О К Р Е М А УХВАЛА
17.11.2015 року м. Рівне
17 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:
головуючого-судді ? ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю: секретаря ? ОСОБА_4
прокурора ? ОСОБА_5
підсудного ? ОСОБА_6
захисника підсудного ? ОСОБА_7
потерпілих ? ОСОБА_8 , ОСОБА_9
представника потерпілих ? ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ? ОСОБА_11 , підсудного ОСОБА_6 на вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 липня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого, ч.2 ст.286 КК України.
Вироком суду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Колки, Дубровицького району, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працює водієм в ДП Дубровицьке лісове господарство, одруженого, раніше не судимий, невійськовозобов`язаного, має статус потерпілого від наслідків аварії на ЧАЕС (категорія 1, серія НОМЕР_1 від 22.04.2015 року), інваліда другої групи, захворювання якого пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого, ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Постановлено повернути речові докази по справі:
-мопед марки LEADER EX 500 T-B, штани з ременем, куртку та туфлі ОСОБА_12 повернути ОСОБА_8 , жительки с. Ясинець, Дубровицького району Рівненської області;
-автомобіль марки ЗІЛ-131 власнику ДП Дубровицьке лісове господарство.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній підписку про невиїзд.
ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за те, що він 16 жовтня 2008 року, приблизно о 16 год. 40 хв., керуючи автомобілем ЗІЛ-131 реєстраційний номер НОМЕР_2 , з напівпречепом, що був завантажений хлистами сосни (лісовозом), рухаючись по вул. Березова в м. Дубровиця зі швидкістю 25-30 км/год. з боку автовозкалу в напрямку міста, в порушення вимог п.п.1.1., 11.2., 13.3., 1.5., 2.3. Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки , здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, допустив зіткнення та наїзд задньою лівою частиною напівпричепа свого автомобіля на мопед LEADER EX 500 T-B, під керуванням ОСОБА_12 , який рухався в зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень в результаті ДТП ОСОБА_12 помер на місці пригоди.
В поданій апеляції ОСОБА_6 покликається на незаконність та необгрунтованість вироку суду, вказуючи, що судом не забезпечено оцінку доказів на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності. Вказує, що жодні його дії не перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із падінням та, як наслідок, смертю водія мопеда ОСОБА_12 . У безповередньому причинному зв?язку із виникненням аварійної ситуації і подальшою загибеллю ОСОБА_12 знаходяться дії чи бездіяльність водія мопеда ОСОБА_12 , який через необрання безпечної швидкості, втратив керування мопедом, порушивши при цьому п.12.1. Правил дорожнього руху. Додатковим порушенням є рух мопеда близько до розділової смуги, а не якомога правіше по смузі, як того вимагає від водіїв п.11.14. Правил дорожнього руху.
Підсудний вказав, що слідчий штучно створив таку обставину як зіткнення мопеда та автомобіля ЗІЛ-131 та спробував пов`язати це із причиною смерті ОСОБА_12 . Усі досліджені документи, які містять опис слідів ДТП, свідчать про відсутність слідів зіткнення між транспортним засобом марки "ЗІЛ-131" та потерпілим. Можливий наїзд лісовоза на заднє колесо мопеда, який лежав на дорозі, не є причиною смерті ОСОБА_12 . Не маючи жодних підтверджених відомостей про зіткнення між транспортними засобами, в тому числі, і про місце такого зіткнення, та знаючи, що смерть ОСОБА_12 не пов`язана із наїздом на лежачий мопед, суд першої інстанції мав би постановити виправдувальний вирок. Суд жодним чином не оцінив дії обох учасників ДТП у їх взаємозв`язку, замість з`ясування об`єктивної істини переписав у вирок зміст обвинувального висновку. Відкидаючи показання свідка ОСОБА_13 , суд діяв необ`єктивно та упереджено. Зазначає, що вирок суду не відповідає вимогам ст.ст.323,324, 327 КПК України стосовно заборони грунтувати обвинувальний вирок на припущеннях.
ОСОБА_6 просить скасувати вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 липня 2015 року та закрити справу.
Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, не оспорюючи фактичних обставин справи, правильність кваліфікації дій підсудного, покликається на незаконність вироку суду в частині призначеного покарання. Зазначає, що судом не в повній мірі враховано тяжкість вчиненого злочину та особу підсудного. Призначене покарання не є достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів ОСОБА_6 . Судом не взято до уваги, що ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину за ч.2 ст.286 КК України не визнав, обставини, які б пом`якшували б покарання не встановив, заходів по відшкодуванню матеріальної або моральної шкоди, заподіяної злочином не вжив, після вчинення злочину на будь-який контакт з метою примирення або вибачення з потерпілими не йшов. Внаслідок вчинення злочину у зв`язку з втратою годувальника на утриманні у потерпілої залишилось троє неповнолітніх дітей. Крім того, судом першої інстанції не повною мірою оцінено суспільну небезпеку вчиненого злочину, адже ОСОБА_6 вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, грубо порушив правила дорожнього руху, внаслідок чого загинула людина. Просить скасувати вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 липня 2015 року , постановити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
В поданих запереченнях на апеляцію прокурора ОСОБА_6 вказує, що дану апеляцію підтримує лише в частині необхідності скасування вироку, однак не погоджується з підставами його скасування. Вважає, що судом першої інстанції незаконно постановлено обвинувальний вирок, який не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону. Дубровицьким районним судом було проігноровано його показання та показання очевидців ДТП стосовно послідовності подій, які відбулися на місці ДТП. Просить частково задовольнити апеляцію прокурора. Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 липня 2015 року скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину.
Захисником підсудного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано заперечення на апеляцію прокурора, в яких вказує, що з позицією прокурора стосовно встановлення належним чином судом першої інстанції фактичних обставин справи погодитись не можна. Вказує, що органи досудового слідства, в порушення вимог ст.ст. 22, 64 КПК України (1960 р.), не вжили всіх необхідних заходів для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, внаслідок чого залишилися нез`ясованими обставини про подію злочину та про причинний зв`язок між діями ОСОБА_6 та наслідками ДТП. Зазначає, що ні на досудовому слідстві, ні у суді не було доведено належними та допустимими доказами обставин, пов`язаних із подією злочину, а також обставин, які б підтверджували винуватість підсудного. Просить апеляцію прокурора задовольнити частково. Вирок Дубровицького районного суду від 24 липня 2015 року скасувати, а справу закрити у зв`язку із відсутністю події злочину.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 17 листопада 2015 року апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції ? ОСОБА_11 та підсудного ОСОБА_6 задоволено частково.
Вирок Дубровицького районного суду Рівненської області від 24 липня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України скасовано, справу повернуто прокурору Дубровицького району Рівненської області для організації нового розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишено попередній ? підписку про невиїзд.
При апеляційному розгляді справи, колегія суддів звертає увагу на те, що дана кримінальна справа в провадженні Дубровицького районного суду Рівненської області перебувала з 20 жовтня 2008 року, а обвинувальний вирок був постановлений лише 24 липня 2015 року, тобто справа слухалась судом першої інстанції більше шести років.
З матеріалів справи вбачається, що підсудному пред`явлено не конкретне та не повне обвинувачення, що є істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.
Судом в порушення вимог ст. 323 КПК України (1960 р.) щодо обгрунтованості вироку та ст. 334 КПК України (1960 р.) щодо обов`язкової наявності у мотивувальній частині обвинувального вироку формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, та доказів, на яких грунтується висновок суду щодо підсудного, належним чином не дослідив всі обставини справи щодо факту зіткнення автомобіля ЗІЛ-131 під керуванням ОСОБА_6 з мопедом LEADER EX 500 T-B, яким керував ОСОБА_12 , механізму отриманих останнім тілесних ушкоджень, не вказано, які порушення правил експлуатації транспорту допустив ОСОБА_6 .
Однією з підстав для скасування вироку є невиконання судом першої інстанції вказівок апеляційної інстанції, які відповідно до ст. 374 КПК України є обов`язковими при повторному розгляді справи.
Так, в своїй ухвалі колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області від 3 квітня 2013 року, скасовуючи вирок Дубровицького районного суду щодо ОСОБА_6 , зазначила, що суд не встановив чи були пошкодження на ТЗ марки "ЗІЛ-131" характерні для ДТП, яка мала місце 16 жовтня 2008 року. Судова колегія вказувала на необхідність усунення суперечок, як містяться у висновках експертиз, провести судове слідство повно та об`єктивно, встановити чи було зіткнення автомобіля з мопедом під керуванням ОСОБА_12 , в разі необхідності ? призначити повторні (додаткові) експертизи.
Однак суд першої інстанції при новому розгляді справи залишив дані вказівки поза увагою.
Згідно ст. 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Європейський суд у своєму рішенні в справі Меріт проти України (скарга № 66561/01) від 30 березня 2004 року, яким визнано порушення країною ст. 6.1 (право на справедливий судовий розгляд в розумні строки) та ст. 13 (право на ефективні національні механізми захисту порушеного права) Європейської конвенції з захисту прав людини та основних свобод, зазначив, що ст. 13 Європейської конвенції гарантує ефективні засоби захисту перед національною владою щодо порушення права на справедливий судовий розгляд в розумні строки (див. справу Kudla v. Poland). Він нагадав, що засоби є „ефективними, коли особа може швидко отримати відповідне судове рішення по такій справі або має інші засоби для запобігання затримки судовому розгляду. При цьому Європейський Суд відхилив аргументи уряду щодо наявності таких засобів і визнав їх не ефективними.

