Номер провадження: 11-кп/785/373/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію потерпілої ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, раніше не судимий, маючий неповнолітню дитину, житель АДРЕСА_1 ,

обвинувачений у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців з виконанням покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку о 15 годині 20 хвилин 09.06.2013 року ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Тойота» д/н НОМЕР_1 по вул. Левітана в м. Одесі з боку вул. Ак. Корольова у напрямку вул. Шишкіна в порушення вимог п.п. 2.3. «б», 8.7.3. «е», 16.3 Правил дорожнього руху України, не надав перевагу в русі мотоциклу «Ліфан» д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_9 , виїхав на забороняючий сигнал світлофора на перехрестя з вул. Люстдорфська дорога та допустив зіткнення з мотоциклом «Ліфан», в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді закритого внутрішньо суглобного, осколкового перелому виростку великогомілкової кістки лівої голені зі зміщенням кісткових відломків та садна лівої голені.

В апеляції потерпіла вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а призначене покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому більш сувору міру покарання.

Вислухавши доповідача, потерпілу про задоволення її апеляції, прокурора про залишення апеляції без змін та задоволення клопотання обвинуваченого про застосування відносно нього акту про амністію, вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляції та необхідність звільнення обвинуваченого від призначеного вироком суду покарання згідно закону про амністію з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного у вироку злочину підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з достатньою повнотою, яким дана належна оцінка.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження, з урахуванням вимог ст. 91 КПК України, його дії за ст. 286 ч.1 КК України кваліфіковано правильно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, сукупність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин та призначив йому покарання в межах санкції ст. 286 ч.1 КК України.

Доводи апеляції про скасування вироку і застосування відносно обвинуваченого більш суворого покарання, а також притягнення його до відповідальності за іншими статтями КК України не ґрунтуються на законі та не можуть бути прийняті колегією суддів, оскільки обвинуваченому органами досудового слідства було висунуто лише обвинувачення за ст. 286 ч.1 КК України ні потерпіла, ні її представник не вимагали в суді першої інстанції висунення йому інших обвинувачень у відповідності до закону.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_8 має неповнолітню доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 17), скоїв злочин з необережності, який не є тяжким чи особливо тяжким, в зв`язку з чим його клопотання про застосування амністії та звільнення його від основного та додаткового покарання, призначеного вироком суду, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2014 року відносно ОСОБА_8 за ст. 286 ч. 1 КК України без змін.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування відносно нього закону про амністію задовольнити. На підставі п. «в» ст. 1, ст. 14 Закону України «Про амністію в 2014 році», ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування основного та додаткового покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2014 року відносно нього за ст. 286 ч. 1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді апеляційного суду ОСОБА_2

Одеської області

ОСОБА_4

ОСОБА_5