ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2010 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого: Галича Ю.М.,

при секретарі: Яременко І.Ю.,

за участю прокурора: Кулаківського К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище справу про обвинувачення

- ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого за вироками Ставищенського районного суду Київської області від 20 червня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, Білоцерківського міського суду Київської області від 19 лютого 2003 року за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком 4 роки, в скоєнні злочину передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України,

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_5, жительку с. Антонівка, вул. Перемоги, 36, Ставищенського району Київської області, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6, одружену, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, непрацюючу, раніше не судиму, в скоєнні злочину передбаченого ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 09 вересня 2009 року, близько 16 години 30 хвилин, запропонував своїй дружині ОСОБА_1 вчинити крадіжку качанів кукурудзи, які він бачив на полі № 8 ТОВ „Інтерагроінвест в с. Антонівка Ставищенського району Київської області. На вказану пропозицію ОСОБА_1 погодилася, вступивши тим самим з ОСОБА_1 в попередній злочинний зговір. З метою виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_1 спільно з дружиною ОСОБА_1 на автомобілі НОМЕР_1, яким ОСОБА_1 керує на підставі тимчасового реєстраційного талону, прослідували на вказане поле. Знаходячись на полі № 8 ТОВ „Інтерагроінвест в с. Антонівка ОСОБА_1 спільно з дружиною ОСОБА_1, діючи узгоджено між собою, з метою звернення на свою користь та особистого збагачення, таємно від оточуючих погрузили на кузов автомобіля ЗІЛ-130 460 кілограм качанів кукурудзи, що належить ТОВ „Інтерагроінвест, по ціні 1 гривня 30 копійок за 1 кг на загальну суму 598 гривень, визначену на час скоєння злочину, які хотіли викрасти, але не довели свій злочинний умисел до кінця з незалежних від їх волі причин, так як були затримані на місці скоєння злочину охоронцями ТОВ „Інтерагроінвест.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 185 ч. 2 КК України визнав повністю, суду показав, що 09.09.2010 року близько 16 години за місцем свого проживання запропонував дружині ОСОБА_1 поїхати на поле, що розташоване в с. Антонівка Ставищенського району Київської області щоб нарвати качанів кукурудзи. На вказану пропозицію, дружина ОСОБА_1 погодилася і разом із дружиною на автомобілі НОМЕР_1., поїхали на вказане поле. Приїхавши на поле, автомобіль залишив поблизу поля, взявши 10 мішків білого кольору, разом із дружиною пішли рвати качани кукурудзи. Близько однієї години разом із дружиною рвали качани, які складали в мішки. Після цього, близько 17 години 30 хвилин, 10 мішків з кукурудзою завантажили на кузов автомобіля. Завантаживши всі мішки, до них, тобто до нього та дружини підїхав автомобіль білого кольору марки „Нива який перекрив виїзд та службовий автомобіль міліції ВАЗ-2109 червоного кольору. З вказаних автомобілів вийшли працівники міліції та три чоловіки в цивільному одязі, які представилися працівниками служби безпеки ТОВ „Інтерагроінвест та повідомили, що він здійснив крадіжку качанів кукурудзи з поля № 8, що належить ТОВ „Інтерагроінвест.

У вчиненому підсудний кається просить суворо не карати.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України визнала повністю, суду показала, що 09.09.2010 року близько 16 години 30 хвилин чоловік ОСОБА_1 запропонував поїхати на поле, що розташоване в з с. Антонівка Ставищенського району Київської області, щоб нарвати качанів кукурудзи. На вказану пропозицію погодилася і разом із чоловіком ОСОБА_1 на автомобілі НОМЕР_1., поїхали на поле. Коли приїхали на поле то автомобіль чоловік залишив поблизу поля. Після цього, взявши з автомобіля близько 10 мішків білого кольору разом з чоловіком пішла рвати качани кукурудзи. Близько однієї години вона разом із чоловіком рвала качани, які складали в мішки. Після цього, мішки з кукурудзою разом із чоловіком завантажили на кузов автомобіля ЗІЛ-130. Завантаживши всі мішки, до них підїхав автомобіль білого кольору марки „Нива та міліцейський автомобіль червоного кольору. З вказаних автомобілів вийшло три чоловіки в цивільній формі одягу та троє працівників міліції. Один із чоловіків, які були в цивільному одязі представився охоронцем ТОВ „Інтерагроінвест, який повідомив, що ми здійснили крадіжку качанів кукурудзи з поля № 8, яке належить ТОВ „Інтерагроінвест.

У вчиненому підсудна кається просить суворо не карати.

Покази підсудних відповідають фактичним обставинам справи, які ними та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що вина підсудних доведена і дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Ознака повторності в діях ОСОБА_1 полягає в тому, що він раніше судимий за вироками Ставищенського районного суду Київської області від 20 червня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, Білоцерківського міського суду Київської області від 19 лютого 2003 року за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком 4 року, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку і вчинив аналогічний злочин, передбачений ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України.

Дії ОСОБА_1 кваліфікує за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого підсудними злочину, дані про винних, ОСОБА_1 раніше судимий за вироком Ставищенського районного суду Київської області від 20 червня 2002 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, Білоцерківського міського суду Київської області від 19 лютого 2003 року за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком 4 року, ОСОБА_1 раніше не судима, позитивно характеризуються за місцем проживання, на утриманні мають двох неповнолітніх дітей.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудній ОСОБА_1, суд визнає щире каяття, сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудній ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання підсудним, суд враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що підсудній ОСОБА_1 не вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, а також помякшуючі та обтяжуючі вину обставини, міру покарання їм слід обрати в межах санкцій статті, за якою їх визнано винними, у вигляді позбавлення волі із застосуванням до них умови ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку із зобов'язанням відповідно до п. 3), 4) ст. 76 КК України, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Суд розглянув питання про можливість застосування до підсудних ст. 69, 69-1 КК України, проте, підстав для їх застосування не знаходить.

Речові докази: автомобіль ЗІЛ-130, залишити власнику ОСОБА_3, 460 кг. качанів кукурудзи, залишити ТОВ "Інтерагроінвест".

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 ч. і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_1 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п. 3), 4) ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_1 повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично зявлятись в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 - підписку про невиїзд, залишити до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_2 визнати винною і призначити покарання за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_2 вимоги ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 3), 4) ст. 76 КК України зобов'язати засуджену ОСОБА_1 повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично зявлятись в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 - підписку про невиїзд, залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази по справі автомобіль ЗІЛ-130, залишити власнику ОСОБА_3, 460 кг. качанів кукурудзи, залишити ТОВ "Інтерагроінвест".

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області, через Ставищенський районний суд Київської області, протягом 15 (п'ятнадцяти) діб з моменту його оголошення.

Суддя Ю.М.Галич