Пунктом 9 Постанови № 3 від 28 березня 2008 року Пленуму Верховного Суду України Про практику винесення судами окремих ухвал (постанов) у кримінальних справах передбачено, що розглядаючи справу в апеляційному чи касаційному порядку, суд повинен звертати увагу на те, чи не було постановлення помилкового вироку судом першої інстанції результатом неуважного чи недбалого ставлення суддів або осіб, які проводили дізнання чи досудове слідство, до виконання своїх обов`язків, і реагувати на подібні випадки винесенням окремих ухвал.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне про вищезазначені порушення вимог кримінально-процесуального законодавства довести до відома голови Дубровицького районного суду Рівненської області з метою недопущення таких порушень суддями в подальшому.

Керуючись ст.ст. 23-2, 380 КПК України (1960 р.), колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:
Довести до відома голови Дубровицького районного суду Рівненської області про допущені порушення вимог кримінально-процесуального законодавства суддею ОСОБА_14 при провадженні справи стосовно ОСОБА_6 .

Рекомендувати голові Дубровицького районного суду Рівненської області обговорити вказані в цій окремій ухвалі порушення на зборах колективу суддів вказаного суду з метою недопущення подібних порушень закону в подальшому.

Про результати розгляду окремої ухвали Апеляційний суду Рівненської області в порядку ст. 23-2 КПК України (1960 р.) має бути повідомлений не пізніш, як у місячний строк.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3