Справа № 159/4801/15-к
Провадження № 1-кп/159/245/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Ковель 29 жовтня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинськоі області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого та цивільного позивача ОСОБА_4 ,

обвинуваченого та цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської області кримінальне провадження № 120 150 301 100 008 56 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньою спеціальною, неодруженого, не працюючого, має на утриманні 1 особу матір похилого віку, раніше неодноразово судимого:

1.11.07.06 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст.

153 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 4 р. 06 міс. позбавлення волі з 2 х річним іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76, 104 КК України;

2.18.11.08 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК

України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 р. 06 міс. позбавлення волі, звільненого умовно достроково від відбування покарання за постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 08.11.10 р. на строк 2 р., 02 міс., 13 дн.;

3. 04.06.15 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 2 ст. 345 КК України до 2 р. обмеження волі, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи засудженим 18.11.08 р. Ковельським міськсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 р., 06 міс. позбавлення волі; звільненим умовно достроково за постановою Ковельського міськрайсуду Волинської області від 08.11.10 р. на строк 2 р., 02 міс., 13 днів, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, повторно, о 15 год. 45 хв. 18.07.15 р., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу новобудови, що знаходиться по вул. Зеленій, 10 «а» у с. Бахові 2 Ковельського району Волинської області, діючи умисно та керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, скориставшись тим, що автомобіль марки «Volkswagen Golf - 2», р. н. НОМЕР_1 , був незачиненим, сів у його салон, де під автомагнітолою знайшов ключі до замка запалювання, завів двигуна та поїхав з місця пригоди, чим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, належним потерпілому ОСОБА_4 , чим завдав останньому майнової шкоди на суму 47 742 грн..

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), визнав повністю, суду показав, що, дійсно, він був засудженим 18.11.08 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 4 р., 06 міс. позбавлення волі; звільнений умовно достроково 08.11.10 р., має, відповідно, не зняту та не погашену судимість, повторно, о 15 год. 45 хв. 18.07.15 р., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відпочиваючи поблизу новобудови, що знаходиться по вул. Зеленій, 10 «а» у с. Бахові 2 Ковельського району Волинської області, скористався тим, що автомобіль потерпілого був незачиненим, сів у його салон. Знайшов ключі до замка запалювання, завів двигуна та поїхав з місця пригоди. Оскільки перебував у стані сп`яніння, то вчинив ДТП, був затриманий. На даний час у скоєному щиро розкаюється, прохає його суворо не карати. Зазначає, що він вжив заходів до ремонту автомобіля потерпілого. Цивільний позов потерпілого та цивільного позивача не визнав, зазначив, що автомобіль є у розпорядженні потерплого, він має намір посприяти у ремонті автомобіля, попередньо на адресу потерпілого було надіслано 1 000 грн. на відшкодування майнової шкоди; подав також спільно із своїм захисником письмове заперечення проти цивільного позову.

Винуватість обвинуваченого, крім його визнавальних показань, даних в судовому засіданні, у повному обсязі підтверджується показаннями потерпілого, письмовими доказами, що зібрані органом досудового розслідування.

Так, потерпілий та цивільний позивач в судовому засіданні 24.09.15 . суду показав, що, дійсно, о 15 год. 45 хв. 18.07.15 р. він перебував поблизу новобудови, що знаходиться по вул. Зеленій, 10 «а» у с. Бахові 2 Ковельського району Волинської області. Коли мив у водоймі, розташованій неподалік, руки, то побачив, що його автомобіль поїхав. Він наздогнав свого автомобіля за допомогою сторонніх осіб у місці ДТП, вчиненому обвинуваченим. Закладений цивільний позов підтримує та просить позов задовольнити. Однак, у судовому засіданні 29.10.15 р. потерпілий та цивільний позивач подав суду заяву про відмову від цивільного позову, що була прийнята судом за ухвалою від 29.10.15 р., та суду показав, що в даний час він будь - яких претензій до обвинуваченого не має, так як йому відремонтовано обвинуваченим пошкоджений автомобіль, тобто, майнову та моральну шкоду відшкодовано у повному обсязі; він прощає обвинуваченого, вважає, що обвинувачений допустився помилки, вчинивши інкриміноване йому правопорушення, просить його суворо не карати

Крім того, винуватість обвинуваченого доводиться такими письмовими доказами, як:

-протокол огляду місця події від 18.07.15 р. з фототаблицями, за яким у

присутності потерпілого було оглянуто проїзну частину АДРЕСА_2 , де виявлено автомобіль потерпілого і слідами механічного пошкодження;

-висновком експерта № 95 від 26.08.15 р. з фототаблицями проведеної

експертизи, згідно з яким середня ринкова вартість автомобіля потерпілого складає 47 742 грн. за станом на 18.07.15 р. та вартість матеріального збитку, завданого потерпілому внаслідок ДТП становить таку ж суму;

-протоколом огляду речей від 18.07.15 р. з фототаблицею, згідно з яким

було оглянуто автомобіль потерпілого з наявними на ньому механічними пошкодженнями.

