Справа № 164/527/16-к
п/с 1-кс/164/39/2016
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2016 року. Смт. Маневичі.
В С Т А Н О В И В:
В даному судовому засіданні особа, що звернулася до суду зі скаргою ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 , кожен зокрема, скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просили задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 , кожен зокрема, у задоволенні скарги заперечили, зазначили, що на місці події були вилучені, крім мотопомпи, також і сачки, що свідчить про намір незаконного видобування бурштину. Крім того, ОСОБА_5 не було надано слідчому документи, які б підтверджували право власності на вилучене майно.
Заслухавши пояснення особи, яка звернулася зі скаргою, його представника, думку прокурора та слідчого, кожного зокрема, проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що скарга ОСОБА_5 на дії слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Із пояснень особи, що звернулася зі скаргою, ОСОБА_5 установлено, що вилучена мотопомпа належить йому і необхідна для виконання певних робіт, оскільки він є підприємцем, про що повідомляв слідчого під час вилучення мотопомпи 4 липня 2015 року. Того дня відмовився давати показання, оскільки слідчий наполягав на тому, що вони здійснювали незаконний видобуток бурштину. Після 4 липня 2015 року його ніхто для допитів не викликав, мотопомпу не повертали, хоча він неодноразово в усному та письмовому вигляді з приводу цього звертався як місцеву, так і в обласну прокуратури. Про постанову про закриття кримінального провадження йому стало відомо лише нещодавно, хоча саму постанову йому вручено не було.
Пояснення ОСОБА_5 підтверджуються поясненнями слідчого ОСОБА_4 , а також матеріалами, приєднаними до скарги, а саме: листом прокуратури Волинської області від 25 грудня 2015 року, відповіддю Маневицької місцевої прокуратури від 4 січня 2016 року, відповіддю слідчого ОСОБА_4 від 29 січня 2016 року (а. 26, 27).
Як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців серії АС №898711, ОСОБА_5 є керівником ТзОВ «Деметра» із наступними видами діяльності: вирощування зернових та технічних культур, будівництво водних споруд, лісопильне та стругальне виробництво, просочування деревини, добування вапняку, гіпсу, крейди, інші види оптової торгівлі, оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин, розведення великої рогатої худоби, діяльність автомобільного вантажного транспорту, надання послуг у рослинництві, облаштування ландшафту, збирання і оброблення стічних вод (а. 25).
Факт належності вилученої мотопомпи особі, що звернулася зі скаргою, підтверджується відповідними накладною №27, квитанцією №27-04/1, актом прийому помпи від 4 липня 2015 року, із яких вбачається, що 4 липня 2015 року ОСОБА_5 придбав у підприємця ОСОБА_7 мотопомпу ПМ-40 на базі двигуна «Мерседес Бенц», рукави діаметром 150 мм в кількості 2 штуки, рукави діаметром 110 мм і 77 мм по одній штуці, а також шрайбер і піку(а. 5, 6).
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч. 2, 3 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол.
Відповідно до ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.
Керуючись ст.ст. 110, 167-169, 303-307, 309, 369, 372 КПК України, -
Скаргу задовольнити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Маневицького районного суду

Волинської області ОСОБА_1