Справа № 200/4308/15-к
Провадження №1-КС/200/1614/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
В обгрунтування скарги зазначила, що 26.08.2011 року близько 08:00 ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Шевроле Авео реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул.Київській з боку проспекта Петровського в напрямку вул.Криворізької в м.Дніпропетровську, та в ході руху, в районі перехрещення з вул.Корецького скоїла наїзд на неї, заподіявши їй при цьому тілесні ушкодження. З місця ДТП її забрала швидка та доставила до лікарні, де вона знаходилась з 26 серпня 2011 року по 08 жовтня 2011 року. З того часу і досі вона продовжує лікувати наслідки тієї події.
З висновками комісійної СМЕ вона не була ознайомлена, хоча зверталась до слідчого, який кожного разу говорив, що матеріали справи знаходяться на експертизі. Лише коли в січні 2015 року вона звернулась до прокуратури зі скаргою на бездіяльність слідчого, слідчий викликав її до себе та вручив їй постанову про закриття кримінального провадження.
Вважає, що слідчий виніс протиправну та незаконну постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим звернулась до суду для її скасування.
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримала та просила її вимоги задовольнити. Слідчий та прокурор в судовому засіданні зазначили, що постанова винесена законно на підставі норм матеріального та процесуального права, відповідає діючому законодавству, підстав для її скасування не має.
26.08.2011 року близько 08:00 ОСОБА_5 , керуючи автомобілем Шевроле Авео реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по вул.Київській з боку проспекта Петровського в напрямку вул.Криворізької в м.Дніпропетровську, та в ході руху, в районі перехрещення з вул.Корецького скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_6 , заподіявши їй при цьому тілесні ушкодження.
За даним фактом 01.09.2011 року порушено кримінальну справу за ч.1 ст.286 КК України.
Постановою слідчого від 20 вересня 2011 року, ОСОБА_4 визнана потерпілою.
10 травня 2012 року старший слідчий СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди за участі водія ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінальної справи у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ст.286 КК України.
Відповідно до постанови від 07.11.2012 року, заступник прокурора м.Дніпропетровська скасував постанову слідчого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження та відновив слідство у справі, посилаючись на її передчасність, оскільки слідчим не всі виконані можливі слідчі дії, спраямовані на встановлення об`єктивних обставин даної дорожньо-транспортної пригоди, та вказав на необхідність проведення комплексної судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
На підставі висновків комплексної судово-медичної експертизи, старшим слідчим СВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 20 лютого 2015 року винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Не погоджуючись із вказаною постановою ОСОБА_4 в своїй скарзі та в судовому засіданні вказує, що слідчий неповно та поверхово провів досудове розслідування, не вжив всіх необхідних заходів з метою виявлення ознак злочину та зібрання всіх доказів задля притягнення винної особи до відповідальності, а саме: не проведена СМЕ у строки відведені законодавством; судмедексперт не проводив її огляд ні після ДТП ні на протязі всієї справи; була проведена третя СМЕ, яка протирічить двом проведеним раніше; навмисно затягнено розслідування з метою втрати, пошкодження або спотворення доказів; протягом всього часу жодного разу слідчий не дав можливості ознайомитися зі справою; водій транспортного засобу ОСОБА_5 не була позбавлена права на керування автомобілем а також жодним чином не понесла покарання за скоєне правопорушення; при отриманні легких тілесних, а також при отрманні ушкоджень середнього ступеню тяжкості справа не має бути закрита, а підлягає розгляду в рамках кримінального судочинства з відповідною кваліфікацією вчиненого правопорушення.
Суд вважає, що такі, зазначені скаржником, обставини є необґрунтованими.
Із оскаржуваної постанови вбачається, що в ході досудового розслідування слідчим було встановлено, що під час руху ОСОБА_5 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожнім знаком 5.35.1 Пішохідний перехід, дорожньою розміткою 1.14.1 Зебра Правил дорожнього руху України, розташованому за перехрещенням з вул.Корецкого, на якому знаходилась пішохід ОСОБА_4 , перетинаючи проїзну частину вул.Київської справа наліво за напрямком руху автомобіля Шевроле-Авео, заходів до зменшення швидкості, а при необхідності зупинці, щоб поступитися дорогою пішоходові, для якого може бути створена перешкода або небезпека, не прийняла і вчинила на неї наїзд.
Згідно довідки №182, виданою Дніпропетровською міською клінічною лікарнею 30.08.2011 року, заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забиття м`яких тканин голови, закритої травми грудної клітки, забиття грудної клітки, закритого компресійного перелому 12 грудного, 1 поперкового хребця.
Згідно висновку СМЕ №1357е від 27.04.2012 року встановлений клінічний діагноз ОСОБА_4 , у виді: забиття м`яких тканин голови, закритої травми грудної клітки, забиття грудної клітки оцінці ступеня тяжкості не підлягає, оскільки встановлений на підставі суб`єктивних чинників і не підтверджений об`єктивними відомостями. Діагноз: закритий компресійний перелом 12 грудного, 1 поперекового хребця рентгенологично не підтверджений. Мають місце виражені вікові дегенеративно-дистрофічні зміни хребця, що є захворюванням і при встановленні ступеня тяжкості в облік не приймаються.
06.12.2012 року проведено комісійну судово-медичну експертизу №318. Згідно висновків якої тілесні ушкодження у вигляді компресійних переломів тіл поперекових хребців без спинальних розладів підтверджені та відносяться до ушкоджень среднього ступеню тяжкості, так як викликали тривалий розлад здоров`я терміном більше 3-х тижнів.
