АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

04 вересня 2015 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_2 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, та їй призначено покарання:

за ч. 4 ст. 358 КК України (по епізодам за квітень 2014 року) у виді 1 одного року обмеження волі;

за ч. 1 ст. 358 КК України (по епізодам за квітень 2014 року) у виді 1 року обмеження волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України (по епізодам за квітень 2014 року), ч. 2 ст. 190 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено ОСОБА_2 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання призначеного ОСОБА_2 за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.08.2014 року призначено ОСОБА_2 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину.

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 358 КК України (по епізоду від 03.10.2014 року) у виді обмеження волі строком на 2 роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України (по епізоду від 03.10.2014 року) у виді 1 одного року обмеження волі;

На підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України (по епізоду від 03.10.2014 року) ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено ОСОБА_2 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частину невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.08.2014 року, і остаточно за сукупністю вироків призначено ОСОБА_2 покарання у виді 3 ( трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

_____________________________________________________
Справа №11-кп/796/1694/15 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_3
Категорія: ч. 3 ст. 358 КК України Доповідач ОСОБА_1
На вказаний вирок суду обвинуваченою ОСОБА_2 28 серпня 2015 року подана апеляційна скарга, яка разом з матеріалами кримінального провадження 02 вересня 2015 року надійшла до Апеляційного суду м. Києва.

Вивчивши апеляційну скаргу обвинуваченої, вважаю, що вона за змістом не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду апеляційної інстанції;

2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є;
3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив;

4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення;

5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів;

6) перелік матеріалів, які додаються.

За змістом положень кримінального процесуального закону апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції. Особа, що подає скаргу, зобов`язана зазначити, які існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильну кваліфікацію її дій по епізоду від 03 жовтня 2014 року, оскільки по даному епізоду вона відмовилась від своїх намірів та її дії не мали кримінального походження; на допущені судом помилки в її анкетних даних та зміну її показань у вироку, а також на те, що вона щиро кається та відшкодовує збитки, просить вирок суду скасувати і призначити їй більш м`яке покарання, застосувавши ст. 75 КК України, або призначити перегляд справи, згідно ч. 2 ст. 24 КПК України.

Між тим, згідно з ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок без змін; змінити вирок; скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок; скасувати вирок і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить конкретного прохання з урахуванням тих рішень, які вправі прийняти апеляційний суд, відповідно до ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, та, виходячи зі змісту цих апеляційних вимог, відповідно не містить і вказівки на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводів на підтвердження такої позиції.

При цьому слід вказати, що у разі висловлення ОСОБА_2 прохання про пом`якшення призначеного їй судом покарання, зокрема шляхом звільнення від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, апеляційна скарга має містити обгрунтування наявності підстав для цього та прохання про зміну вироку.

Якщо ж вимоги апелянта стосуються скасування вироку і призначення нового розгляду у суді першої інстанції, то мають бути наведені підстави для цього, передбачені ст. 415 КПК України.

Таким чином, оскільки обвинувачена ОСОБА_2 не дотрималася вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України щодо змісту апеляційної скарги, а відтак, згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_2 слід залишити без руху з наданням апелянту строку для усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 396-399 КПК України, суддя апеляційного суду, -

у х в а л и в:

апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_2 на вирок Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2015 року відносно ОСОБА_2 залишити без руху.

Надати обвинуваченій ОСОБА_2 строк для усунення недоліків апеляційної скарги - 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_2 , що в разі невиконання ухвали суду апеляційна скарга буде повернута.

Суддя

Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_1