Справа 127/1124/16-к
Провадження 1-кс/127/490/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2016 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Городище, Літинського району, Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, працює завідувачем Літинського районного сектору Управління державної міграційної служби у Вінницькій області, одружений, раніше не судимий, має на утриманні трьох дітей,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за відсутності клопотання про застосування технічних засобів фіксації судового процесу, -
ВСТАНОВИВ:
22.01.2016, слідчий ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором ОСОБА_5 , про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 20.01.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що відповідно до наказу Голови Державної міграційної служби України ОСОБА_6 №249-к від 27.04.2012, ОСОБА_4 , призначено як такого, що пройшов конкурсний відбір на посаду завідувачу Літинського районного сектору УДМС України у Вінницькій області з посадовим окладом згідно із штатним розписом.

Відповідно до наказу начальника Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області (далі УДМС України у Вінницькій області) ОСОБА_7 №37-к від04.03.2015, ОСОБА_4 , завідувачу Літинського районного сектору УДМС України у Вінницькій області, присвоєно черговий 12 (дванадцятий) ранг державного службовця шостої категорії посад.

Тобто, згідно п.2 примітки до ст. 368 КК України ОСОБА_4 є службовою особою яка займає відповідальне становище.

Відповідно до п.п. 1.3, 3.18 посадової інструкції завідувача Літинського районного сектору УДМС України у Вінницькій області ОСОБА_4 , затвердженої начальником Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області ОСОБА_7 . 27.04.2012, ОСОБА_4 здійснює: керівництво роботою районного сектору, організацію та забезпечення виконання всіма працівниками районного сектору актів законодавства, наказів ДМС, Управління, доручень керівництва ДМС, Управління під час виконання покладених на них завдань і функціональних обов`язків, здійснює реєстрацію та зняття з реєстраційного обліку громадян, здійснює співпраці з відділом ведення державного реєстру виборців; оформлення і видачу громадянам України, які постійно проживають в Україні, документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство, затримує видачу та вилучає ці документи у передбачених законодавством випадках ( паспортів громадянина України та тимчасового посвідчення громадянина України);

Таким чином, ОСОБА_4 являється службовою особою, яка відповідно до п. 1 «в» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.

Так 21 січня 2016 року, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, близько 14:45 год., перебуваючи у власному службовому кабінеті буд. АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_8 , неправомірну вигоду у розмірі 1500 гривень за пришвидшення оформлення та видачу паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_8

21 січня 2016 року о 14 год. 50 хв., ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

При всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, 22 січня 2016 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Літинського району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого завідувачем Літинського районного сектору Управління державної міграційної служби у Вінницькій області, одруженого, раніше не судимого,-

повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто у тому, що працюючи на посаді начальника управління персоналу Головного управління ДСНС України у Вінницькій області, будучи службовою особою яка займає відповідальне становище, одержав неправомірну вигоду для себе, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколом заяви ОСОБА_8 про вчинене кримінальне правопорушення від 20.01.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.01.2016, протоколом огляду місця події від 22.01.2016, протоколом освідування від 21.01.2016 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Так, 21 січня 2016 року в ході проведення огляду місця події у власному службовому кабінеті ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено:

- посвідчення завідувача Літинського районного сектору УДМС у Вінницькій області видане на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 29.10.2012;

- пенсійне посвідчення видане на ім`я ОСОБА_4 , № НОМЕР_2 , серій ААЕ 465732 від 12.01.2010;

- мобільний телефон марки «Нокіа 206» у корпусі чорного кольору, імей1: НОМЕР_3 , імей2 НОМЕР_4 , який належать ОСОБА_4 ;

- особисті грошові кошти ОСОБА_4 у сумі 962 гривні,а саме:

- купюра номіналом 200 гривень серії ЄВ 9556233;

- купюра номіналом 200 гривень серії КД 9508670;

- купюра номіналом 50 гривень серії КИ 6158658;

- купюра номіналом 50 гривень серії СД 8167766;

- купюра номіналом 50 гривень серії КА 8210659;

- купюра номіналом 50 гривень серії АФ 8210659;

- купюра номіналом 50 гривень серії КМ 6039366;

- купюра номіналом 50 гривень серії УА 0055093;

- купюра номіналом 50 гривень серії ЗВ 0130628;

- купюра номіналом 50 гривень серії КА 4972463;

- купюра номіналом 50 гривень серії РД 8692331;

- купюра номіналом 50 гривень серії ТД 7906677;

- купюра номіналом 20 гривень серії СЖ 2092307;

- купюра номіналом 20 гривень серії ПВ 7230413;

- купюра номіналом 20 гривень серії КЧ 8544999;

- купюра номіналом 1 гривня серії РВ 4820318;

- купюра номіналом 1 гривня серії МИ 6991736

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо використані як засоби для вчинення кримінального правопорушення та містять його сліди і можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 КПК України існує два шляхи приєднання речей або документів в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження: надання добровільно або на підставі судового рішення.

КПК України надає право прокурору, слідчому за погодженням з прокурором, звертатись до слідчого судді, суду з клопотанням про арешт майна не тільки підозрюваної особи, оскільки клопотання про арешт майна підозрюваного є окремим видом вказаного процесуального документу.

Арешт вказаних речей необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 40, 93, 100, 131, 132, 159, 168, 170, 171, 237 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги те, що санкція статті по якій підозрюється ОСОБА_4 , передбачає конфіскацію майна та спеціальну конфіскацію, тому, з метою встановлення істини в кримінальному провадженні та проведення належного досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: посвідчення завідувача Літинського районного сектору УДМС у Вінницькій області видане на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 29.10.2012; мобільний телефон марки «Нокіа 206» у корпусі чорного кольору, імей1: НОМЕР_3 , імей2 НОМЕР_4 , який належать ОСОБА_4 та особисті грошові кошти ОСОБА_4 у сумі 962 гривні.

Разом із тим, беручи до уваги те, що в органу досудового розслідування відсутні обґрунтовані підстави в необхідності накладення арешту на пенсійне посвідчення видане на ім`я ОСОБА_4 , № НОМЕР_2 , серій ААЕ 465732 від 12.01.2010; яке належать ОСОБА_4 , тому слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане пенсійне посвідчення видане на ім`я ОСОБА_4 , № НОМЕР_2 , серій ААЕ 465732 від 12.01.2010, є необґрунтованим та недоведеним.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна підозрюваного підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на посвідчення завідувача Літинського районного сектору УДМС у Вінницькій області видане на ім`я ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 від 29.10.2012; мобільний телефон марки «Нокіа 206» у корпусі чорного кольору, імей1: НОМЕР_3 , імей2 НОМЕР_4 , який належать ОСОБА_4 та особисті грошові кошти ОСОБА_4 у сумі 962 гривні.

В іншій частині клопотання слідчого відмовити.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого СУ ГУ НП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Копію ухвали суду направити засобами поштового зв`язку заінтересованій особі ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя