Справа № 555/20/16-к
Номер провадження 1-кс/555/53/16
У Х В А Л А
19.02.2016 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого - слідчого суддіОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2 ,
з участю: прокурораОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

скаржників ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

їхнього представника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Березне скарги на дії слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000543 за фактом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення за ч.2 ст. 240 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Скаржники - жителі с. Лінчин Березнівського району Рівненської області ОСОБА_5 ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в скаргах від 12 лютого 2016 року, які ухвалою слідчого судді від 12 лютого 2016 року об`єднані в одне провадження, вказують, що 2 лютого 2012 року на підставі ухвали слідчого судді у них в господарствах було проведено обшуки в межах кримінального провадження № 0000543 за ч.2 ст. 240 КК України по факту незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення - бурштину-сирцю на території урочища "Васня" поблизу с. Лінчин Березнівського району Рівненської області.

Під час обшуку ОСОБА_5 добровільно видав слідчому ОСОБА_4 дві мотопомпи зі шлангами та сачок, які він використовував для відкачування води зі ставка і двору, де постійно збирається вода.

У ОСОБА_9 старшим оперуповноваженим УЗЕНУ в Рівненській області, майором поліції ОСОБА_10 з гаража було вилучено мотопомпу, яку він придбав для власних потреб - пожежної безпеки, будівництва, відкачування води зі ставка біля його господарства та з двору, де постійно збирається вода. Вона є новою, придбав її в магазині і нею взагалі не користувався.

У ОСОБА_6 тоді ж майором поліції ОСОБА_11 було вилучено валюту - 5 402 долари США та 1350 гривень, які вони з дружиною, маючи п`ятеро дітей, ніде не працюючи, тривалий час збирали для особистих потреб на їх навчання та утримання.

А у ОСОБА_7 цього ж числа невідомі співробітники поліції вилучили мотопомпу марки "Mercedec", яку він тримав як запчастину до автомобіля та інколи використовував для власних потреб. Біля подвір`я його дядька ОСОБА_12 протікає канава, яка весною розливається і затоплює город. В даний час вода вийшла з берегів канави і підходить до льоха, де зберігається сільськогосподарська продукція.

Вважають, що слідчий та прокурор, до якого вони попередньо зверталися, позбавили їх можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном. Вони не є підозрюваними чи обвинуваченими в даному кримінальному провадженні.

З посиланням на ст. ст. 167, 169, ч. 5 ст. 171, ст. 303 КПК України просять зобов`язати слідчого поліції ОСОБА_4 , начальника Березнівського відділу Сарненської місцевої прокуратури прокурора ОСОБА_3 повернути їм вилучене у них в ході обшуку 2 лютого 2016 року майно.

Разом з тим про вилучення у них в ході обшуку інших речей скаржники у своїх скаргах не покликалися.

В судовому засіданні скаржники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з наведених у скаргах підстав підтримали свої вимоги.

ОСОБА_9 в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив, уклав договір на представлення його інтересів в суді з адвокатом ОСОБА_8 .

З пояснень їхнього представника адвоката ОСОБА_8 скаржники жодного процесуального становища в кримінальному провадженні не мають. При вилученні у них майна, виявленого в ході обшуку, слідчий і прокурор мали діяти у відповідності з вимогами ч.5 ст. 171 КПК України. А зазначена норма закону гласить, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Вказане у скаргах майно - мотопомпи - використовувалося для власних потреб - відкачування води при підтопленнях навколо їх господарств.

Вислухавши пояснення скаржників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з яких ОСОБА_5 пояснив, що сачок він використовував для вилову риби у ставку поряд з його господарством, коли з нього відкачував воду, прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_13 , які заперечили незаконність своїх дій, суд приходить до наступного висновку.

Слід визнати надуманою позицію, висловлену в судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 з покликанням на ч.7 ст. 236 КПК України про те, що вилучені в ході обшуку речі, якщо вони прямо зазначені в клопотанні слідчого і відповідно в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, є речовими доказами на підставі постанови слідчого, і в такому випадку не вимагається звернення в суд з клопотанням в порядку ст. 171 КПК України, а вилучене майно не має статусу тимчасово вилученого майна.

