ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К Справа № 636/4160/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ провадження № 1-кп/636/339/15

20 листопада 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працівника Товариства з обмеженою відповідальністю «Трубоелемент» (м. Харків, пр. Московський, 296/141), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
21 липня 2015 року об 11 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись на земельній ділянці, розташованій на території власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив в конфлікт з ОСОБА_4 , яка перебувала на території земельної ділянки по АДРЕСА_3 . З метою спричинення останньої тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 підбіг до ОСОБА_4 , тримаючи правою рукою граблі, через огорожу, що знаходиться на межі даних земельних ділянок, кинув їх в обличчя потерпілої, в результаті чого один край металевого наконечника даних грабель потрапив в область її обличчя, під ліве око, а інший - в область лівої руки по внутрішній стороні вище ліктьового суглоба, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді садна на передній поверхні лівого плеча в нижній третині, садна в області лівого лучезап`ясного суглоба по ліктьовій поверхні, синця з поверхневим садном в області лівого ока, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 239-4/15 від 24 липня 2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п.п. 2.3.2 б Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених 17 січня 1995 року наказом МОЗУ № 6). Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Під час досудового розслідування 27 серпня 2015 року між сторонами кримінального провадження - потерпілою ОСОБА_4 , та підозрюваним ОСОБА_5 підписано угоду про примирення, якою узгоджено беззастережне визнання ОСОБА_5 обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, та покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді зазначено наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненні злочину. Потерпіла у судовому засіданні підтвердила, що претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має. Обвинувачений та потерпіла повідомили суду, що угоду про примирення укладали добровільно, наслідки її укладання та затвердження для обох є зрозумілими, просили затвердити угоду про примирення. Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства України.
Судом обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочину, у вчиненні якого його обвинувачують.
Суд упевнився, що обвинуваченим усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: збереження можливості оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7статті 474 цього Кодексу, в тому числі - не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені та зрозумілі. Суд упевнився, що потерпілій ОСОБА_4 роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу.
Судом встановлено, що угода про примирення за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам ст.ст.468-470, 471 КПК України, узгоджене покарання відповідає правовій кваліфікації та санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання, а саме: ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження та ухвалення обвинувального вироку з призначенням ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття. Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та зазначеним вище даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та можливість призначення обвинуваченому узгодженого між ним та потерпілою покарання.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Суд переконався, що укладення угоди між потерпілою та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України.
Враховуючи вищевикладене суд встановив, що вина обвинуваченого у інкримінованому йому злочині є доведеною та ніким не оспорюється, а тому за вчинений злочин обвинуваченого підлягає покаранню, яке узгоджене потерпілою та обвинуваченим в угоді про примирення від 27 серпня 2015 року.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,394, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510 гривень.
Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений в Апеляційний суд Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором - виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1