечуватись і в самому суді. У зв`язку з цим неприпустимими є: - непроцесуальний вплив на суддю з боку інших суддів, у тому числі тих, що обіймають адміністративні посади в судах; - встановлення контролю за здійсненням судочинства суддею, виклик його до вищестоящих судів та вимагання звітів чи пояснень про розгляд конкретних справ; - витребування від судді будь-якої інформації чи довідок про хід та перспективи розгляду справи, іншої інформації, яка може надаватися лише сторонам у справі та іншим особам, визначеним процесуальним законодавством, а також відомостей, які становлять таємницю нарадчої кімнати; - прийняття суддею від будь-яких осіб та розгляд ним заяв, скарг, інших документів поза встановленим законом процесуальним порядком. Суддя не зобов`язаний давати будь-які пояснення щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом. Порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребовування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо). А в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про незалежність судової влади № 8 від 13.06.2007 року зазначено про те, що суди не повинні встановлювати особливого порядку (контролю) щодо розгляду звернень, які надійшли від представників влади. Встановлене статтею 86 Конституції України право народного депутата України на запит є обмеженим і не поширюється на питання, пов`язані зі здійсненням правосуддя у конкретних справах. Звернення народного депутата України з вимогою чи пропозицією до судів, голів судів або безпосередньо до суддів з питань здійснення правосуддя у конкретній справі є неприпустимим і не підлягає розгляду. Залежно від характеру і змісту таких запитів та звернень їх слід розцінювати як втручання в судову діяльність. Вмотивовування таких запитів і звернень посиланнями на законодавство, що визначає порядок розгляду звернень громадян, статус народних депутатів України чи депутатів місцевих рад тощо не повинні братися до уваги в силу положень частини другої статті 126 Конституції України. Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 19 травня 1999 року № 4-рп/99 (справа про запити народних депутатів України) народний депутат України не має права звертатися з вимогами чи пропозиціями до судів, голів судів та до суддів стосовно конкретних судових справ. Ненадання суддею відповіді на такі запити чи звернення народних депутатів України через незаконність вимог, які вони містять, не утворює складу правопорушення, пов`язаного із порушенням строків і порядку розгляду депутатських запитів та звернень.

Крім того, Закон України Про засади запобігання і протидії корупції № 1506-VI від 11.06.2009 року, на який двічі посилається скаржник ОСОБА_2 в своїй скарзі на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , та на який один раз посилається помічник-консультант народного депутата України ОСОБА_2 в зверненні, адресованому голові Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_5 , втратив чинність згідно із Законом України № 2808-VI від 21.12.2010 року. Тобто таке посилання на Закон України, який втратив чинність, є просто недоречним.

Натомість, Законом України Про запобігання корупції № 1700-VII від 14.10.2014 року (із змінами і доповненнями, внесеними Законами України № 77-VIII від 28.12.2014 року, № 198-VIII від 12.02.2015 року, № 576-VIII від 02.07.2015 року, № 595-VIII від 14.07.2015 року, № 597-VIII від 14.07.2015 року, № 631-VIII від 16.07.2015 року) , який був офіційно опублікований в офіційних виданнях: Голос України, 2014, 10, 25.10.2014 № 206; Урядовий кур`єр, 2014, 11, 05.11.2014 № 205; Офіційний вісник України, 2014, № 87 (07.11.2014) , ст. 2474; Відомості Верховної Ради України, 2014, № 49 (05.12.2014) , ст. 2056, та главою 13-А КУпАП передбачена не кримінальна, а адміністративна відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Таке суб`єктивне тлумачення скаржником та помічником-консультантом народного депутата України ОСОБА_2 норм права не ґрунтується на положеннях Конституції України та Кримінального процесуального кодексу України та може свідчити або про їхнє довільне тлумачення, або про своєрідну інтерпретацію норм права, або про свідоме ігнорування вимог чинного законодавства України, тобто про правовий нігілізм, а саме: про заперечення норм права, які регулюють дані спірні правовідносини.

На підставі вищевикладеного керуючись ст. ст. 19, 55 Конституції України; ст. ст. 303, 304 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову від 30.07.2015 року про закриття кримінального провадження № 0000309 старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_3 , повернути.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, заявнику ОСОБА_2 разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_2 про те, що повернення скарги не позбавляє права його повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскільки ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, відтак строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Апеляційна скарга подається на ухвали слідчого судді безпосередньо до суду апеляційної інстанції до апеляційного суду Сумської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1