Однак, таке тлумачення вказаної норми закону є помилковим і суттєво звужує її зміст.

Згідно з абзацом другим частини сьомої ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Законодавець в цій нормі лише наголосив на тому, що й інше майно, крім зазначеного в ухвалі слідчого судді, вилучене слідчим у відповідності з вимогами ст. ст. 234, 236 КПК України, має статус тимчасово вилученого майна.

А згідно абзацу другого частини 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

А це означає, що лише арештоване на підставі ухвали слідчого судді майно набуває статусу речового доказу в кримінальному провадженні.

Якщо погодитися з позицією прокурора, висловленою в судовому засіданні, то це мало б означати що речі, щодо яких надано дозвіл на відшукування в ухвалі слідчого судді, автоматично стають речовими доказами в кримінальному провадженні. Проте, передбачити наперед які речі конкретно будуть виявлені і вилучені - їх найменування, марка, вид, кількість, знаходження у вільному обігу і тому подібне неможливо.

А тому вказана норма закону, на яку покликається прокурор - ч.7 ст. 236 КПК України, не означає, що всі вилучені під час проведення обшуку речі, про які було орієнтовно зазначені в ухвалі, слідчий відразу ж своєю постановою вправі долучити до справи як речові докази без звернення до слідчого судді.

Адже таке право слідчого в кримінальному провадженні жодною нормою Кримінального процесуального кодексу України не прописано.

Крім цього, помилковою є позиція щодо відсутності у майна, вилученого в ході обшуку, яке прямо зазначене в ухвалі слідчого судді, статусу тимчасово вилученого.

Такий висновок прокурора прямо суперечить вимогам ч. 2 ст. 168 КПК України про те, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. При цьому, закон не передбачає, що якась частина такого майна при певних умовах автоматично стає речовими доказами.

А згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Отже, вилучення зазначеного ними майна у скаржників відбулось з порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, через недотримання слідчим ОСОБА_4 процесуальних вимог ч.5 ст. 171 КПК України щодо вирішення у встановлений для цього законом строк долі тимчасово вилученого майна, що перераховане скаржниками у своїх скаргах і вилучене згідно протоколів обшуку від 2 лютого 2016 року у ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , воно підлягає негайному поверненню власникам, за винятком майна, виключеного з обігу, яким є згідно протоколів обшуку від 2 лютого 2016 року схоже на бурштин каміння, що вилучене у ОСОБА_14 в кількості 14 штук, та у ОСОБА_15 - декілька маленьких камінців - близько 8-10 штук, а також майна, яке конкретно скаржники повернути у скаргах не просять.

З пояснень ОСОБА_6 в судовому засіданні камінці схожі на бурштин у місцях незаконного видобутку назбирав його 14 - річний син, звідки воно взялося у ОСОБА_9 - в судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, суд наголошує, що зважаючи на характер, склад і призначення майна, його кількість у кожного із скаржників, слідчим з дотриманням вимог п.4 ст. 167 КПК України було зроблено правильний висновок про те, що вилучене в ході обшуку майно слід віднести до майна у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

За встановлених обставин скарги підлягають частковому задоволенню щодо повернення майна згідно протоколів обшуку від 2 лютого 2016 року, на яке скаржники конкретно покликаються у своїх скаргах.

Адже оскарження дій слідчого чи прокурора шляхом усних заяв в судовому засіданні, в тому числі в порядку збільшення заявлених вимог, про що в суді заявили ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , главою 26 КПК України (ст. ст. 303-308) не передбачено.

Керуючись ст. ст. 167-169, 170-171, 234-236, 303-307,309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого ОСОБА_4 негайно повернути вилучене згідно протоколів обшуку від 12 лютого 2016 року наступне майно:

ОСОБА_5 - мотопомпи: марки RD - WP40C і кустарного виробництва зі шлангами та сачок;

ОСОБА_9 - мотопомпу з дизельним двигуном від автомобіля "Мeрседес-Бенц";

ОСОБА_6 - грошові кошти в сумі 1350 гривень та валюту - 5 402 долари США, купюрами, зазначеними у протоколі обшуку від 2 лютого 2016 року;

ОСОБА_7 - мотопомпу від автомобіля "Mереседес" з насосом.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1