ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Вінницький районний суд Вінницької області

м. Вінниця, вул. Вінніченка, 29, 21009, (0432) 61-82-86

09 лютого 2010 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Ганкіної І.А.,

при секретарі Шуляк ТА.

з участю прокурора Гантімурової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальну справу про обвинувачення: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, за ч. 2 ст. 186 КК України, -

Встановив:

17.09.2009року ОСОБА_1 перебуваючи в м. Вінниця в районі Лісопарку, що знаходиться по вул. Хмельницьке шосе, маючи прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань , усвідомлюючи, що обертає майно на свою користь відкритим способом і бажаючи настання таких наслідків, з застосуванням фізичної сили повалив на землю гр.. ОСОБА_2 погрожуючи їй застосуванням фізичного насильства в разі проявлення, опору, відкрито заволодів двома мобільними телефонами 8АМ8ШС 80Н- С 170 ІМЕІ-15661,та мобільним телефоном 8АМ8ШО 80Н- 0820ІМЕІ-07315, що належать гр.. ОСОБА_3.

Після чого з метою одержання прибутку скористався викраденим майном на свій розсуд, а саме 17.09.2009 року продав мобільний телефон 8АМ81ЖО 8011-0820 ІМЕІ- 07315 гр. ОСОБА_4, а інший телефон 8АМ8ЦПО 80Н- С 170 ІМЕІ-15661 віддав у користування співмешканці ОСОБА_5.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що він : декілька днів проводив ночі на залізничному вокзалі, оскільки шукав роботу в м. Вінниці, та додому кожен день їздити не було коштів. Так 17.09.2009 року вранці він. пішки йшов із залізничного вокзалу до Барського шосе з метою пошуку роботи та об'яв на роботу. Перебуваючи на вул.. Хмельницьке шосе, він вирішив зайти в туалет в лісопарк. Зайшовши в лісопарк приблизно навпроти трамвайної зупинки та вийшовши на алею, пройшовши приблизно до центру парка побачив, що молода жінка з дитячою коляскою розмовляє по телефону, в цей момент він, ОСОБА_1 вирішив відібрати даний телефон у неї з метою подальшого продажу. Наблизившись до неї він поклав її на землю, обхопивши долонею за обличчя і наказав віддати йому мобільні телефони. Один телефон вона віддала йому сама з кишені штанів, інший він вирвав у неї з рук. Забравши телефони , він побіг по лісопарку в сторону вул. Максимовича, надалі перебіг дорогу, добіг до вул. Келецька, а саме до зуп. 600- річчя, зупинившись , вставив 8їт - картонку у мобільний телефон 8АМ81ЖО 8013-0820 для того щоб ніхто не телефонував, а картонку, яка була в телефоні ОСОБА_1 витягнув та положив в кишеню. Надалі один з телефонів він продав на базарі за 250 грн. Іншій віддав своїй співмешканці. В подальшому він був затриманий працівниками міліції та зізнався про скоєний злочин. У скоєному розкаявся, збиток потерпілій погашено добровільно в повному обсязі.

В зв'язку з заявою підсудного про повне визнання вини на підставі ст.299, 301і КПК України суд вважає за недоцільне здійснювати допит свідків, потерпілого та досліджувати письмові докази, обмежившись показами підсудного та оголошенням характеризуючи його даних. При цьому підсудному роз'яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_1В слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України, як грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, кваліфікуючі ознаки: поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров "я потерпілого.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що відповідно до ст.12 КК України він віднесений до тяжких злочинів , особу винного, те що ОСОБА_1В раніше не судимим, по місцю проживання характеризується як особа на яку не має компрометуючих даних, збиток потерпілій відшкодовано у повному обсязі.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом'якшує покарання підсудного, суд встановив щире каяття, добровільне відшкодування збитку, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання підсудного, судом не встановлені.

Сукупність даних про обставини вчинення злочину та особу винного дають суду підстави вважати, що ОСОБА_1 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, він може бути звільнений від відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України .

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди слід закрити провадженням в зв»язку з добровільним погашенням збитку.

Речовий доказ залишити у власності потерпілої.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

Засудив:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання, призначивши іспитовий строк тривалістю в 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1

-не виїжджати на постійне проживання за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи;

-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речовий доказ - мобільні телефони «Самсунг 8ОН-Б820» та « Самсунг 8СН-С 170», що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_2 передати у повне розпорядження власника.

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід відносно ОСОБА_1 зміни з залу судового засідання з утримання під вартою на підписку про невиїзд.

Строк початку покарання вважати з моменту затримання, а саме, 19.10.2009р.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя'.підпцс