Справа № 676/4935/15-к
Номер провадження 1-кп/676/360/15
У Х В А Л А
22 вересня 2015 року м.Кам`янець Подільський
Кам`янецьПодiльський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Кам`янецьПодільському кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, -
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується в тому, що він 16 червня 2015 рокеу близько 20 год. 50 хв., знаходячись в приміщенні кафе бару «Парус», що розташований по вул.Васильєва,1 м.Кам`янець-Подільського, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 є працівником міліції, в ході конфлікту з останнім, який виник на грунті неприязних відносин, які склалися між ними в результаті виконання службових обов`язків прапорщиком міліції ОСОБА_6 , підійшов до ОСОБА_6 спереду та наніс два удари кулаками лівої та правої руки в область голови ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, синяка в області обличчя, крововиливу під кон`юктивою лівого ока, синяка в області правого плеча, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в спричиненні працівникові правоохоронного органу умисного тілесного ушкодження, ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.
Судом поставлено на обговорення питання щодо повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.
Прокурор заперечив проти повернення обвинувального акту прокурору, мотивуючи тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.
Обвинувачений та його захисник не заперечили проти повернення обвинувального акту прокурору, мотивуючи тим, що він дійсно не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого порушується право обвинуваченого на захист.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що його необхідно повернути прокурору, виходячи з наступних підстав.
Так, вичерпні вимоги до обвинувального акту викладені в ст. 291 КПК України. Згідно з приписами п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому обвинувачення, згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України,
це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
В силу імперативного припису, викладеного у п.«а» ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Разом з тим, обвинувальний акт цій конвенційній нормі та нормам чинного кримінального матеріального та процесуального закону не відповідає.
Так, відповідно до вимог ч.2 ст.345 КК України, яка ставиться в вину ОСОБА_4 , передбачена кримінальна відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Разом з тим, в обвинувальному акті не зазначено всіх елементів складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона), яке ставиться в вину ОСОБА_4 . Зокрема, в обвинувальному акті взагалі не розкрито суб`єктивну сторону інкримінованого обвинуваченому злочину, а саме умислу та мотиву ОСОБА_4 при вчиненні суспільнонебезпечного діяння.
Також, формулювання обвинувачення має бути викладене так, щоб чітко були зазначені основні обставини, що підлягають доказуванню в кримінальному процесі, зокрема, подія кримінального провадження (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) - п.1 ч.1 ст. 91 КПК України.
Як вбачається з диспозиції ч.2 ст.345 КК України обов`язковою ознакою обєктивної сторони складу зазначеного кримінального правопорушення є умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень саме у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Однак, формулюючи ОСОБА_4 обвинувачення слідчим взагалі в обвинувальному акті не зазначено у зв`язку з виконанням яких саме службових обов`язків потерпілим ОСОБА_6 обвинуваченим були заподіянні останньому легкі тілесні ушкодження, не зазначено місця, часу та обставин виконання ОСОБА_6 зазначених службових обов`язків.
Також, зазначаючи в обвинувальному акті правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, слідчий, з чим погодився і прокурор при затвердженні обвинувального акту, зазначив, що діяння обвинуваченого виразилися в спричиненні працівникові правоохоронного органу умисного тілесного ушкодження.
Як зазначено вище, диспозиція ч.2 ст.345 КК України, передбачає відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Разом з тим, слідчим в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України при зазначені в обвинувальному акті правової кваліфікації вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення взагалі не зазначено легкі або середньої тяжкості тілесні ушкодження були заподіянні ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 , а також те, що їх заподіяння пов`язане з виконанням останнім службових обов`язків як працівником правоохоронного органу.
Крім того, як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_4 ставиться в вину заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, синяка в області обличчя, крововиливу під кон`юктивою лівого ока, синяка в області правого плеча, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Однак, як вбачається з висновку експерта №391 від 14.07.2015 року ( а.м.к.п.16-17) у потерпілого ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому кісток носу, синяка в області обличчя, крововиливу під кон`юктивою лівого ока, які по степеніитяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, та у вигляді синяка в області правого плеча, яке по степені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Відсутність чіткого та конкретного формулювання обвинувачення із зазначенням всіх складових, передбачених ч. 2 ст. 291 КПК України, порушують права обвинуваченого на захист, перешкоджають суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження, а також прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, при цьому не вийти за межі обвинувачення та не порушити право ОСОБА_7 захищатися від обвинувачення, яке йому не ставилося в вину.
При цьому прокурор не скористався своїм процесуальним правом змінити ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до вимог ст.338 КПК України, хоча суд неодноразово надавав таку можливість прокурору, в тому числі і за клопотанням самого прокурора відповідно до вимог ч.1 ст.341КПК України відкладав судове засідання та надавав прокурору час для складення та погодження відповідних процесуальних документів, що прокурором з незрозумілих для суду причин зроблено не було.
Відповідно до вимог діючого Кримінального процесуального кодексу України суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу лише у підготовчому засіданні (п.3 ч.3 ст.314 КПК України).
А згідно з ч. 1 ст.371 КПК України після закінчення судового розгляду суд може ухвалити лише одне рішення у формі вироку.
Натомість, цією та іншими нормами чинного кримінального процесуального закону не виписано, як повинен діяти суд у випадку, коли судовий розгляд призначений на підставі обвинувального акту, який не відповідає вимогам КПК України, зокрема, через неконкретне та суперечливе сформульоване обвинувачення, тобто наявності підстав, що унеможливлюють суд відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України за результатами судового розгляду ухвалити законний, обґрунтований та вмотивований вирок.
Разом з тим, в силу ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься і верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави (ст. 3 Конституції України, ст. 8 КПК України).
З огляду на викладене, суд вимушений ухвалити у цій справі найприйнятніше рішення повернути обвинувальний акт прокурору.
На думку суду, прийняттям саме такого рішення у цій справі не буде порушено балансу прав і законних інтересів обвинуваченого, який згідно чинного законодавства вправі захищатись від конкретного обвинувачення, висунутого в порядку, встановленому цим Кодексом.
Враховуючи вище наведене, обвинувальний акт необхідно повернути прокурору.
Керуючись ст.ст.369-372 КПК України суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського

міськрайонного суду ОСОБА_1