Суд, повно, всесторонньо, обєктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного у їх сукупності.

Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин.

До обставин, що помякшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що виразилось у тому, що він як під час досудового розслідування, так і в суді послідовно та повно розповів про всі обставини вчинення злочину, добровільне відшкодування завданого збитку шляхом проведення ремонту пошкодженого автомобіля, відшкодування інших втрат та моральної шкоди до вирішення справи по суті в суді.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Судом також враховується те, що обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, що слідує із характеристики, виданої ЖКП - 2 (м. Ковель Волинської області) 27.07.15 р.; працездатний, однак, не працює, доходу не має; має одного утриманця матір пенсійного віку, яка хворіє, що стверджується довідкою про склад його сім`ї, листом Ковельського МТМО № 4 178/3 - 2. 5 від 23.09.15 р.; раніше притягався неодноразово до кримінальної відповідальності, однак, належних висновків не зробив та, не відбувши покарання за вчинення злочину середньої тяжкості, що визначене за вироком суду від 04.06.15 р., вчинив новий тяжкий злочин на протязі нетривалого проміжку часу після винесення щодо нього обвинувального вироку суду 04.06.15 р.; те, що потерпілому було частково відшкодовано суму 1 000 грн. під час досудового розслідування та під час розгляду справи судом було задоволено вимоги потерпілого та цивільного позивача у такому обсязі та формі, що влаштували потерпілого та цивільного позивача і спонукали його відмовитись від закладеного попередньо цивільного позову, змінити його думку щодо обвинуваченого на краще; думку потерпілого, який у судовому засіданні 29.10.15 р. зазначив, що прощає обвинуваченого та просить його суворо не карати.

Обвинувачений за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області від 04.06.15 р. засуджений за ч. 2 ст. 345 КК України до 2 р. обмеження волі, що набрав законної сили, однак, фактично, не виконувався у зв`язку з вчиненням обвинуваченим злочину, інкримінованого у розглядуваній справі, та взяттям під варту.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що обвинуваченому слід обрати покарання у виді позбавлення волі. До обраного за даним вироком покарання слід повністю приєднати покарання, визначене за вищевказаним вироком суду від 04.06.15 р. та, з врахуванням положень ст. 72 КК України, в межах санкцій Закону, за яким його притягнуто до кримінальної відповідальності, визначити остаточне покарання.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає з огляду на особу обвинуваченого. Так, обвинувачений є особою, яка раніше неодноразово притягалась до кримінальної відповідальності, у т. ч. і за тяжкий злочин, а незадовго до вчинення інкримінованого йому правопорушення - за злочин середньої тяжкості. Він під час досудового розслідування не вживав заходів до відшкодування збитків, завданих потерпілому, у такому розмірі, що свідчило б про щире бажання загладити перед потерпвлим винуватість, і лише після того, як потерпілий погодився надати пошкоджений автомобіль для ремонту і був задоволений наслідками цього, це стало підставою для відмови від позову і зміни думки потерпілого щодо міри покарання для обвинуваченого 29.10.15 р..

Обвинувачений затриманий 18.07.15 р., а тому строк відбування ним покарання слід рахувати з дня затримання.

З врахуванням того, що обвинувачений не має майна, стосовно якого можна було б застосувати конфіскацію, завдані ним потерпілому збити є досить значними і відшкодовані шляхом проведення ремонту пошкодженого автомобіля, про що ствердив суду потерпілий 29.10.15 р., суд вважає за недоцільне застосування такої додаткової міри покарання як конфіскація майна.

У справі потерпілим та цивільним позивачем заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення 47 742 грн. майнової та 25 000 грн. моральної шкоди, від якого потерпілий та цивільний позивач відмовився 29.10.15 р. і ця відмова прийнята судом, провадження у справі в частині цивільного позову закрито.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на доход держави у повному обсязі.

Долю речового доказу слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України, залишивши автомобіль у розпорядженні потерпілого.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 28 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом повного приєднання до покарання за даним вироком невідбутого покарання за попереднім вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04.06.15 р., врахувавши, що, згідно із ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років без конфіскації майна..

Міру запобіжного заходу залишити попередню- тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання - з 18.07.15 р..

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на доход держави процесуальні витрати у справі, а саме: 491 грн. (чотириста дев`яносто одну) 04 коп. за проведення автотоварознавчої експертизи; 184 (сто вісімдесят чотири) грн. 14 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи.

Речовий доказ по справі автомобіль, що переданий на зберігання потерпілому, залишити у користуванні потерпілого ОСОБА_4 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії вироку.

Головуючий:ОСОБА_1