Згідно висновків проведеної повторної комісійної судово-медичної експертизи №11/13 від 04.02.2015 року, комісія прийшла до висновку, що виявлені у ОСОБА_4 зміни нижньогрудного та поперекового відділів хребта обумовлені дегенеративно-дистрофічними процесами хронічного характеру і в причинослідчому зв`язку з подіями 26.08.2011 року не знаходяться. Встановити, чи міг синець утворитись під час події, що сталася 26.08.2011 року неможливо, оскільки дата огляду ОСОБА_4 у висновку експерта №3277е відсутня. Наявність у ОСОБА_4 ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень. Наявність у ОСОБА_4 забою м`яких тканин голови та забою грудної клітки об`єктивними даними не підтверджено, тому, згідно примітки до п.4.6 Правил судовомедичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6, встановлений їй діагноз: Ушиб мягких тканей головы. ЗТГК (закрытая травма грудной клетки). Ушиб грудной клетки… при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається.
У відповідності до ч.1 ст.6 КК України, особи, які вчинили злочини на території України, підлягають кримінальній відповідальності за цим Кодексом.
За ч.1 ст.11 КК України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння /дія або бездіяльність/, вчинене суб`єктом злочину. Суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого відповідно до цього Кодексу може наставити кримінальна відповідальність /ч.1 ст.18 КК України/.
Відповідно до ч.1 ст.286 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує траснпортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкоджнення.
Таким чином, для притягнення до кримінальної відповідальності, у потерпілого повинні бути ушкодження як мінімум середньої тяжкості.
Відповідно до Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз в бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, комісійні судово-медичні експертизи проводяться з метою усунення протиріч між раніше проведеною експертизою та іншими матеріалами справи у випадку необгрунтованості висновків або сумнівів особи, яка проводить дізнання, слідчого, прокурора, судді або суду в правильності згаданої експертизи. У даному випадку експертна комісія складається не меньш як з трьох осіб та проводиться вона у відділах комісійних експертиз бюро судово-медичної експертизи управлінь охорони здоров`я обласних виконавчих комітетів і в судово-медичному відділі Головного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України.
Так, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що згідно висновку СМЕ №1357е від 27.04.2012 року встановлений клінічний діагнорз ОСОБА_4 у виді: забиття м`яких тканин голови, закритої травми грудної клітки, забиття грудної клітки оцінці ступеня тяжкості не підлягає, оскіфльки встановлений на підставі суб`єктивних чинників і не підтверджений об`єктивними відомостіми /відсутні синяки, садна, рани в ділянці обличчя і голови, грудної клітки/. Діагноз: закритий компресійний перелом 12 грудного, 1 поперекового хребця рентгенологічно не підтверджений. Мають місце виражені вікові дегенеративно-дистрофічні зміни хребця, що є захворюванням і при встановленні ступеня тяжкості в облік не приймаються, а отже склад злочину, передбачений ст.286 ч.1 КК України в діях водія ОСОБА_5 відсутній. Даний висновок зроблений експертом 1 кваліфікаційної категорії ОКЗ Бюро судово-медичної експертизи ГУОЗ Дніпропетровської ОДА ОСОБА_7 .
Згідно висновку судово-медичної екпертизи №318 від 06.12.2012 року, яку проведено у складі експертів ОКЗ Бюро судово-медичної експертизи ГУОЗ Дніпропетровської ОДА ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ушкодження виявлені у потерпілої ОСОБА_4 у вигляді компресійних переломів тіл поперекових хрібців без спинальних розладів, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступню тяжкості, як такі, які викликали тривалий розлад здоров`я терміном більше 3-х тижнів.
Тому, саме для уникнення протиріч, слідчим, в межах його повноважень була призначена повторна комісійна судово-медична експертиза, проведення якої було доручено Головному бюро судово-медичної експертизи МОЗ України в м.Києві.
Таким чином, слідчий в межах своїх повноважень, вжив необхідні заходи з метою зібрання доказів задля встановлення ступеню тяжкості спричинених пошкоджень потерпілій.
Що стосується строків затягування розслідування з метою втрати, пошкодження або спотворення доказів, на які посилається потерпіла, вказане не знайшло свого підтвердження в ході розгляду скарги, оскільки на термін проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи, слідчий не впливає, вказана експертиза була проведена в порядку черговості, та на підставі всіх матеріалів, які були досліджені під час проведення двух попередніх експертиз.
Не знайшли свого підтвердження і пояснення потерпілої в частині не надання протягом всього часу можливості ознайомитися зі справою, оскільки матеріали кримінального провадження не містять жодної такої заяви потерпілої, а потерпілою до суду не надано жодних копій заяв, які підтверджували б звернення до слідчого з таким проханням.
Посилання потерпілої на те, що водій транспортного засобу ОСОБА_5 не була позбавлена права на керування автомобілем, а також жодним чином не понесла покарання за скоєне правопорушення не можуть бути підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.
Таким чином, слідчим у достатньо повному обсязі з?ясовано обставини, які мають значення для встановлення істіни по справі, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що 20 лютого 2015 року слідчим правомірно було винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо:
1. встановлена відсутність події кримінального правопорушення;
2. встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення;
3. не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання;
4. набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою;
5. помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого;
6. існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню;
7. потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення;
8. стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу.
Аналізом вищевказаного встановлено, що вимоги зазначеної та інших норм кримінального процесуального законодавства слідчим не порушено, прийняте ним процесуальне рішення обґрунтоване належним чином, оскільки були проаналізовані встановлені в ході перевірки обставини належним чином.
За таких обставин суд погоджується з висновками слідчого, оскільки вони зроблені за результатами належної перевірки на підставі норм матеріального та процесуального права, відповідають діючому законодавству, в зв`язку з чим вважає за необхідне в задоволені скарги відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 303-307 КПК України, -
Строк апеляційного оскарження ухвали п`ять днів.
Слідчий суддя ОСОБА_1